Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2777/18
Провадження № 2/376/170/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування при виконкомі Великополовецької сільської ради, Служба у справах дітей Сквирської райдержадміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом в обгрунтування позовних вимог вказала, що її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрована відповідачка, але з липня 2018 року там не проживає, не виконує батьківські обов`язки, веде антигромадський спосіб життя.

Батько дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює в м. Києві та намагається допомагати своїм дітям.

Вихованням та утриманням не повнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 займається позивачка, відповідачка ніякої допомоги в вихованні та утриманні дітей не приймає.

Посилаючись на все вищевикладене позивачка ОСОБА_1 звертається до суду та просить суд: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 . не з`явилися до судового засідання, однак звернулися до суду з заявою, просили провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити (а.с.39,45).

Відповідачка ОСОБА_2 на судові засідання, які були призначені на 18.12.2018 року, 16.01.2019 року, 13.02.2019 року та на 20.03.2019 року не з`являлася, ніяких клопотань не надавала, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовими повідомленням (а.с.37,42,50,51) та не надала відзиву на позовну заяву.

Представник Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області до судового засідання не з`явився, однак до канцелярії суду надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та без фіксації судового засідання, позовні вимоги позивачки підтримують (а.с.47).

Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Камінська І.О ., в судове засідання не з`явилася, про слухання справи була повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву де просила провести розгляд справи без участі представника, та просила провести розгляд справи без фіксації судового засідання, позов позивачки підтримала (а.с.48).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 30.05.2018 року (а.с.14).

За цією ж адресою зареєстрована відповідачка, але з липня 2018 року там не проживає, не виконує батьківські обов`язки, веде антигромадський спосіб життя, що підтверджується характеристикою, яка видана 16.07.2018 року за № 1176 Виконавчим комітетом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області (а.с.18).

Зі слів позивачки ОСОБА_1 батько дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює в м. Києві та намагається допомагати своїм дітям.

Вихованням та утриманням дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 займається позивачка, що підтверджується довідкою Великополовецького навчально-виховного комплексу (а.с.19), актом від 24.12.2017 року, який складено «Великополовецькою спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат 1-2 ступенів» (а.с.9).

Отже суд дійшов висновку, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, здоров`ям та розвитком дітей не цікавиться, вихованням дітей займається їх бабуся - позивачка по справі ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу (висновку) з протоколу № 7/18 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини Сквирської райдержадміністрації Київської області вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав, відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального , морального , культурного , духовного і соціального розвитку . Батьки або особи , які їх заміняють , несуть відповідальність за створення умов , необхідних для всебічного розвитку дитини , відповідно до законів України .

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

В ст.155 СК України вказано, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1,2 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

В ч.1 п.2 ст.164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надаються дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено перелік осіб, які мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Такими особами є один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

А тому суд з урахуванням всього наведеного вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав, щодо її дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки судом встановлено, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дітей, піклуванням про їх всебічний розвиток, про стан здоров`я не займається, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд приймає рішення про стягнення з відповідача судового збору в сумі 768,40 грн. в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору, відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір".

На підставі викладеного та керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (ратифікована Україною 27.02.1991р., дата набуття чинності для України 27.09.1991р.), ст.ст.7,19,141, 150, 151, 155, 157, 164-167 СК України, п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", ст..ст. 2,4,12 , 13 , 76,81 , 258 , 259, 263-265 , 273,354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ), треті особи: Орган опіки та піклування при виконкомі Великополовецької сільської ради, Служба у справах дітей Сквирської райдержадміністрації Київської області (адреса: вул. Богачевського,28, м. Сквира Київської області) про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко