Справа № 736/572/19
Номер провадження 2/736/476/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2019 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в :

03 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з цим позовом, та просить: визнати за ним право власності за на житловий будинок АДРЕСА_1 надвірними будівлями АДРЕСА_2 сарай АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 .

Свої вимоги мотивує тим, що з 18 жовтня 2006 року він проживає і є зареєстрованим в житловому будинку АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою Корюківської міської ради №257 від 21 березня 2019 року.

Раніше даний житловий будинок належав ОСОБА_2 , який у 2005 році помер, а його син ОСОБА_3 , який проживає в Житомирській АДРЕСА_5 , домовився з ним, що він купує у нього спірний житловий будинок за обумовлену ціну і перейде в нього проживати. Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями не реєструвалось, бо згідно діючого та чає його будівництва, право власності в сільській місцевості реєструвалось в негосподарській книзі сільської ради. В по-господарській книзі Наумівської сільської ради був відкритий номер на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями.

18 жовтня 2006 року він вселився в спірний житловий будинок, з цього часу він постійно проживає та зареєстрований в ньому, одразу після його вселення Наумівська сільська рада відкрила на нього особовий рахунок на спірну садибу. 20 жовтня 2006 року, він віддав ОСОБА_3 кошти за будинок та отримав розписку. Проживаючи в даному житловому будинку він право власності також не реєстрував, оскільки вважав, що є власником спірного житлового будинку, бо на нього відкритий особовий рахунок в погосподарській книзі.

Зараз йому необхідно зареєструвати в будинку членів його сім`ї, тому він звернувся до міської ради, де йому пояснили, що для реєстрації необхідно надати документ про право власності на житловий будинок в якому він проживає. Але такого документа у нього не має, тому для вирішення питання права власності на куплений ним житловий будинок з надвірними будівлями він звертався до Корюківської міської ради, просив рішенням виконкому визнати його право власності на придбаний житловий будинок, але йому пояснили, що не можливо вирішити питання права власності на куплений житловий будинок шляхом винесення виконкомом рішення, бо реєстраційна служба не реєструє право власності на житлові будинки на підставі таких рішень. Місце проживання ОСОБА_3 йому не відоме, як і не відомо чи живий він взагалі.

За таких підстав він вимушений звернутись до суду.

У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх бз позивачем його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про слухання справи без їх участі. У відзиві відповідачем позов не визнано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як встановлено судом, з 18 жовтня 2006 року позивач проживає і є зареєстрованим в житловому будинку АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою Корюківської міської ради №257 від 21 березня 2019 року.

Раніше даний житловий будинок належав ОСОБА_2 , який у 2005 році помер, а його син ОСОБА_3 , який проживає в Житомирській АДРЕСА_5 , домовився з ним, що він купує у нього спірний житловий будинок за обумовлену ціну і перейде в нього проживати. Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями не реєструвалось, бо згідно діючого та чає його будівництва, право власності в сільській місцевості реєструвалось в негосподарській книзі сільської ради. В по-господарській книзі Наумівської сільської ради був відкритий номер на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями.

18 жовтня 2006 року він вселився в спірний житловий будинок, з цього часу він постійно проживає та зареєстрований в ньому, одразу після його вселення Наумівська сільська рада відкрила на нього особовий рахунок на спірну садибу. 20 жовтня 2006 року, він віддав ОСОБА_3 кошти за будинок та отримав розписку. Проживаючи в даному житловому будинку він право власності також не реєстрував, оскільки вважав, що є власником спірного житлового будинку, бо на нього відкритий особовий рахунок в погосподарській книзі.

Зараз йому необхідно зареєструвати в будинку членів його сім`ї, тому він звернувся до міської ради, де йому пояснили, що для реєстрації необхідно надати документ про право власності на житловий будинок в якому він проживає. Але такого документа у нього не має, тому для вирішення питання права власності на куплений ним житловий будинок з надвірними будівлями він звертався до Корюківської міської ради, просив рішенням виконкому визнати його право власності на придбаний житловий будинок, але йому пояснили, що не можливо вирішити питання права власності на куплений житловий будинок шляхом винесення виконкомом рішення, бо реєстраційна служба не реєструє право власності на житлові будинки на підставі таких рішень. Місце проживання ОСОБА_3 йому не відоме, як і не відомо чи живий він взагалі.

Згідно положень ст. 344 ЦК України, умовою набуття права власності на житло за набувальною давністю є добросовісне заволодіння майном на законних підставах.

Суд вважає, що позивач добросовісно заволоділа майном, оскільки він відкрито, безперервно володіє спірним житловим будинком протягом понад 13 років.

Відповідно до ст. 325 ЦК України, фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Згідно положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Частиною 1 статті 344 ЦК України встановлено, що: Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим, майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Відповідно довідки Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної документації спірний житловни будинок закінчений будівництвом на 100%, має 50% зносу, житлова площа будинку становить 38,80 м.кв., загальна площа 52,60 м.кв,, є надвірні будівлі: сарай, потреб, гараж. Інвентаризаційна вартість спірної садиби становить 71573,00 гри., що і є ціною позову.

Садиба розташована на землях Корюківської сільської ради. По даним Корюківського РБТІ станом на 31.12.2012 року власність не зареєстрована.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду на користь держави, слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст.328, 325, 344, 386 ЦК України, ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 будівлями АДРЕСА_2 сарай АДРЕСА_6 ) по АДРЕСА_4 .

Судовий збір, сплачений позивачем на користь держави при звернені з позовом до суду та пов`язаний з розглядом даної цивільної справи, залишити за ним.

Копію рішення надати сторонам по справі до відому.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М. І. Чурупченко