22-ц/804/1380/19

Головуючий у 1-й інстанції Шевченко О.А.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Попової С.А.,

суддів: Баркова В.М., Биліни Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 березня 2019 року, ухвалену в складі судді Шевченко О.А.,

по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні житлом,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 , від імені якої дії ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 . Посилалась на те, що вказане житло вона придбала за договором купівлі-продажу від 02.10.2009 року. Але в квартирі зареєстрована відповідач, яка понад три роки не проживає за вказаною адресою.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 березня 2019 року позовну заяву представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом визнано неподаною та повернуто позивачу з підстав не усунення недоліків, зокрема, несплати судового збору.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення справи позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353) розглядається судом апеляційної інстанції у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції вважав, що позивачем не усунено недоліки, а саме, не сплачено судовий збір.

З такими висновками суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом було залишено без руху і запропоновано усунути недоліки в її оформленні. Ухвалою цього ж суду від 05 листопада 2018 року позовну заяву повернуто з підстав не усунення недоліків.

Постановою Донецького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 листопада 2018 року скасовано, справу направлено для продовження до суду першої інстанції.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 185 ЦПК України у разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Згідно положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).

Окрім іншого, апеляційний суд також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя,

Тож, колегія суддів погоджується із твердженням представника позивача в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не мав права вдруге повертати позовну заяву позивачеві, оскільки це порушує право позивача на доступ до суду, що встановлене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і захищається нормами національного процесуального законодавства.

В апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 подавала клопотання про відстрочення судового збору (а.с. 43) у зв`язку з тяжким майновим станом, бо є пенсіонером.

Проте, зазначаючи в мотивувальній частині ухвали від 28.03.2019р. про наявність клопотання позивача про звільнення або відстрочення судового збору, суд не прийняв за даним клопотанням певного рішення резолютивна частина не містить розв`язання даного клопотання (а.с. 52зв.).

Повертаючи заяву, суд не зважив на те, що у даній справі вже скасовувалась судом апеляційної інстанції попередня ухвала від 05.11.2018р. про повернення позовної заяви ОСОБА_1

А вже при повторному поверненні позовної заяви позивачеві судом першої інстанції не враховано наголошені судом апеляційної інстанції вимоги Конвенції про захист прав і основоположних свобод щодо заборон доступу до суду і усталену практику в цій частині Європейського суду з прав людини.

Більш того, приймаючи повторну ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 28.02.2019р. (а.с. 41), суд вказав на додаткові дефекти в оформленні позовної заяви ОСОБА_1 , що не охоплювались змістом попередньої ухвали про залишення позовної заяви без руху від 08.10.2018р. (а.с. 3), зокрема несплата позивачем судового збору, у зв`язку з чим породжено друге коло перевірки додержання вимог ст.ст. 175 і 177 ЦПК

При такій конкретній ситуації, коли за поданим ще в жовтні 2018 року позовом ОСОБА_1 не вирішено питання про його прийняття до провадження до суду, суду першої інстанції доцільно було при повторному розгляді вирішити питання про відкриття провадження разом із процесуальним рішенням в порядку ст. 136 ЦПК України про відстрочення судового збору до закінчення розгляду справи, про що просив заявник у своєму клопотанні (а.с. 43).

Виходячи з встановлених обставин справи, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про повернення позову заявнику, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права (абз. 2 ч. 6 ст. 185 ЦПК України), що регламентують заборони в поверненні позовної заяви, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 березня 2019 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом - направити до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області для продовження розгляду.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 травня 2019 року.

Головуючий С.А.Попова

Судді: В.М.Барков

Т.І.Биліна