Справа №295/2239/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.

з участю секретаря с/з Зубрицької Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначив, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаній особі належали на праві власності 35/100 ідеальних частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

На час смерті позивач проживав за однією адресою зі спадкодавцем, фактично прийняв спадщину.

За наслідком звернення до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав останнім прийнято постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з тим, що спадкоємцем не подано оригінал правовстановлюючого документа про належність померлій нерухомого майна, а також не підтверджено склад осіб, що проживали разом зі спадкодавцем.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати право власності в порядку спадкування на 35/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, представником подано заяву про можливість слухання справи у його відсутності.

Представник Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився, в судове засідання надано заяву про можливість розгляду справи у відсутності представника.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення у відсутності позивача та представника відповідача, що відповідає положенню ст. 211 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За договором купівлі-продажу від 29.10.1991 року ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_4 придбала 35/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1 Договір є зареєстрованим у Житомирському бюро технічної інвентаризації, 25.03.2011 року власником отримано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відомостей про набуття майна під час шлюбу судом не отримано.

Позивач є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .

Між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 09.12.2004 року укладено шлюб. Прізвище дружини після одруження ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Довідкою КП «ВЖРЕП № 5» Житомирської міської ради від 18.01.2019 року підтверджено реєстрацію місця проживання позивача разом зі спадкодавцем станом на 12.07.2011 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно постанови державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщук А.І. від 21.01.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із неможливістю визначити повне коло спадкоємців, а також відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки право спадкоємця першої черги є порушеним внаслідок невизнання такого права, суд вважає необхідним застосовувати положення ст. 392 ЦК України, яка визначає можливість власника майна пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

При цьому, судом прийнято до уваги докази проживання спадкоємця за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, з`ясовано обсяг майнових прав, що належав спадкодавцю та який підлягає переходу згідно ст. 1216 ЦК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позов.

Керуючись ст.ст. 258-273 ЦПК України, ст. 1216-1223, 1261, 1268 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 35/100 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: Лєдньов Д.М.