РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 лютого 2019 року місто Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Селинного М.С.

при секретарі Баскаковій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 16.12.2015 року вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття.

Позивач зазначає, що діти проживають разом з нею та знаходяться на вовному її утриманні, вона самостійно їх виховує. Дочка та син підросли, відповідно збільшились витрати на їх навчання, оздоровлення, лікування, одяг, харчування. Вказує, що відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 01 грудня 2018 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає 2027 грн., а сума аліментів, які сплачує відповідач є значно меншою 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У звязку з вищенаведеним, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму і до досягнення ними повноліття.

В судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_5 подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав відзив на позовну заяву, клопотань про розгляд справи за його відсутності та про відкладення судового розгляду.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, за правилами ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає можливим, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача, по наявних у справі доказах та ухвалити заочне рішення.

Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачкою.

З досліджених свідоцтв про народження дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (серії 1-ЕГ № 145775) та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (серія 1-ЕГ № 036134) встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками невопнолітніх дітей.

Судом встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 грудня 2015 року відповідач виплачує аліменти на користь позивача на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, в сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позов, суд бере до уваги, що відповідач сплачує аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, котрий згідно вищенаведеної норми та з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2019 р» не є мінімальним, оскільки є значно меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму, а також не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не позбавляє платника чи одержувача аліментів права звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, відповідно до положень статті 192 СК України, оскільки дана норма дає право особі звернутись до суду і в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У даній справі таким випадком , що розмір аліментів, які сплачує відповідач не відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, що дає право позивачу звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан його здоров'я, наявність на його утриманні інших дітей.

При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення вищезгаданого рішення суду від 16 грудня 2015 року року про стягнення аліментів з відповідача, відбулись зміни у житті позивачки, як одержувача аліментів та житті її дітей на користь яких стягнуто аліменти, діти підросли, в зв'язку з чим закономірно, збільшилися витрати на їх утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, лікування, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії.

При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачкою не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дітей.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов'язок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох, а тому вважає за можливе визначити такий розмір аліментів: на утримання дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття, таким чином задовольнивши позовні вимоги повністю.

В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 768 грн.40 коп.

На підставі ч.ч. 7,8 ст.7, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12,81,89,128,141,223,247,265,280,281,282 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16.12.2015 року та стягувати з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серія ВМ 352104), в користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт серія АС 899217, ІПН НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованої за адресою: Волинська облась, АДРЕСА_1), на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.С. Селинний