Провадження № 2/750/343/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.,

із секретарем судового засідання Юрченко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,,

в с т а н о в и в :

26.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування про визнання права власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 23 березня 2018 року помер ОСОБА_2. Після його смерті відкрила спадщина на спірне майно. Дочка позивача та померлого відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача. Померлий був власником цієї квартири, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на квартиру, у звязку із неподанням документів, передбачених п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому вона була змушена звернутись до суду.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Позивач та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 29.01.1977, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11). ОСОБА_2 помер 23 березня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Як вбачається із копії спадкової справи № 30/2018, ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини (а.с. 37), як спадкоємець за законом, інший спадкоємець ОСОБА_3 відмовилась від своєї частки спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с. 38) за прийняттям спадщини не звернулись.

Відповідно до довідки комунального підприємства Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації за № 16.01.2019 від 09.01.2019 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_2 в цілому на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.1992.

Державним нотаріальним архівом Чернігівської області Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області від 02.01.2019 надіслано копію договору купівлі-продажу від 27.01.1992 року укладений виконкомом Деснянської районної ради народних депутатів м. Чернігова та ОСОБА_2, цей договір посвідчував державний нотаріус ОСОБА_4. Однак при посвідченні цього договору, державним нотаріусом не було внесено про те, за яким номером цей договір зареєстрований в реєстрі. Згідно із відповіддю Державного нотаріального архіву Чернігівської області Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області від 29.10.2018 № 6246/01-17, в реєстрах для реєстрації нотаріальних дій Першої чернігівської нотаріальної контори відсутній запис щодо цього договору купівлі продажу.

Постановою від 02.11.2018 року приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_5, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2.

Постанова містить суперечності (в абзаці 6 сторінки 1 нотаріус вказує, що йому наданий нотаріально посвідчений договір, а в абзаці 2 сторінки 2, він вказує, що йому не наданий такий документ) та помилки (посилається на статті 107,109 ЦПК України, які не регулюють відносини між сторонами та стосуються правовідносин, що виникають при призначенні експертизи), а також не містить причини, з яких відмовлено у видачі свідоцтва.

У відповіді на запит суду від 18.02.2019 року, приватний нотаріус надає розяснення не вчинення відповідної нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до статей 25-26 до Закону УРСР «Про державний нотаріат» (що діяв на час посвідчення договору), всі нотаріальні дії, вчинені державними нотаріусами і службовими особами виконавчих комітетів міських, селищних, сільських Рад народних депутатів, реєструються в реєстрах нотаріальних дій. Державні нотаріуси, службові особи виконавчих комітетів міських, селищних, сільських Рад народних депутатів, які вчиняють нотаріальні дії, за письмовою заявою осіб або вимогою органів, зазначених у частинах другій і третій статті 7 цього Закону,

видають виписки з реєстрів нотаріальних дій. Посвідчення угод та часу пред'явлення документів, засвідчення вірності копій документів і виписок з них, перекладу документів, справжності підпису на документах здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах з прикладенням печатки.

Відповідно до пунктів 20 - 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом від 31 жовтня 1975 № 45/5 Міністерством юстиції УРСР, при посвідченні угод, засвідченні вірності копій документів і виписок з них, вірності перекладів документів з однієї мови на іншу, справжності підписів на документах, при посвідченні часу пред'явлення документів на відповідних документах за формами, затвердженими Міністерством юстиції СРСР, вчиняються посвідчувальні написи, які підписуються державним нотаріусом і скріплюються гербовою печаткою державної нотаріальної контори. Посвідчувальний напис повинен бути написаний ясно, чітко, без підчисток, вільні місця - прокреслені, дописки та інші виправлення - застережені. Для вчинення посвідчувальних написів можуть застосовуватись штампи з текстом відповідного напису. Якщо посвідчувальний напис не вміщається на відповідному документі, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа аркуші паперу. У цьому випадку аркуші, на яких викладено текст документа, і аркуш з посвідчувальним написом прошнуровуються і пронумеровуються, кількість аркушів завіряється підписом державного нотаріуса з прикладенням гербової печатки державної нотаріальної контори. Для викладення посвідчувального напису чи його продовження допускається також підклейка аркуша паперу з прикладенням гербової печатки, частина відбитку якої повинна знаходитись на підклеєному аркуші. Прикріплення і підклейка аркушів паперу для напису про засвідчення вірності копії документа, а також для напису на дублікаті документа не допускається. Всі нотаріальні дії, які вчиняються державними нотаріусами, реєструються в реєстрах для реєстрації нотаріальних дій. Кожній нотаріальній дії присвоюється окремий порядковий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі, позначається в документах, що видаються державним нотаріусом, і в посвідчувальних написах. Реєстри повинні бути прошнуровані, аркуші їх пронумеровані. Кількість аркушів повинна бути завірена підписом працівника відділу юстиції виконавчого комітету обласної, Київської міської Рад депутатів трудящих, уповноваженого на це начальника відділу юстиції. Підпис працівника скріплюється гербовою печаткою відділу юстиції. Запис нотаріальної дії в реєстр провадиться державним нотаріусом або іншим працівником державної нотаріальної контори тільки після того, як посвідчувальний напис чи документ, що видається нотаріальною конторою, підписаний державним нотаріусом. Запис в реєстрі олівцем не допускається. В державних нотаріальних конторах за дозволом відділу юстиції виконавчого комітету обласної, Київської міської Рад депутатів трудящих можуть вестися кілька реєстрів. У цьому випадку кожному реєстру присвоюється самостійний індекс.

Отож, посвідчувальний напис на договір від 27.01.1992 не містить реєстраційного номеру в реєстрі, таким чином договір не відповідає всім вимогам, що ставились до нотаріально посвідченого договору, передбаченим вищезазначеним нормативно-правовим актам. На підставі цього договору було зареєстроване право власності за померлим спадкодавцем, яке перейшло до спадкоємця позивача по справі.

Згідно із статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо у заповіті спадкодавець сам не розподілив спадщину між ними. Частиною 5 ст. 1278 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як померлому ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2, а нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цю квартиру через відсутність належного правовстановлюючого документу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 Петровичача, померлого 23 березня 2018 року право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення виготовлено 28.02.2019.

Суддя І. В. Литвиненко