Ухвала

20 травня 2019 року

м. Київ

справа № 262/7044/13-ц

провадження № 61-23537 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації

м. Донецька», приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Сазанов Ф. В., Сектор громадянства та імміграції фізичних осіб Пролетарського районного відділення Донецького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 19 березня 2014 року у складі судді

Майданнікова О. І. та рішення Апеляційного суду Донецької області від 13 червня 2014 року у складі суддів: Прокопчук Л. М., Корчистої О. І., Хейло Я. В.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що на підставі договору дарування від

10 серпня 2004 року він є власником квартири АДРЕСА_1 . У спірній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_5 , який відмовляється добровільно знятися з реєстраційного обліку, що перешкоджає позивачу як власнику квартири реалізувати своє право власності та ускладнює сплату комунальних послуг.

У грудні 2008 року ОСОБА_5 , ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» (далі КП «БТІ м. Донецька»), приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Сазанов Ф. В., Сектор громадянства та імміграції фізичних осіб Пролетарського районного відділення Донецького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області (Сектор громадянства та імміграції фізичних осіб Пролетарського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області), ОСОБА_3, ОСОБА_4 , про визнання свідоцтва про право власності на квартиру та договору дарування квартири недійсним, визнання права користування квартирою та відновлення реєстраційного обліку у квартирі.

Позовні вимоги обгрунтовувані тим, що квартира АДРЕСА_1 була надана сім`ї ОСОБА_5 понад 20 років тому. До складу родини входили - жінка ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та їхня донька - ОСОБА_7 , які були зареєстровані у квартирі

АДРЕСА_1 . В подальшому у цій квартирі були зареєстровані: чоловік ОСОБА_8 - ОСОБА_3 та їх син -ОСОБА_4

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 22 березня

2002 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані безвісно відсутніми за заявою ОСОБА_9 - співмешканки ОСОБА_5 , та на підставі зазначеного судового рішення зняті з реєстраційного обліку у спірній квартирі.

Після ухвалення зазначеного судового рішення ОСОБА_9 була зареєстрована у даній квартирі, яка пізніше нею та ОСОБА_5 приватизована.

10 серпня 2004 року був укладений договір дарування вказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Сазановим Ф. В. відповідно до якого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 подарували спірну квартиру ОСОБА_2

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 13 листопада 2006 року рішення про визнання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безвісно відсутніми від 22 березня 2002 року було скасовано.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 не надавав своєї згоди на реєстрацію у спірній квартирі ОСОБА_9 , був інвалідом 2 групи і на момент приватизації спірної квартири та укладення договору дарування страждав тяжкими психічними захворювання, внаслідок чого не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати незаконним та недійсним розпорядження Донецької міської ради від 06 червня 2012 року, на підставі якого видано свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5 та

ОСОБА_9 ; визнати незаконним та недійсним свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ; визнати незаконним та недійсним договір дарування спірної квартири від 10 серпня 2004 року, укладений між ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Сазановим Ф. В.; визнати за нею право користування квартирою

АДРЕСА_1 , повернути вказану квартиру в комунальну власність.

Ухвалою Пролетарського районного суду м. Донецька від 22 вересня 2011 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності закрито у зв`язку зі смертю

20 лютого 2011 року ОСОБА_5

Справа розглядалась судами неодноразово.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 19 березня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Донецької міської ради від

06 червня 2002 року № НОМЕР_1 в частині видачі свідоцтва від 06 червня 2002 року

№ НОМЕР_1 про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_9

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру від 06 червня

2002 року № НОМЕР_1, видане Представництвом Фонду державного майна України в

м. Донецьку, відповідно до якого на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 по 1/2 частки квартири.

Визнано недійсним договір дарування від 10 серпня 2004 року квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Сазановим Ф. В. та зареєстрований в реєстрі за № 3608.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що права позивача та членів її сім`ї на приватизацію спірної квартири були порушені, а тому позовні вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження Донецької міської ради від

06 червня 2002 року № НОМЕР_1 в частині видачі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я

ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та договору дарування цієї квартирина користь

ОСОБА_2 є обгрунтованими. Відмовляючи в задоволенні позову в частині повернення вказаної квартири в комунальну власність, суд першої інстанції виходив з того, що наслідком скасування розпорядження ради, визнання недійсними свідоцтва на право власності та договору дарування спірної квартири є повернення сторін в первісний стан до проведення приватизації спірного житлового приміщення, у зв`язку з чим права позивача та членів її сім`ї є відновленими.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, скасовано рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 19 березня 2014 року в частині визнання недійсним договору дарування від 10 серпня 2004 року квартири АДРЕСА_1 ,який укладено між ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Сазановим Ф. В., зареєстрований в реєстрі за № 3608 та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що незаконність зняття з реєстраційного обліку сім`ї ОСОБА_3 підтверджено рішенням суду від

13 листопада 2006 року, а тому безпідставними є доводи ОСОБА_2 про те, що права ОСОБА_1 та членів її сім`ї не порушені тим, що вони не приймали участі в приватизації спірної квартири. Суд першої інстанцій дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування розпорядження Донецької міської ради та про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру. Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання договору дарування спірної квартири недійсним та ухвалюючи у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні таких вимог, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки свідоцтву про право власності на квартиру від 07 травня 2004 року,

виданому управлінням комунального господарства Донецької міської ради та зареєстрованого в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно у БТІ міста Донецька від 19 травня 2004 року за № 5746070, зокрема не звернув увагу, що на час укладення оскаржуваного договору дарування спірна квартира мала іншу загальну та житлову площу, ніж було зазначено в свідоцтві про право власності на квартиру від 06 червня 2002 року № НОМЕР_1, тобто приватизована та подарована квартира мають різні технічні характеристики.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржувані рішення в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення вийшов за межі позовних вимог та наданих йому повноважень, зазначивши про незаконність рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 22 березня 2002 року, яким ОСОБА_1 та членів її сім`ї визнано безвісно відсутніми та знято з реєстрації у спірній квартирі.Крім того, суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки доводам заявника про те, що ОСОБА_5 не був психічно хворим, розумів значення своїх дій, добровільно зареєстрував у квартирі ОСОБА_9 та в подальшому подарував зазначене нерухоме майно заявнику, який матеріально завжди допомагав матері - ОСОБА_9 та ОСОБА_5

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 липня 2014 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою та витребувано із Пролетарського районного суду м. Донецька зазначену цивільну справу.

Згідно статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня

2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

08 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада

2014 року № 1085, місто Донецьк Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Крім того, місто Донецьк Донецької області віднесено й до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня

2015 року №1275-р.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», у редакції чинній на час визначення територіальної підсудності даної цивільної справи, у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції таким судам, та забезпечити розгляд: цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, підсудних місцевим загальним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, апеляційним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - місцевими загальними судами, апеляційними судами, що визначаються головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» визначено територіальну підсудність цивільних справ, підсудних Пролетарському районному суду м. Донецька - Дзержинському міському суду Донецької області.

Згідно з повідомлень Дзержинського міського суду Донецької області від

27 лютого 2015 року № 709/15, від 16 червня 2015 року № 2369/15 та від 15 жовтня 2015 року № 4251/15 цивільна справа № 262/7044/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: КП «БТІ м. Донецька», приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Сазанов Ф. В., Сектор громадянства та імміграції фізичних осіб Пролетарського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання свідоцтва про право власності на квартиру та договору дарування квартири недійсним, визнання права користування квартирою та відновлення реєстраційного обліку, із Пролетарського районного суду м. Донецька до Дзержинського міського суду Донецької області не надходила.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2018 року направлено до Дзержинського міського суду Донецької області копії матеріалів касаційного провадження

№ 61-23537ск18 у справі № 262/7044/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: КП «БТІ м. Донецька», приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Сазанов Ф. В., Сектор громадянства та імміграції фізичних осіб Пролетарського РВ ДМУ ГУМВС в Донецькій області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання свідоцтва про право власності на квартиру та договору дарування квартири недійсним, визнання права користування квартирою та відновлення реєстраційного обліку, для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 13 листопада

2018 року частково відновлено втрачене судове провадження у справі

№ 262/7044/13-ц за позовом ОСОБА_1

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що Пролетарський районний суд

м. Донецька, знаходиться на території, яка не підконтрольна органам державної влади України, на якій здійснюється антитерористична операції, а тому є обгрунтовані підстави вважати матеріали судової справи № 262/7044/13-ц втраченими. Шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень судом частково відновлено втрачене судове провадження, а саме: повний текст рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 19 березня

2014 року та повний текст рішення Апеляційного суду Донецької області від

13 червня 2014 року.

У грудні 2018 року матеріали частково відновленого втраченого судового провадження у справі № 262/7044/13-ц надійшли до Верховного Суду.

Приймаючи до уваги висновки Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справу № 111/2150/13-ц, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження оскільки провадження у справі суд відновив лише частково, що унеможливлює розгляд касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачене у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Предметом оскарження у цій справі є визнання свідоцтва про право власності на квартиру та договору дарування квартири недійсним, визнання права користування квартирою та відновлення реєстраційного обліку. Зазначений спір було вирішено судами попередніх інстанцій, однак матеріали справи втрачені, провадження у справі відновлено лише в частині, а тому суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити законність та обгрунтованість зазначених судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів. Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

Враховуючи недостатність зібраних матеріалів для повного відновлення втраченого судового провадження у справі № 262/7044/13-ц, Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перегляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 19 березня 2014 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 13 червня 2014 року, а тому касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись частиною другою статті 415, статтею 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 19 березня 2014 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 13 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька», приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Сазанов Ф. В., Сектор громадянства та імміграції фізичних осіб Пролетарського районного відділення Донецького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання свідоцтва про право власності на квартиру та договору дарування квартири недійсним, визнання права користування квартирою та відновлення реєстраційного обліку, закрити.

Роз`яснити учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою до суду за наявності необхідних документів.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник