Номер провадження: 22-ц/813/1116/19
Номер справи місцевого суду: 520/8642/15-ц
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2015 року за поданням Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Перший Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього судовим наказом № 2-н-1692/09, який видав Київський районний суд м. Одеси 04.03.2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» за договором кредиту № 217/008 від 11.06.2008 року суму у розмірі 8 540,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 42,70 грн. та витрати по сплаті ІТЗ у розмірі 30,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2015 року поданняПершого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням судуОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2015 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні подання Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1, 3 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи заяву поданняПершого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 суд помилково дійшов зазначеного висновку, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 377 ЦПК (що діяв на день розгляду подання) питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов`язання до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Матеріали справи не містять доказів ухилення боржника від виконання зобов`язання, не містить послання та такі і оскаржуване судове рішення.

Також відповідно до довідки № 304 від 14.09.2016 року, що видана КС «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» ОСОБА_4 О ОСОБА_5 . виконав свої зобов`язання пед Спілкою та станом на 14 вересня 2016 року зобов`язань перед Спілкою не має.

Відповідно до відповіді Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області від 05.03.2018 року №5921 на його виконання перебувало виконавче провадження з виконання судового наказу №2-Н-1692 від 04.03.2010 року, матеріали якого були передані до архіву та знищені за закінченням терміну зберігання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 479, 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2015 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 21.05.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді:

А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький