Справа № 456/3901/18
Провадження № 2/456/367/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2019 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача та просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 44 по вул. Шевченка у с. Довге Стрийського району Львівської області та примусово зняти з реєстраційного обліку у її будинку.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником будинку № 44 по вул. Т.Шевченка у с. Довге Стрийського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 10.05.1988 року. У даному будинку крім неї зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_3 І-Р. О, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10. Відповідач ОСОБА_2 з дня прописки по даний час у зазначеному будинку не проживає та перебуває за кордоном. Тому внаслідок його відсутності без поважних причин понад пять років він втратив право на користування житловим будинком, а тому такого слід примусово зняти з реєстраційного обліку.

Реєстрація відповідача у вказаній квартирі перешкоджає їй вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном. Оскільки відповідач добровільно не виписується з будинку, вона повинна сплачувати всі витрати по утриманню житла і за відповідача, а тому, вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Надіслала на адресу суду заяву у якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд проводити розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання неодноразово не зявлявся, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

За згодою позивача відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення свідків, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок № 44 по вул. Т.Шевченка у с. Довге Стрийського району Львівської області, що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10.05.1988 року. /а.с. 8/

Згідно наявної у матеріалах справи довідки виданої Станківською сільською радою №772 від 02.10.2018 року склад сімї ОСОБА_1 наступний: дочки ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_6, онуки : ОСОБА_12-Р.О, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_14, зять ОСОБА_15, не родич - ОСОБА_2, який зареєстрований, але не проживає у будинку./а.с.9/

Окрім цього, у матеріалах справи наявні свідчення свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_4, які засвідчені 28.09.2018 року секретарем Станківської сільської ради Стрийського району з яких вбачається, що ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, але не проживає з жовтня 2013 року./а.с.10/

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника втрачає право користування приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показала, що доводиться дочкою позивачки та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1985 року. Відповідач ОСОБА_2 доводився її матері хорошим знайомим, та проживав у спірному будинку близько двох років, після чого виїхав у невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що доводиться сусідкою позивачки. Зазначила, що будинок № 44 по вул.. Шевченка у с. Довге належить на праві власності ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 вона ніколи не бачила і на даний час за будинком позивачки доглядають її діти.

Суд надає віри і приймає покази свідків, так як інформації, що свідчила б про їх

зацікавленість у вирішенні даної справи в суду не має, а їх покази не суперечать іншим доказам по справі.

Будь-яких даних, про те, що відповідач не проживає в даній квартирі з поважних причин судом не встановлено.

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що позов у частині визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням , а саме будинком № 44 по вул. Шевченка у селі Довге Стрийського району підлягає до задоволення, оскільки відповідач протягом тривалого часу не проживає в даному житловому будинку, не сплачує комунальних послуг, а позивач, як власник житла, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України має право вільно володіти, користуватися та на підставі ст. 319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, а відповідно до ст. 391 ЦК України - має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним помешканням.

Що стосується позовних вимог про примусове зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстраційного обліку, то такі є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки згідно ч. 1ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою чи померлою) свідоцтва про смерть. Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком № 44 по вул. Шевченка у селі Довге, Стрийського району Львівської області.

В задоволені решти позовних вимог відмовити

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя: ОСОБА_17