Провадження № 2/611/161/19
Справа № 611/455/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 травня 2019 року суддя Барвінківського районного суду Харківської області Коптєв Ю.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Барвінківська районна державна адміністрація Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

До Барвінківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Барвінківська районна державна адміністрація Харківської області, місцезнаходження: вул. Центральна, 8, м. Барвінкове, Харківська область, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

При перевірці наявності підстав щодо залишення позовної заяви без руху суддею перевіряються відповідність форми, змісту та порядку подання заяви вимогам, встановленим статтями 175-177 ЦПК України.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та впливає на можливість порушення судом провадження у справі.

Так, в порушення приписів ст.175 ЦПК України, позовна заява не містить:

- зазначення доказів, що підтверджують обставини невиконання відповідачем батьківських обов`язків, якими позивач обґрунтовує свої вимоги ;

- не обґрунтована участь у справі в якості третьої особи Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, тоді як згідно з ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (визначеної відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866);

- позивачем в обґрунтування вимог позову, не долучено до матеріалів справи акт обстеження житлово-побутових умов проживання дітей, не додано жодних письмових доказів в підтвердження факту проживання неповнолітніх в сім`ї позивача, докази, що відповідач дійсно ухиляється від батьківських обов`язків, на які суд може посилатись при ухваленні рішення суду та встановлення істини по справі;

- до позовної заяви позивачем не додано витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дітей, що необхідно для вирішення кола осіб по справі, зокрема залучення до участі у справі батька дітей;

Крім того, слід відмітити, що згідно п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільність позбавлення батьківських прав.

Однак, позивачем не зазначено та не надано відповідні докази про те чи зверталась остання до відповідного органу опіки та піклування з питанням позбавлення батьківських прав та чи розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітніх дітей.

Разом із тим, у цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батьків про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачу у позовній заяві слід уточнити позовні вимоги, з метою їх узгодження з СК України.

Також, позивачу у позові необхідно вказати ціну позову, адже, згідно п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається за сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Відповідно до положень статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Зазначений порядок засвідчення копій документів відповідає пунктам 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Разом з тим, жодна із копій додатків не засвідчена у встановленому частиною п`ятою статті 95 ЦПК України порядку, оскільки не містить зазначення дати засвідчення напису ОСОБА_1 . «згідно з оригіналом».

Окремо звертається увага позивача, що засвідченню підлягають тільки ті докази, оригінали яких знаходяться у позивача. В свою чергу, позивач повинен зазначити у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 95 ЦПК України, про наявність оригіналів у іншої особи (вказати особу яка є держателями оригіналів).

Позивачем в порушення п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначено, чи вживалися нею заходи досудового врегулювання спору, а також не вказано та не проведено, в порушення вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частина 4 ст. 177 ЦПК України визначає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Розмір судового збору визначається відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2019 року складає 768,40 грн.

До позовної заяви додано оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 768, 40 грн.

При подачі позову позивач зазначав три вимоги немайнового характеру, а саме позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В зв`язку з викладеним позивачу необхідно доплатити суму судового збору за дві вимоги немайнового характеру у загальному розмірі 1 536, 80 грн., оскільки заявлений позов містить всього три вимоги немайнового характеру та додати документ, що підтверджує сплату судового збору, що передбачено ст. 177 ЦПК України.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву належить залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті6розділу1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Виявлені недоліки позову є підставою для залишення заяви без руху із встановленням позивачеві строку усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 95, 175-177, 185, ч. 2 ст. 261, ст.ст. 272, 353-355 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Барвінківська районна державна адміністрація Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою до суду, роз`яснивши, що у випадку виконання ухвали та усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона буде вважатись поданою у день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачеві разом із доданими до неї матеріалами, що не позбавить позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Учасники справи мають можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб -адреса сторінки: http://court.gov.ua/fair/sud2002/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Коптєв