Ухвала

27 лютого 2019року

м. Київ

справа № 183/6540/15

провадження № 61-12044св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про визнання сум авансовим платежем, визнання правовідносин припиненими виконанням зобов'язання, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_6, Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про стягнення грошових коштів за договорами купівлі-продажу з відстроченням за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області (далі - Новомосковська ДНК), Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області (далі - Управління Держгеокадастру), про визнання сум авансовим платежем, визнання правовідносин припиненими виконанням зобов'язання.

У грудні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_6, Новомосковська ДНК, Управління Держгеокадастру, про стягнення грошових коштів за договорами купівлі-продажу з відстроченням.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року первісний позов задоволено частково. Визнано правовідношення, які виникли між ОСОБА_5 як продавцем та ОСОБА_4 як покупцем за договором купівлі-продажу з розстроченням платежу від 20 грудня 2008 року, за яким ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 купила житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 - припиненими виконанням покупцем ОСОБА_4 грошового зобов'язання. Визнано правовідношення, які виникли між ОСОБА_5 як продавцем та ОСОБА_4 як покупцем за договором купівлі-продажу з розстроченням платежу від 20 грудня 2008 року, за яким ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_4 купила земельну ділянку площею 0,0873 га, кадастровий номер № НОМЕР_1, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по АДРЕСА_1 - припиненими виконанням покупцем ОСОБА_4 грошового зобов'язання. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року в частині задоволення первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову скасовано та ухвалено в означених частинах нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 прострочену заборгованість за невиконаним грошовим зобов'язанням в розмірі 407 124,36 грн та понесені судові витрати - 10 870,64 грн. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4просить скасувати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року, а рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

03 березня 2018 року справу № 183/6540/15 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п'яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про визнання сум авансовим платежем, визнання правовідносин припиненими виконанням зобов'язання, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_6, Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про стягнення грошових коштів за договорами купівлі-продажу з відстроченням за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2017 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов