Ухвала

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 711/10368/2012

провадження № 61-33243св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А.С., Усика Г.І.,

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариство «Дельта Банк» в частині вирішення питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року у складі судді Розман М. М. та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року у складі колегії суддів: Куштана Б. П., Джуги С. Д., Мацунича М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява мотивована тим, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2010 року у цивільній справі № 2-1438/10 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») стягнуто солідарно з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 18 лютого 2008 року в сумі 654 383,88 грн, 1 700,00 грн судового збору та 120,00 грн збору за інформаційно-технічне забезпечення.

На виконання цього рішення, 26 жовтня 2010 року Тячівським районним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

05 листопада 2010 року державним виконавцем Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1438/10 (ВП № 22374069).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні), зокрема і право вимоги за кредитним договором від 18 лютого 2008 року № 0.

В серпні 2016 року при перевірці інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, представником банку було виявлено, що 11 серпня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову ВП № 22374069 про повернення виконавчого документа стягувачу, а оригінал виконавчого листа, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області від 23 вересня 2010 року № 2-1438/10 стягувач ПАТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» не передавав.

Заявник вважає, що оригінал виконавчого листа був втрачений.

Крім того, заявник зазначає, що після винесення постанови про повернення виконавчого документа, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання був перерваний та міг би бути пред`явлений до виконання у строк визначений законом, але у зв`язку із його втратою, строк пред`явлення виконавчого листа для повторного пред`явлення пропущений.

З урахуванням наведеного ПАТ «Дельта Банк» просило замінити сторону у справі його правонаступником, видати дублікат виконавчого листа та поновити строк пред`явлення цього виконавчого документа до виконання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що підстави для заміни сторони у справі відсутні, оскільки 05 грудня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» вже звертався до Тячівського районного суду Закарпатської області із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у цій справі та ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 січня 2013 року цю заяву задоволено. Копію ухвали надіслано заявникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Крім того сама по собі відсутність відповіді на письмовий запит заявника до ПАТ «УкрСиббанк» про рух виконання рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2010 року у цивільній справі № 2-1438/10 ще не свідчить про втрату виконавчого листа і не є беззаперечною підставою для видачі його дубліката. Водночас заявником у цій справі не зазначено і не надано жодних доказів, які б достовірно підтверджували факт втрати виконавчого листа у цій справі.

У зв`язку з цим також відсутні підстави для задоволення похідної вимоги заявника про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилено.

Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, при його постановленні повно і всебічно встановлено обставини справи й визначено правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правильно застосовано норми процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У касаційній скарзі, поданій 19 червня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги його заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновок судів першої та апеляційної інстанцій про отримання стягувачем виконавчого листа у цій справі після його повернення виконавчою службою є помилковим, адже відповідне повідомлення про його отримання у матеріалах справи відсутнє, що підтверджується відповідними доказами. Строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений не з вини стягувача.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

31 травня 2018 року матеріали справи № 711/10368/2012 та касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ у справі за заявою ПАТ «Дельта Банк» передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзивів (заперечень) на касаційну скаргу не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційне провадження в частині оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у поновленні строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає закриттю з огляду на таке.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах касаційної інстанції.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Порядок та підстави касаційного оскарження судових рішень урегульовано у главі 2 розділу V ЦПК України.

Особливість касаційного провадження полягає перш за все у специфічних об`єктах оскарження.

Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з частиною першою статті 371 ЦПК України 2004 року стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Ухвала суду щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути оскаржена в апеляційному порядку (пункт 19 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року).

Аналогічні положення закріплені в статті 353 ЦПК України в чинній редакції (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).

Водночас стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цій статті, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Аналогічні положення були закріплені в пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин та з урахуванням наведених норм процесуального права ухвала Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року, якими відмовлено у задоволенні заяви в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не підлягає оскарженню у касаційному порядку, а касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк», підлягає закриттю як помилково відкрите.

Керуючись статтею 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» пропоновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
Г. І. Усик