Номер провадження: 22-ц/813/1228/19
Номер справи місцевого суду:
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника відповідача ОСОБА_3. ОСОБА_1 ,

від позивача ОСОБА_2 - не з`явились,

переглянувши справу №520/11493/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 5 липня 2018 року у складі судді Калашнікової О.І.,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , звернувшись 26 вересня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 12 червня 2017 року з вини відповідача ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб автомобіль марки «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Страховою компанією ПрАТ «ПЗУ Україна», де була застрахована відповідальність відповідача, сплачено страхове відшкодування в сумі 40873,77 грн., проте загальна вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 89770,00 грн., відповідно, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 48896,23 грн. підлягає відшкодуванню відповідачем. Позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнової шкоди 48896,23 грн., витрат на експертне дослідження 1700,00 грн., моральної шкоди 10000,00 грн. та стягнути судові витрати (а.с.3-5).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі (а.с.34).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала за недоведеністю вимог.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 5 липня 2018 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 3841,18 грн., моральної шкоди 2000,00 грн., судових витрат 2650,00 грн. 147-150).

Висновок суду мотивовано тим, що шкоди завдано пошкодженням транспортного засобу в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, винною у якій є відповідач. Розмір завданої власнику автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , майнової шкоди є встановленим на рівні 44714,95 грн., страховою компанією сплачено 40873,77 грн., з відповідача підлягає стягненню на відшкодування шкоди (матеріальних збитків) 3844,18 грн. у відповідності до положень статей 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 81733,26 грн. не є розміром матеріальних збитків, що підлягають відшкодуванню, так як такий не враховує коефіцієнта зносу транспортного засобу. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначено відповідно до положень статей 23, 1167 ЦК України.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 вересня 2018 року справу призначено до розгляду.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у зв`язку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 січня 2019 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 січня 2019 року справу призначено до розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю (т.1 а.с.153-156).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у не ефективному захисті прав скаржника, не врахуванні обсягу його порушених інтересів, зміни життєвих стосунків на певний період часу, витрат, пов`язаних з відновленням стану пошкодженого автомобіля, що існував до моменту дорожньо-транспортної пригоди; полягає у тому, що визначений до стягнення розмір шкоди 3844,18 грн., який є різницею між сумою матеріальних збитків 44714,95 грн. та страховим відшкодуванням, не покриває фактичних витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу, що відповідач як винна особа повинен відшкодувати майнову шкоду, рівну вартості відновлювального ремонту транспортного засобу; полягає у не мотивуванні висновку в частині розміру грошового відшкодування моральної шкоди тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує відповідністю висновків суду обставинам справи та нормам матеріального права, що регулюють виниклі правовідносини (а.с.201-204).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч.1 п.1 ч.2 ст.22 ЦК України). Майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.1, п.3 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2017 року в справі №520/7187/17 ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та піддано покаранню у вигляді штрафу. За змістом постанови 12 червня 2017 року о 18.20 годин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Одесі по вул. Львівській, 104, при виїзді на нерегульоване перехрестя вулиць Довга-Львівська, у порушення вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху не надала переваги в русі автомобілю марки «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, чим допустила зіткнення транспортних засобів та їх механічне пошкодження (а.с.9-12).

Згідно Звіту №0507/17 від 6 липня 2017 року оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 12 червня 2017 року, складеного на замовлення ОСОБА_2 22 серпня 2017 року оцінювачем ОСОБА_6. (Свідоцтво оцінювача МФ №6912 від 16 травня 2009 року, Свідоцтво про підвищення кваліфікації МФ213-ПК від 16 лютого 2017 року) (дата оцінки 6 липня 2017 року, дата додаткового огляду 14 серпня 2017 року, 16 серпня 2017 року) вартість відновлювального ремонту визначена рівною 81733,26 грн., в тому числі ПДВ, вартість матеріального збитку визначена рівною 44714,95 грн. (а.с.15-25, 75-98).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_2 , забезпечена Полісом №АК №4698840 ПрАТ «ПЗУ Україна», строком дії з 16 вересня 2016 року до 15 вересня 2017 року, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 100 000,00 грн. (а.с.14).

ПрАТ «ПЗУ Україна» 26 липня 2017 року виплачено ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 40873,77 грн.; страхове відшкодування розраховано із страхової суми 300000,00 грн., ліміту відповідальності на момент страхового випадку 100000,00 грн., вартості транспортного засобу на момент страхового випадку 404495,55 грн., коефіцієнту зносу транспортного засобу 0,61%, вартості відновлювального ремонту 81733,26 грн. згідно Звіту №0507/17 від 6 липня 2017 року, суми зниження (ПДВ на запчастини) 3841,18 грн., франшизи 0,00 грн., розміру збитку 40873,77 грн., розміру страхового відшкодування 40873,77 грн. (а.с.13, 49-51).

Суд першої інстанції на підставі поданих учасниками справи доказів обґрунтовано виходив з вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу 81733,26 грн., вартості матеріального збитку 44714,95 грн. при коефіцієнті зносу транспортного засобу 0,61%. Розмір страхового відшкодування при ліміті відповідальності за заподіяну майну шкоду 100000,00 грн. розраховано із вартості матеріального збитку 44714,95 грн., зменшеної на суму зниження 3841,18 грн. (ПДВ на запчастини). Вказані вартості та суми не є спірними.

За таких обставин, виходячи з того, що ОСОБА_3 є особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, то силу положень статті 1194 ЦК України вона як винна в завданні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнової шкоди майну зобов`язана відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди як то 44714,95 грн. та страховим відшкодуванням як то 40873,77 грн., така різниця становить 3841,18 грн., що є рівним сумі зниження (ПДВ на запчастини).

Згідно доводів апеляційної скарги фактичний розмір шкоди є рівним вартості відновлювального ремонту 89770,00 грн., з огляду на що відшкодуванню відповідачем підлягає 48896,23 грн. Дані доводи не приймаються, так як фактичний розмір шкоди є рівним вартості матеріального збитку, який визначається з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу. В даному випадку автомобіль марки «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є транспортним засобом 2006 року випуску, який на дату оцінки мав коефіцієнт фізичного зносу 0,61%, що, відповідно, напряму впливає на розмір вартості матеріального збитку.

Крім того, страхове відшкодування розраховано за даними Звіту №0507/17 від 6 липня 2017 року, де вартість відновлювального ремонту визначена рівною 81733,26 грн. ОСОБА_2 не надавались страховій компанії документи по ремонту транспортного засобу на суму 89700,00 грн., відтак, такі не мають прийматися й судом, так як розрахунок страхового відшкодування для страхової компанії та розрахунок відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, мають визначатися з одних і тих же вихідних даних.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції в порядку перевірки розміру витрат на ремонт автомобіля, виконаного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 згідно Акту виконаних робіт №34 від 9 серпня 2017 року, допитано в якості свідка оцінювача ОСОБА_6. , який на замовлення ОСОБА_2 складав Звіт №0507/17 від 6 липня 2017 року. Допитом свідка встановлено, що 14 та 16 серпня 2017 року оцінювачем проведено повторні огляди транспортного засобу, під час яких було встановлено, що частина пошкоджень, що за посиланням ОСОБА_2 були отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не мали причинно-наслідкового зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, так як були отримані після або підчас демонтажу деталей з автомобіля тощо.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції в порядку перевірки перебування автомобіля в ремонті фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 отримано інформацію, за змістом якої транспортний засіб знаходився в роботі на території СТО з 12 липня 2017 року по 9 серпня 2017 року, роботи було виконано в повному обсязі згідно Акту виконаних робіт №34 від 9 серпня 2017 року, при цьому не усуненими залишилися розбіжності в тому, яким чином оцінювачем ОСОБА_6. 14 та 16 серпня 2017 року були виявлені в ході огляду автомобіля пошкодження, якщо згідно Акту виконаних робіт №34 від 9 серпня 2017 року ремонт автомобіля було завершено 9 серпня 2017 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення на відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) 3841,18 грн., які визначено за даними Звіту №0507/17 від 6 липня 2017 року.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди заявлено до стягнення на рівні 10000,00 грн., судом першої інстанції визначено 2000,00 грн. Моральна шкода в даному випадку полягає у душевних стражданнях позивача у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу. Оскільки вартість матеріального збитку становить фактично половину вартості відновлювального ремонту, то дане співвідношення слід поширити й на розмір грошового відшкодування моральної шкоди та присудити до стягнення на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції в частині права позивача на відшкодування моральної шкоди, проте збільшує розмір грошового відшкодування до 5000,00 грн., що має наслідком зміну рішення суду в частині вимог про відшкодування моральної шкоди.

Апеляційна скарга доводів щодо неправильності розподілу судом першої інстанції судових витрат в загальній сумі 2650,00 грн. (витрат на сплату судового збору в сумі 640,00 грн., 320,00 грн. та витрат на експертне дослідження 1700,00 грн.) не містить; вказані витрати понесені та документально підтверджені; заперечення відповідача щодо цих витрат також відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.п.1,2 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 5 липня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди та в частині розподілу судових витрат - залишити без змін.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 5 липня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_3 , виданий 11 вересня 2012 року Біляївським РВ ГУ ДМС України в Одеській області) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на відшкодування моральної шкоди 5000 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 3 червня 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков