Провадження № 22-ц/4808/620/19
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,

секретарів Мельник О.В., Петріва Д.Б.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації "Волейбольний клуб "ОСВІТА" про стягнення заборгованості по оплаті грошових коштів; розірвання контракту №7 від 01.09.2016 року; зобов`язання видати трудову книжку з зазначенням підстави та дати звільнення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 01 березня 2019 року під головуванням судді Пастернак І.А. у м. Івано-Франківськ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Громадської організації "Волейбольний клуб "ОСВІТА" про стягнення заборгованості по оплаті грошових коштів; розірвання контракту №7 від 01.09.2016 року; зобов`язання видати трудову книжку з зазначенням підстави та дати звільнення. Позовні вимоги мотивувала тим, що 01.09.2016 року між сторонами було укладено Контракт №7 з Додатком №1 до нього. З моменту офіційного укладення вказаного контракту, виникають відносини та взаємозобов`язання між спортсменом та клубом, визначаються вимоги до організації підготовки тренування та участі у змаганнях спортсмена, термін взаємовідносин сторін в рамках контракту та інші питання. Додатком №1 до контракту передбачено, що спортсмен щомісячно одержуватиме грошові виплати в розмірі 2 700 грн, які будуть переглядатись перед кожним ігровим сезоном в залежності від його спортивної кваліфікації; спортсмен буде забезпечений безкоштовним навчанням у вищому навчальному закладі; спортсмен буде забезпечений квартирою від клубу на період перебування в команді. У зв`язку з тим, що клуб не здійснив жодної виплати за укладеним контрактом, позивачка листом від 15.09.2017 року звернулась до клубу з повідомленням про розірвання контракту, який було отримано 28.09.2017 року. Листом від 03.10.2017 року за №69 на ім`я ОСОБА_1 та Федерації волейболу України, керівник ГО "ВК "ОСВІТА" повідомив, що клуб власні зобов`язання за контрактом виконує, а підстави для розірвання контракту станом на 03.10.2017 року відсутні. Отже, ані клуб, ані ФВУ не підтвердили розірвання контракту. Однак, клуб свої зобов`язання за контрактом не виконував, грошові кошти на виконання контракту не сплатив, у зв`язку з чим в період з 01.09.2016 року по час подання позову, тобто за 13 місяців утворилась заборгованість в розмірі 40 500 грн. Вважає, що нею було дотримано процедуру розірвання контракту, визначену самим контрактом та КЗпП України. На підставі наведеного, просила прийняти рішення, яким стягнути на її користь з відповідача 40 500 грн заборгованості по заробітній платі; розірвати контракт №7 від 01.09.2016 року; зобов`язати видати трудову книжку з зазначенням підстави та дати звільнення.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01 березня 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в якій зазначає, що воно постановлене з неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи та за недоведеності обставин, які суд вважав встановленими. При вирішенні спору судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Відповідач шляхом надання копій документів підтверджував, що волейбольний клуб «Освіта» є неприбутковою організацією, однак твердження позивача, що кошти в сумі 2 700 грн згідно п.1 Додатку №1 їй жодного разу не виплачувались, відповідач залишив неспростованим.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд погодився з позицією відповідача який на свою користь тлумачить умови контракту і вважає його угодою про співпрацю, а не різновидом трудового договору. Апелянт не погоджується з доводами що відповідач не зобов`язаний виплачувати позивачу ні заробітну плату, ні виплати згідно п.1 додатку №1, а передбачена в додатку сума 2 700 грн є мінімальною сумою компенсацій за харчування.

Відносини позивача і відповідача є специфічними відносинами «спортсмена» та «клубу» та регулюються Законом України «Про фізичну культуру і спорт». Згідно контракту встановлено що позивач і відповідач мають статус «спортсмена» та «клубу», а предметом контракту є діяльність у сфері змагань та спортивних заходах на систематичній основі.

Судом не взято до уваги положення Закону України «Про фізичну культуру і спорт» згідно якого відповідач є суб`єктом фізичної культури і спорту, а позивач з моменту укладення контракту з суб`єктом сфери фізичної культури і спорту набуває статусу спортсмена-професіонала. Діяльність у професійному спорті спортсменів, тренерів та інших фахівців, яка полягає у підготовці та участі у спортивних змаганнях серед спортсменів-професіоналів і є основним джерелом їх доходів.

Апелянт зазначає, що відповідно до пункту 1 додатку №1, встановлено обов`язок відповідача щомісячно надавати відповідачу кошти в розмірі 2 700 грн.

Відповідачем не надано жодних документів на підтвердження того, що керуючись п.1 Додатку, переглядались фінансові відносини між позивачем і відповідачем, в тому числі у зв`язку з оцінкою індивідуальної спортивної кваліфікації позивача.

Позивач підписав контракт, умови якого сприймав як трудову угоду зі специфічними відносинами, оскільки неможливо ототожнювати професійну діяльність у сфері спорту з масовими видами професій, які не потребують особливих спеціальних і професійних навиків.

Апелянт зазначає, що підписуючи контракт, він не був ознайомлений з діючими нормативними актами, які регулюють відносини спортсмена і суб`єктом сфери фізичної культури і спорту.

Також не було відомо, що ці нормативні акти не вказують на обов`язковість деталізації умов контракту між спортсменом і клубом, та не містять положень, які забороняють організації, що задекларувала себе як неприбуткова, оплачувати кошти особам, діяльність яких вона організовує, забезпечує, контролює та спрямовує на досягнення мети передбаченої статутом.

Основною ознакою трудових відносин є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. Однак суд, повністю ігноруючи положення профільного закону «Про фізичну культуру і спорт» та погоджуючись з думкою відповідача про відсутність трудових відносин між спортсменом і клубом, не взяв до уваги нижчезазначені основні ознаки трудових відносин.

Також суд не дослідив належним чином зміст укладеного сторонами контракту, який містить явні ознаки трудового договору. Суд не дав оцінку тій обставині, що відповідач зобов`язався виплачувати певну суму щомісячно і відповідно позивач, підписуючи контракт, справедливо вважав цю суму заробітною платою в розмірі установленому контрактом. Ці та інші факти, включно з порушенням відповідачем трудового законодавства, яке виразилось у відсутності наказу про прийом на роботу свідчить про наявність між сторонами фактичних трудових відносин.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник громадської організації "Волейбольний клуб "ОСВІТА" подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що судом першої інстанції були з`ясовані всі обставини справи та надана належна правова оцінка щодо відсутності між позивачем та відповідачем у справі трудових правовідносин.

Поза увагою залишилось те, що зазначена в позовній заяві та надумана позивачем заборгованість в розмірі 40 500 грн, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 з липня 2017 року покинула тренування у спортивному клубі та вибула з м. Луцька у невідомому напрямку.

Крім того, поза увагою позивача залишився предмет контракту №7 від 01.09.2016, згідно п.1.1., якого передбачено, що даний контракт визначає права та обов`язки сторін по організації та проведенню навчально - тренувального процесу.

Тобто, громадська організація взяла на себе зобов`язання навчити та вивести позивача на певний спортивний рівень, при цьому взяла на себе зобов`язання по забезпеченню її матеріально-побутовими потребами, навчанню та проживанню.

Згідно довідки №16 виданої громадською організацією від 08.02.2018, у позовний період часу на соціально - побутові потреби спортсменки ОСОБА_1 та інші виплати було витрачено 83 848 грн.

Даний факт підтверджується також колективним зверненням команди ГО «Волейбольний клуб «Освіта» від 27.02.2018 року.

Тому вважає, що рішення суду першої інстанції у даній справі є законним та обґрунтованим.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Статуту волейбольного клубу "Освіта", затвердженого протоколом №1 від 11.03.1994 року зборів волейбольного клубу "Освіта" та рішенням виконкому Луцької міської ради народних депутатів №219 від 22.06.1994 року, Волейбольний клуб "Освіта" є масовою добровільною організацією, яка об`єднує на умовах колективного /навчально-тренувальні групи/ та індивідуального членства команд, тренерів, суддів та інших працівників і шанувальників волейболу, які визнають статут та сплачують членські внески. Клуб проводить організаційне та господарсько-фінансове забезпечення волейбольної команди "Освіта", яка створена на базі відділення олімпійського резерву ОДЮСШ для участі у Чемпіонаті України та міжнародних змаганнях, сприяє підвищенню майстерності її гравців, а саме: купує спортивну форму та інвентар, відраджає на змагання, оплачує харчування спортсменам, організовує та проводить навчально-тренувальні збори, залучає фахівців волейболу для розробки і впровадження сучасних методів відбору і тренування талановитих волейболістів, запрошує гравців. Крім цього, оплачує заробітну плату згідно штатного розкладу працівникам клубу і керівництву команди. Кошторис клубу складається: з вступних і членських внесків; грошових внесків спонсорів клубу; прибутків від власної господарської, комерційної, рекламної та інших видів діяльності, добровільних внесків громадян та інших надходжень (а.с.54-57 том 2).

Між ГО Волейбольним клубом "Освіта", в особі президента Банери А. С. , що діє на підставі Статуту, у подальшому "КЛУБ" та ОСОБА_1 , надалі "СПОРТСМЕН" 01.09.2016 було укладено контракт №7. Контракт визначає права та обов`язки сторін по організації та проведенню навчально-тренувального процесу, регламентує порядок участі СПОРТСМЕНА в різного роду змаганнях та інших спортивних заходах, де приймає участь КЛУБ самостійно або в складі інших спортивних організацій, в тому числі закордонних, на підставі договорів про сумісну діяльність або інших угод не заборонених чинним законодавством. СПОРТСМЕН вважається членом КЛУБУ на термін дії цього Контракту. З моменту офіційного укладення цього Контракту виникають відносини та взаємозобов`язання між СПОРТСМЕНОМ і КЛУБОМ, визначаються вимоги до організації підготовки тренування та участі у змаганнях СПОРТСМЕНА, термін взаємовідносин сторін в рамках Контракту та інші питання. Порядок, розмір грошових витрат, специфічні умови відносин визначаються сторонами і можуть бути зафіксовані в Додатку №1 до Контракту. Контракт діє з 01.09.2016 року по 30.12.2023 року. За два тижні до закінчення дії даного КОНТРАКТУ він може бути за згодою сторін продовжений чи укладений на новий термін.

Розділом ІІ Контракту передбачено, що відносини та взаємозобов`язання сторін регулюються Статутом, даним Контрактом, Регламентом Чемпіонату та Кубку України, чинним законодавством України.

Відповідно до розділу ІІІ Контракту КЛУБ зобов`язується надавати СПОРТСМЕНУ можливість реалізовувати свої спортивні якості згідно з умовами даного КОНТРАКТУ. Виконувати умови грошових виплат, преміювання та соціального забезпечення СПОРТСМЕНА згідно додатку № до КОНТРАКТУ (а.с.16-18 том 1).

Додатком №1 до Контракту №7 від 01.09.2016 року визначено, що СПОРТСМЕН щомісячно одержуватиме грошові виплати в розмірі 2700 грн 00 коп. (дві тисячі сімсот грн. 00 коп.), які будуть переглядатись перед кожним ігровим сезоном в залежності від його спортивної кваліфікації. СПОРТСМЕН буде забезпечений безкоштовним навчанням у вищому навчальному закладі. СПОРТСМЕН буде забезпечений квартирою від клубу на період перебування в команді (а.с.19 том 1).

Позивачка посилалась на те, що між нею та ГО Волейбольним клубом "Освіта" було укладено свого роду трудовий договір, ст. 21 КЗпП України, передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Апеляційний суд вважає, що невірним є висновок суду першої інстанції про те, що укладений між сторонами контакт не можна розглядати в розумінні ст.21 КЗпП України як форму трудового договору.

Згідно ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до постанови KM України від 19 березня 1994 р. «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору» у контракті передбачаються обсяги пропонованої роботи та вимоги до якості і строків її виконання, строк дії контракту, права, обов`язки та взаємна відповідальність сторін, умови оплати й організації праці, підстави припинення та розірвання контракту, соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання взятих на себе сторонами зобов`язань, з урахуванням специфіки роботи, професійних особливостей та фінансових можливостей підприємства, установи, організації чи роботодавця.

Відповідно до п.22 Положення «Про порядок укладення контрактів при прийнятті на роботу працівників», затвердженого постановою KM України від 19 березня 1994 р. «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору», у разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань, передбачених у контракті, його може бути достроково розірвано з попередженням відповідної сторони за два тижні. Контракт підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі порушення роботодавцем законодавства про працю, невиконання чи неналежного виконання роботодавцем зобов`язань, передбачених контрактом, та з інших поважних причин. Згідно ст. 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав працівника при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до пп.3.2 п. 3 Розділу ІІІ Контракту Клуб зобов`язаний виконувати умови грошових виплат, преміювання та соціального забезпечення Спортсмена згідно додатку до Контракту.

Додатком №1 до контракту, що є невід`ємною частиною Контракту (а.с. 19 т.1) передбачено, що спортсмен щомісячно одержуватиме грошові виплати в розмірі 2 700 грн, які будуть переглядатися перед кожним ігровим сезоном в залежності від його спортивної кваліфікації.

Укладаючи контракт, позивачка повинна була отримувати належну оплату праці згідно його умов, однак клубом вказані зобов`язання були порушені.

Згідно довідки ГО "Волейбольний клуб "Освіта" №16 від 08.02.2018 на час дії контракту №7 від 01.09.2016 року протягом вересня 2016-червня 2017 року спортсменка ОСОБА_3 отримувала харчування, яке видавалось їй готівкою відповідно до норм витрат на проведення спортивних змагань та навчально-тренувальних зборів, затверджених зборів, затверджених наказом управління у справах сім`ї, молоді та спорту Волинської області державної адміністрації від 03.04.2009 року №117-з, зареєстрованого в Головному управлінні юстиції у Волинській області 14 квітня 2009 року за №11/1044, та витрати пов`язані з відрядженням спортсменки на Чемпіонат України, що разом становили 31 946 грн.

Вищенаведені виплати стосувались тільки компенсації витрат на харчування, яке видавалось спортсмену готівкою відповідно до норм витрат на проведення спортивних змагань та навчально-тренувальних зборів.

У зв`язку з тим, що Клуб не здійснив жодної виплати за укладеним Контрактом, ОСОБА_1 листом від 15.09.2017 року зверталась до Клубу з повідомленням про розірвання Контракту.

Листом Громадська організація "Волейбольний клуб "ОСВІТА" від 03.10.2017 року за №69 на ім`я ОСОБА_1 та Федерації волейболу України, керівник Клубу повідомив, що Клуб власні зобов`язання за контрактом виконує та підстав для розірвання Контракту станом на 03.10.2017 року немає.

З матеріалів справи вбачається, що на період укладення контракту та здійснення спортсменом своїх професійних обов`язків йому здійснювались виплати на харчування з вересня 2016 року по червень 2017 року, що підтверджується копіями відомостей про виплату таких коштів(т.1 а.с. 83-131). Оскільки позивач покинула самовільно тренування у Клубі з початку липня 2017 року і знялася з реєстрації за місцем свого проживання у м. Луцьку, тому заборгованість по оплаті грошових коштів у розмірі 2 700 грн щомісячно згідно додатку№1 до контракту, слід стягнути за період з вересня 2016 по червень 2017 року, тобто за десять місяців, що загалом становить 27 000 грн.

Відповідно до пункту 4 розділу п`ятого Контракту даний контракт може бути достроково розірваний за ініціативою спортсмена відповідно до законодавства і тільки з поважних причин, серед яких у п.п. 4.2. зазначено порушення Клубом своїх зобов`язань за цим контрактом.

Доводи апелянта про порушення умов контракту з боку Громадської організації "Волейбольний клуб "ОСВІТА" знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції. Відповідач не виконував умов контракту по щомісячній оплаті позивачу грошових виплат згідно додатку №1 до Контракту, тому такий контракт слід розірвати.

Що стосується видачі трудової книжки то частиною першою статті 116 КЗпП України регламентовано, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Мінпраці, Міністерством юстиції та Міністерством соціального захисту населення від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція), записи в трудову книжку при звільненні вносяться власником або уповноваженим ним органом після видачі наказу; з кожним записом, який вноситься до трудової книжки на підставі наказу про звільнення, власник зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці, а відповідно до пункту 4 цієї Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Згідно з пунктом 4.1 та пунктом 4.2 Інструкції при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Підставою для звільнення слід вважати прийняття судом рішення, яким було розірвано даний трудовий договір (контракт) та наслідками якого є недотримання вимог контракту з боку Громадської організації "Волейбольний клуб "ОСВІТА". Тому видача трудової книжки з відповідними в ній записами належить здійснити даній громадській організації. Позивач та її представник не навели суду доказів щодо відмови відповідача у видачі їй трудової книжки, не надано відомостей про оформлення саме відповідачем трудової книжки. Оскільки контракт розірвано між сторонами судом при вирішені даного спору, тому вимога позивача про зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 трудову книжку із зазначенням підстави та дати звільнення є передчасною і у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що постановлене у даній справі судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 01 березня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Громадської організації "Волейбольний клуб "ОСВІТА" (, Волинська область, м. Луцьк 43025, вулиця Шевченка, 3, р/р НОМЕР_1 у ПАТ «Укрсоцбанк» м. Луцька, МФО 300023, код 20123207) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 ) заборгованість по оплаті грошових коштів у розмірі 27 000 грн (двадцять сім тисяч гривень).

Розірвати контракт №7 від 01.09.2016 року, укладений у м. Луцьку між ОСОБА_1 та Громадською організацією "Волейбольний клуб "ОСВІТА".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Громадської організації "Волейбольний клуб "ОСВІТА" в дохід держави судовий збір у розмірі 1 600 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 червня 2019 року.

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

В.А. Девляшевський