Справа № 125/123/18
Провадження № 22-ц/801/1070/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 рокуСправа № 125/123/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С.К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу № 125/123/18 за апеляційною скаргою адвоката Семенюк Наталії Юріївни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Барського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Хитрука В. М. у залі суду,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі ПАТ «Державний ощадний банк України», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця.

Позов обґрунтовано тим, що 22 травня 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено договір № 744509, за умовами якого банк відкрив поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях для обліку на ньому грошових коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору та видав платіжну картку.

Згідно з п. 6.1 заяви про приєднання від 16 серпня 2016 року встановлено відновлювальну кредитну лінію.

Банк встановив клієнту кредит в сумі 15 000 грн з фіксованою процентною ставкою в розмірі 30 % річних. Строк дії кредиту встановлено на відповідний період дії платіжної картки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_1 квітня 2017 року банком направлена претензія кредитора до Барської державної нотаріальної контори, у відповідь на яку отримано копію спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 , заведену ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 .

Станом на 26 грудня 2017 року сума простроченої заборгованості складає 15 016, 79 гривень.

Оскільки відповідач добровільно сплатити суму заборгованості не бажає, банк, з посиланням на ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, просив стягнути з відповідача (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) на свою користь заборгованість за договором № 744509 від 22 травня 2014 року в межах вартості майна, одержаного останньою у спадщину в розмірі 12 137, 71 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року у задоволенні позову ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ошадбанк» відмовлено.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд виходив з того, що позивачем не надано доказів існування спадкового майна та його вартості, спадкова справа не містить свідоцтва про право на спадщину, інформація стосовно спадкового майна та його вартості відсутня, а позивач не заявляв клопотання про витребування необхідних доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

При цьому суд дійшов висновку про те, що позивачем не пропущено строк пред?явлення вимоги до спадкоємця, яка прийняла спадщину, встановлений частиною 2 статті 1281 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У квітні 2019 року адвокат Семенюк Н. Ю. в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справ між суддями Вінницького апеляційного суду від 19 квітня 2019 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 квітня 2019 року поновлено ПАТ «Державний ощадний банк України» строк на апеляційне оскарження рішення Барського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року, апеляційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору.

На виконання вимог зазначеної ухвали, заявником подано до суду квитанцію про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відповідачем відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 травня 2019 року відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про покладення на банк тягаря доказування складу та вартості спадкового майна після смерті позичальника, а відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність аргументів апеляційної скарги, указувала на те, що рішення суду є законним і обґрунтованим, а підстави для його скасування відсутні.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

22 травня 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено договір № 744509, за умовами якого банк відкрив поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях для обліку на ньому грошових коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору та видав платіжну картку.

Згідно з п. 6.1 заяви про приєднання від 16 серпня 2016 року встановлено відновлювальну кредитну лінію.

Банк встановив клієнту кредит в сумі 15 000 грн з фіксованою процентною ставкою в розмірі 30 % річних. Строк дії кредиту встановлено на відповідний період дії платіжної картки (а. с. 3)

У порушення умов договору ОСОБА_2 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а. с. 31).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а. с. 23 зворот).

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 26 грудня 2017 року заборгованість становила 15 016, 79 грн, яка складається з: 12 137, 71 грн заборгованість за кредитом, 2 873, 08 грн заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 6 грн заборгованість за розрахунково-касове обслуговування (а. с. 31).

20 квітня 2017 року на адресу Барської державної нотаріальної контори за вихідним № 101.20-11/302 ПАТ «Державний ощадний банк України» направлено претензію кредитора у відповідності до вимог ст. 1281 ЦК України (а. с. 16)

22 грудня 2017 року на адресу банку від Барської нотаріальної контори надійшов лист № 614/01-16, у якому повідомлено про заведення спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 та надано її копію (а. с. 19-29).

Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної 14 червня 2017 року, спадкоємцем ОСОБА_2 за законом є його дружина ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину.

Діти спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини за законом на користь ОСОБА_1 (а. с. 28, 28 зворот).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини.

Так, відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із матеріалів справи слідує, що спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст.1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

За правилами частин другої, третьої статті 1281 ЦК України кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи, зокрема дотримання банком порядку та строків щодо пред`явлення вимоги про стягнення боргу спадкодавця.

Проте, вирішуючи питання про стягнення коштів за боргом померлого ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , суд хоча і прийняв до уваги той факт, що у випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину, однак помилково посилався на те, що банк має довести наявність спадкового майна та його вартість.

Факт звернення ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_2 без наступної відмови від неї доведений та не спростований і цей факт є достатнім та створює правові підстави для задоволення позовних вимог банку. Неотримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не є підставою для відмови у позові про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 12 137, 71 грн заборгованість за кредитом.

Ураховуючи те, що банк своєчасно та в установленому законом порядку звернувся з вимогами про стягнення заборгованості, розмір заявленої суми є обґрунтованим, доведеним та підтвердженим відповідним розрахунком, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за кредитом на дату смерті ОСОБА_2 в розмірі 12 137, 71 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки при вирішенні справи суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, то рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року встановлений у розмірі 1 921 гривні.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

Щодо судових витрат

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягає сума судового збору в розмірі 4 405 грн (1 762 грн +2 643 грн).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Семенюк Наталії Юріївни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року скасувати й ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) як спадкоємця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором № 744509 від 22 травня 2014 року у розмірі 12 137, 71 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 4 405 судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Підпис С. К. Медвецький

Судді: Підпис С. Г. Копаничук

Підпис В. В. Оніщук

Згідно з оригіналом

Головуючий С. К. Медвецький