Справа №442/2201/19
Провадження №2/442/851/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження позовних вимог посилається на те, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2019 року. Однак у вказаній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вже більше року за місцем реєстрації не проживає, комунальні платежі не сплачує. Відтак, він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив, заяви про можливість розгляду справи у його відсутності не надав. На підставі вище вказаного, суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу Ілик Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 72, належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

З будинкової книги на квартиру АДРЕСА_2 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за вказаною адресою.

Згідно заяви ОСОБА_3 , матері відповідача, від 16.05.2019 року, її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає більше року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового Кодексу з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Тобто право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення прав членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком (квартирою) та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку (квартири) права власності на цей будинок (квартиру), а припинення права власності на цей будинок (квартиру) припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком (квартирою).

Згідно ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, оскільки відповідач відсутній тривалий строк без поважних причин, то його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Даючи оцінку дослідженим доказам суд приходить до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення частково, оскільки доказами установлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , тривалий час без поважних причин.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 102, 113, 43, 81, 264, 265 ЦПК України , суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) задоволити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Медведик Л.О.