Ухвала

08 травня 2019 року

м. Київ

справа № 2-3041/10

провадження № 61-8537ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2010 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 березня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2010 року відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 13 грудня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 08/12/2006/840-К642 за умовами якого банк надав ОСОБА_2 12 100.00 доларів США кредиту під 9,5 % річних з кінцевим терміном повернення до 12 грудня 2012 року.

В забезпечення виконання умов кредитного договору 13 грудня 2006 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки, згідно якого вона зобов'язалась нести солідарну відповідальність перед Банком за невиконання зобов'язань ОСОБА_2

У зв'язку з неналежним виконанням, взятих на себе зобов'язань, Банк просив стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 11 750,80 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ складає 93 998,20 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва

від 18 червня 2010 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору у розмірі: 9 640,94 доларів США - основний борг, 1 380,56 доларів США - заборгованість по відсотках,

698,43 доларів США - комісія, 30,87 доларів США - пеня, всього стягнуто 11 750,80 доларів США, що еквівалентно 93 998,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» судовий збір у розмірі 469,99 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі

60,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» судовий збір у розмірі 469,99 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі

60,00 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2010 року змінено.

Стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 13 грудня 2006 року № 08/12/2006-840-К642, яка утворилась станом на 02 лютого 2010 року у розмірі 11 750, 80 доларів США, з яких солідарно з ОСОБА_1 стягнуто 7 607,96 доларів США кредитної заборгованості.

Стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» з ОСОБА_2 470,00 грн судового збору та 60,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» з ОСОБА_1 300,80 грн судового збору та 38,40 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення .

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 507,60 грн судових витрат.

20 квітня 2019 року через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду звернулася ОСОБА_1 з касаційною скаргою, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати частково заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості та припинити договір поруки, скасувати повністю постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 березня 2019 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 році встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1 921,00 грн.

Предметом позову у справі № 2-3041/10 є: стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 93 998,20 грн.

Таким чином ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 192 100,00 грн (1 921,00 грн х 100).

У касаційній скарзі відсутні посилання заявника на підстави, передбачені підпунктами «в», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу вимог закону, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Оскільки доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскаржені судові рішення прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2010 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 березня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило