Справа № 396/40/19
Провадження № 2/396/126/19
РІШЕННЯ

Іменем України

28.05.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.

представника відповідача - адвоката Турчанова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/40/19 за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ФГ «Омельяненко», третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Реєстраційна служба Новоукраїнського районного управління юстиції про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду до ФГ «Омельяненко», третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Реєстраційна служба Новоукраїнського районного управління юстиції про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 6,44 гектар, що розташована на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 24.11.2004 року позивач уклала з ФГ «Омельяненко» договір оренди земельної ділянки на підставі якого передала відповідачу в користування належну їй земельну ділянку площею 6,44 га розташовану на території Зкахарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області терміном на 10 років, який був зареєстрований в Кіровоградській регіональній філії ДЗК 30 червня 2005 року за № 2002. Вказаним договором передбачено, що орендна плата внаситься відповідачем у грошовій формі, щорічно до 31 грудня в розмірі 1,5% від грошової оцінки земель переданих в оренду. Крім того позивач зазначає, що будь-якого іншого додаткового договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 : НОМЕР_2 , змін до існуючого договору між позивачем та відповідачем про продовження строку оренди, зміни умов договору не підписувалися. В зв`язку з тим, що ФГ "Омельяненко" систематично не виплачувало ОСОБА_1 орендну плату, позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки.

04.02.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 27.02.2019 року.

26.02.2019 року через канцелярію суду надійшов письмовий відзив від голови ФГ "Омельяненко" - Омельяненка С.Б. на цивільний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки, зі змісту якого вбачається, що ФГ "Омельяненко" заявлені до нього позовні вимоги позивача не визнає в повному обсязі, вважає їх необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню, а також зазначив, що згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 від 27.05.2011 року позивач, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого примусу, як фізичного так і психічного з боку інших осіб, отримала від ОСОБА_3 орендну плату за земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належної їй на підставі Державного акта серії НОМЕР_3 , площею 6,44 га виданого Новоукраїнською районною радою Новоукраїнського району Кіровоградської області 11.03.2004 року, зареєстрованого в книзі Державних актів на право приватної власності на землю за № 131, в сумі 40 000 (сорок тисяч) гривень; підтвердила, що будь-яких матеріальних (фінансових) претензій ОСОБА_1 до ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 не матиме.

Згідно заяви від 19.03.2007 року відповідач також передав ОСОБА_1 кошти в сумі 50000 грн.

Крім того зазначає, що безпосередньо позивачем до матеріалів позову надані Зміни до договору оренди земельної ділянки від 24.11.2004 pоку, що зареєстровані 20.03.2007 за № 2 в Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України.

Зазначені Зміни до договору зареєстровані на підставі складеної та підписаної самою ОСОБА_1 заяви від 19.03.2007 pоку, поданої до Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України.

Зареєстрованими 20.03.2007 року за № 2 змінами до договору сторони погодили, що «на підставі заяви громадянки ОСОБА_1 договір оренди укладається терміном на 49 (сорок дев`ять) років». Зміни набрали чинності після їх підписання та державної реєстрації, тобто з 20.03.2007 року.

Факт укладання Змін до договору оренди землі від 24.11.2004 року відповідачем визнається.

Крім того ФГ "Омельяненко" заявляє про застосування позовної давності до вимог ОСОБА_1 , що випливають з обставин, які існували до 2015 року.

27.02.2019 року за клопотанням представника відповідача підготовче судове засідання відкладено на 25.03.2019 року.

25.03.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 25.04.2019 року.

25.04.2019 року у зв"язку з неявкою сторін по справі розгляд справи відкладено на 28.05.2019 року.

Представник позивача в судове засідання 28.05.2019 року не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Відзив відповідача з долученими письмовими доказами сторона позивача отримала та ознайомилась. Доказів на спростування доводів і доказів сторони відповідача, позивач та представник позивача не мають і суду не надають. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні 28.05.2019 року позов не визнав, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, додатково пояснивши, що 20.03.2007 року ОСОБА_1 були підписані зміни до договору, якими визначено, що договір оренди укладається терміном на 49 років. Систематична невиплата позивачу орендної плати є надуманою, оскільки позивачка 19.03.2007 року отримала 50.00 грн. та згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 від 27.05.2011 року отримала від ОСОБА_3 орендну плату за земельну ділянку в сумі 40 000 гривень та підтвердила, що будь-яких матеріальних (фінансових) претензій ОСОБА_1 до ОСОБА_3 до 27.05.2060 року не матиме. Крім того зазначив, що відсутність проіндексованої нормативно грошової оцінки земельної ділянки не є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Представник третьої особи Реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції, в судове засідання 28.05.2019 року не з"явився з невідомих суду причин. Згідно акту, який був складений працівниками Новоукраїнського районного суду від 17.05.2019 року про те, що вручити судову повістку по цивільній справі за №396/40/19 , адресованої Реєстраційній службі Новоукраїнського районного управління юстиції не має можливості, так як за вказаною адресою Реєстраційна служба Новоукраїнського районного управління юстиції відсутня, в зв`язку з її ліквідацією, за даною адресою знаходяться центр надання адміністративних послуг Новоукраїнської РДА та відділ реєстрації Новоукраїнської міської ради.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне їй право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Судом встановлено, що згідно Державного акта на право власності на земльну ділянку серії НОМЕР_3 від 11.03.2004 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,44 га, яка розташована на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.10).

24.11.2004 року між позивачем по справі та ФГ "Омельяненко" в особі ОСОБА_3 був укладений договір оренди земельної ділянки, належної позивачу на праві приватної власності, площею 6,44 га., яка знаходяться на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Згідно вказаного договору він укладається терміном на 10 років. Орендна плата вноситься орендарем, щорічно до 31 грудня в розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки земель переданих в оренду з обов"язковим врахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель. В прикінцевих положеннях договору зазначено, що цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації у Кіровоградській регіональній філії Центр ДЗК.

Договір зареєстрований в Кіровоградській регіональній філії Центр ДЗК 30.06.2005 року за № 2002 (а.с.7).

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4 , на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між Орендодавцем ОСОБА_1 та Орендарем ОСОБА_3 . Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку в розмірі 6,44 га., ріллі (а.с. 8).

Відповідно до змін до договору оренди земельної ділянки від 24 листопада 2004 року, зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України під № 2002 від 30 червня 2005 року між ОСОБА_1 та ФГ "Омельяненко", яке знаходиться на території Захарівської сільради на земельну ділянку площею 6.44 га ріллі, яка знаходиться у приватній власності на підставі державного акту серія НОМЕР_3 .

Зміни вносяться до II пункту договору: Умови та термін дії договору: На підставі заяви громадянки ОСОБА_1 договір оренди укладається терміном на 49 (сорок дев`ять) років.

Договір зареєстровано в Кіровоградській регіональній філії ДП Цент ДЗК при Держкомземі України 20 березня 2007 року за № 2 (а.с. 9).

Відповідно до касового ордеру від 19.03.2007 року ОСОБА_3 видано в підзвіт на виплату орендної плати ОСОБА_1 (50 НОМЕР_5 ) п"ятдесят тисяч гривень (а.с. 36).

Згідно розписки наданої голові ФГ "Омельяненко" - Омельяненку С ОСОБА_4 , ОСОБА_1 одержала попередню суму за майбутній продаж земельної ділянки АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності згідно державного акта КР № 104593 від 11.03.2004 року в сумі п"ятдесят тисяч гривень, зобов"язується з моменту виходу закону про продаж землі переоформити на ОСОБА_3 безкоштовно (а.с. 37).

Згідно заяви від 19.03.2007 року ОСОБА_1 просить внести зміни до договору оренди земельної ділянки № 396 від 24 листопада 2004 року, зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України під № 2002 від 30 червня 2005 року між ОСОБА_1 та ФГ "Омельяненко", яке знаходиться на території Захарівської сільради на земельну ділянку площею 6.44 га ріллі, яка знаходиться у приватній власності на підставі державного акту серія НОМЕР_3 на 49 років (а.с. 38).

Згідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як зазначено в ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Факти стосовно добровільності укладення Договору, дата його підписання та дата його реєстрації сторонами не оспорювалися.

В частині ч.2 ст. 792 Цивільного кодексу України зазначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно зіст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 31 Закону України «Про орендуземлі» регламентує загальний порядок розірвання договору оренди землі, зокрема: ч. 3 та ч. 4 статті встановлюють, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішення суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Обов`язки орендаря визначені у ст. 25 Закону України «Про оренду землі», до яких належить: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, реєстраційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Типову форму договору оренди землі затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03 березня 2004 рокуз наступними змінами від 13 грудня 2006 року та 03 вересня 2008 року.

Чинним законодавством визначено мінімальні розміри орендної плати лише для оренди земельних ділянок комунальної та державної власності. Так, п.288 Податкового кодексу України встановлює мінімальні розміри орендної плати виключно для договорів оренди, орендодавцями в яких виступають органи виконавчої влади та місцевого самоврядування. При цьому, ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» та норми Податкового кодексу України встановлюють обов`язкове проведення та використання нормативної грошової оцінки земель для визначення орендної плати для земель державної та комунальної власності.

В той же час для земель приватної власності такого обов`язку та мінімальних розмірів орендної плати законодавчо не встановлено. Договір оренди землі є цивільно-правовим, а тому, виходячи з принципу свободи договору (ст.627 ЦК України), та ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно дост. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

В постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 висловлено правову позицію, що закон вимагає систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Разом з тим в постанові від 20 червня 2018 року у справі №392/277/16-ц Верховний Суд погодився з висновками місцевого та апеляційного судів про те, що внесення орендарем орендної плати авансом, за декілька років наперед, та, в зв`язку з цим, невнесення щорічної плати за оплачені періоди, не може вважатися систематичною несплатою орендної плати.

З наявної в матеріалах справи копії заяви (а.с. 40) вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи добровільно, без будь-якого примусу, як фізичного так і психічного, з боку інших осіб, отримала від ОСОБА_3 орендну плату за земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належної їй на підставі Державного акта серії НОМЕР_3 , площею 6,44 га виданого Новоукраїнською районною радою Новоукраїнського району Кіровоградської області 11 березня 2004 року, зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 131, в сумі 40 000,00 (сорок тисяч) гривень і будь-яких матеріальних (фінансових) претензій вона до ОСОБА_3 до 27 травня 2060 (двадцять сьомого травня дві тисячі шестидесятого року) не матиме. В разі зняття мараторію на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, по першій вимозі ОСОБА_3 переоформити вказану земельну ділянку на нього, або на вказану ним особу. Всі платежі, які виникнуть в процесі переоформлення вказаної земельної ділянки у приватну власність, сплачує ОСОБА_3 .

Відповідно до видаткового касового ордеру від 27.05.2011 року ОСОБА_3 видано в підзвіт на виплату орендної плати ОСОБА_1 сорок тисяч гривень (а.с.41).

Згідно зі статтею 531 ЦК боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Законодавством про оренду землі не заборонено сплачувати орендну плату за земельну ділянку наперед за майбутні періоди.

Із суті орендних зобов`язань така заборона також не випливає, так само як і зі звичаїв ділового обороту.

Отже, якщо договором оренди землі не встановлена така заборона, то сплата орендної плати наперед узгоджується з нормами права.

Як встановлено судом, умовами договору оренди не передбачена заборона сплата орендарем орендної плати наперед за майбутні періоди.

Крім того, з вимогами про зміну розміру орендної плати, її індексацію, тощо у передбаченому законом порядку позивач до ФГ "Омельяненко" не звертався.

Таким чином, на думку суду, позивачем в судовому засіданні не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт систематичного невнесення ФГ "Омельяненко", як орендарем, орендної плати, оскільки вказані доводи спростовані наданими стороною відповідача доказами, а саме копіями видаткових касових ордерів, Розпискою ОСОБА_1 від 19.03.2007 року та нотаріально посвідченою заявою від 27.05.2011 року, будь-яких розрахунків в тому числі з врахуванням індексації земельної ділянки позивача ні позивачем, ні його представником не подано.

Суд не може прийняти до уваги твердження позивача, що вона зовсім не отримувала орендну плату, оскільки нею добровільно була підписана заява про отримання коштів від ОСОБА_3 , яка посвідчена нотаріально приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Українською Н.М. та відповідно до якої ОСОБА_1 будь-яких матеріальних (фінансових) претензій до ОСОБА_3 до 27 травня 2060 (двадцять сьомого травня дві тисячі шестидесятого року) не матиме.

Згідно до ст. 58 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформація щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із недоведеністю фактів порушення прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду та, які могли бути підставою, передбаченою ст. 32 Закону України «Про оренду землі», для розірвання оспорюваного договору оренди земельної ділянки.

Щодо застосування заявлененої ФГ "Омельяненко" позовної давності до вимог ОСОБА_1 щодо розірвання договору оренди земельної ділянки то вони до задоволення не підлягають.

За положеннями ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Так, в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», зазначено, що вирішуючи питання застосування строків позовної давності, суди мають приділяти належну увагу такому поняттю як момент, з якого особа дізналася про порушення свого права, та керуватися доказами, які підтверджують його настання. Встановивши, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо стороною у спорі заявлено вимогу до ухвалення ним рішення про застосування строку позовної давності, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови. Тобто, якщо суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановить, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено, ухвалюється рішення суду про відмову в задоволенні позову саме на цій підставі, а не через пропуск строку позовної давності. Якщо ж встановлено, що таке право порушено і строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд ухвалює рішення про відмову в позові у зв`язку із закінченням строку позовної давності. Якщо ж причину пропуску цього строку суд визнає поважною, порушене право повинно бути захищене. Саме загальна позовна давність застосовується до вимог, що стосуються захисту права власності та інших речових прав. Особливістю вирішення спору про захист порушеного права за умови пропуску строку позовної давності є те, що сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові лише за умови обґрунтованості позову, тобто за умови наявності порушеного права.

Таким чином, враховуючи роз`яснення, що містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-150/0/4-13, суд не застосовує строки позовної давності, оскільки позивачем позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови у його задоволенні.

В силу ст. 141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ФГ «Омельяненко», третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Реєстраційна служба Новоукраїнського районного управління юстиції про розірвання договору оренди земельної ділянки від 24.11.2004 року укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Омельяненко», на оренду земельної ділянки № НОМЕР_6 , розташованої на території Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області загальною площею 6,44 га, кадастровий номер НОМЕР_4 - відмовити за необгрунтованістю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 31.05.2019 року.

Головуючий: О. А. Гарбуз