КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8498/2019
справа №752/2091/18
У Х В А Л А

15 травня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 квітня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 квітня 2019 року позивача ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" замінено його правонаступником Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО".

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху у зв`язку із наступним.

Відповідно до п.3 ч.4 та ч.5 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судовий збір ним не сплачується у зв`язку із тим, що Податковим кодексом України визначається вичерпний перелік зборів, що справляються в Україні, та, оскільки цей кодекс не містить вказівки на судовий збір, Закон України "Про судовий збір" є таким, що прийнятий із суттєвими порушеннями, відтак не підлягає оплаті визначений цим законом збір за звернення до суду.

Суд з такими твердженнями не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст.6 ПК України (6.2) збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Відповідно до ст.8 (8.1) ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Стаття 9 ПК України наводить перелік загальнодержавних податків та зборів, але не зазначається про судовий збір. Згідно цієї ж статті установлення загальнодержавних податків та зборів, не передбачених цим Кодексом, забороняється (9.4).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно із ст.9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

Відповідно до п.1 ст.2 Бюджетного кодексу України бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Згідно із ст.130 Конституції України Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.29 БК України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є судовий збір та надходження від звернення застави у дохід держави.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.30 БК України кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами частини третьої статті 15, частини третьої статті 29 та частини третьої цієї статті цього Кодексу, спрямовуються відповідно на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (за рахунок джерел, визначених пунктом 5 частини третьої статті 29 цього Кодексу).

Отже, необхідність фінансування судової влади закріплена перед усім у Конституції України, ст.130 якої вказує на бюджетне законодавство, яке має реалізувати цей механізм.

Окрім того, цитована вище ст.6 ПК України обумовлює, що сплативши збір, його платник отримує спеціальну вигоду.

В розумінні ПК України під спеціальною вигодою слід розуміти досягнення економічних чи інших вигод або можливостей.

Суд вважає за необхідне нагадати, що сама суть судочинства не покликана встановити учасникам справи будь-яких вигод, а лише дає можливість у спірних питаннях розсудити сторони чи прийняти інше судове рішення залежно від поставленої мети звернення до суду, наприклад, встановити певний юридичний факт для подальшої реалізації цивільних прав і обов`язків.

Відкриття провадження у справі, її розгляд, видача процесуальних документів, приклади чого як "вигоди" наводить скаржник, в жодному випадку не може розглядатися як вигода і такі судження є помилковими.

Суд хоч і вчиняє юридично значимі дії, але слід повторити, що це не є вигодою.

У зв`язку із цим суд не погоджується із доводами скаржника щодо відсутності у нього обов`язку сплачувати судовий збір лише з тих міркувань, що про такий прямо не вказано у Податковому кодексі України.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подачу фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду становить 0,2 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (384,20 грн.).

З урахуванням викладеного скаржнику необхідно сплатити 384,20 грн. судового збору, які мають бути сплачені на наступні платіжні реквізити:

Отримувач коштів: УК у Солом`янському районі/Солом`ян. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 0024

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Особі, яка подає апеляційну скаргу, слід надати Київському апеляційному суду (судді Поліщук Н.В.) оригінал документу про сплату судового збору у вказаному розмірі та на зазначені реквізити.

При вчиненні дій, що пов`язані з виконанням цієї ухвали, особі, якій вона адресована, відповідь слід надавати за адресою Київського апеляційного суду, судді Поліщук Н.В.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 18 квітня 2019 року залишити без руху.

Надати особі, яка подає апеляційну скаргу, строк для усунення порушення вимог, що викладені в ухвалі, - протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, роз`яснивши, що у випадку невиконання вимог ухвали апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук