ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 389/2424/18

провадження № 22-ц/4809/908/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Авраменко Т. М.

суддів Суровицької Л. В., Черненка В. В.

секретар Бодопрост М. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Знам?янська міська рада, представник за довіреністю - Приходько Віталій Іванович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Знам?янської міської ради Кіровоградської області на рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 березня 2019 року у складі судді Українського В. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Знам?янської міської ради Кіровоградської області про визнання договору оренди поновленим на той самий строк на тих самих умовах,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Знам?янської міської ради Кіровоградської області про визнання договору оренди поновленим на той самий строк на тих самих умовах.

Зазначав, що 23 липня 2013 року між ним та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 36,00 кв.м . в АДРЕСА_2 для будівництва індивідуального гаража, строком до 01 липня 2014 року. Він розпочав будівництво за робочим проектом № 02.1-140124. За місяць до закінчення дії основного договору між ним та відповідачем 26 червня 2014 року укладено додаткову угоду до договору оренди землі, строком до 01 жовтня 2016 року. За 30 днів до закінчення строку дії договору він звернувся до відповідача з повідомленням про намір продовжити дію договору оренди. Однак відповідач йому відмовив, оскільки проект рішення про поновлення терміну дії договору оренди землі розглядався на сесіях міської ради неодноразово, проте не набрав необхідної кількості голосів та не був затверджений.

Після закінчення строку дії договору він продовжує користуватись земельною ділянкою на умовах, визначених у договорі оренди та додатковій угоді до нього. Відповідач протягом місяця після закінчення строку дії договору не направив йому лист-повідомлення із запереченням проти його поновлення, іншим особам в оренду земельну ділянку не передав.

Просив визнати договір оренди земельної ділянки площею 36,00 кв.м. для будівництва індивідуального гаража, укладений 23 липня 2013 року між ним та відповідачем поновленим на той же строк і на тих же умовах, зобов?язавши відповідача укласти з ним додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до Знам?янської міської ради Кіровоградської області про визнання договору оренди поновленим на той самий строк на тих самих умовах задоволено частково. Визнано договір оренди земельної ділянки площею 36,00 кв.м . в АДРЕСА_2 для будівництва індивідуального гаража, укладений 23 липня 2013 року між Знам? янською міською радою в особі міського голови Крижановського Ігоря Борисовича та ОСОБА_1 поновленим на той же строк і на тих же умовах. В зобов`язанні укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки відмовлено, оскільки позивач не надав додаткову угоду та не виклав її умови в позові. Судові витрати віднесено на рахунок позивача.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. Зазначає, що у додатковій угоді від 26 червня 2014 року до договору оренди землі вказано, що договір оренди укладено до 01 жовтня 2016 року та зазначено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію, тобто не пізніше 01 вересня 2016 року. ОСОБА_1 звернувся до міського голови щодо поновлення оренди землі на новий строк до 01 жовтня 2018 року всупереч вимог законодавства та укладеного договору лише 25 жовтня 2016 року, проект додаткової угоди не надав. Проект рішення про поновлення терміну дії договору оренди землі розглядався на сесіях міської ради неодноразово, проте не набрав необхідної кількості голосів та не був затверджений.

Апеляційне провадження відкрито 16 квітня 2019 року (а.с.106), ухвалою від 03 травня 2019 року справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 15 травня 2019 року (а.с.113), оголошено перерву в розгляді справи до 29 травня 2019 року.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, а позивач просив вирішити спір на розсуд суду та пояснив, що рішення суду не в повній мірі захищає його права і рішення суду не може бути підставою для реєстрації права оренди земельної ділянки під збудований ним гараж.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що договір оренди підлягає поновленню на той же строк і на тих же умовах, разом з тим це рішення не може бути виконаним, оскільки в рішенні суду не зазначено ні строк оренди, ні умови оренди, тобто права позивача фактично залишилися не захищеними.

Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст.17 Закону України «Про оренду землі»).

За правилами ст.40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Знам`янської міської ради від 20 листопада 2012 року №772 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 для будівництва індивідуального гаражу із земель житлової та громадської забудови (а.с.12).

23 липня 2013 року між Знам`янською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, яка знаходиться на території АДРЕСА_2 , договір укладено до 01 липня 2014 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с.6-11).

Додатковою угодою від 26 червня 2014 року строк дії договору оренди продовжено до 01 жовтня 2016 року (а.с.14).

Право оренди на строк до 01 жовтня 2016 року з правом пролонгації зареєстровано в державному реєстрі речових прав (а.с.16).

Наведене свідчить, що договір оренди не укладався на певний строк (рік, два роки тощо ), а кінцевий строк оренди визначався календарною датою, яка вже минула.

Збірним кадастровим планом підтверджується, що крім ОСОБА_1 , земельні ділянки для будівництва гаражів передані ще 9 громадянам (а.с.11 зв.).

Гараж побудовано. Матеріалами справи підтверджується, що була розроблена відповідна проектна документація, складена декларація про початок виконання будівельних робіт (а.с.17-18).

Позивач неодноразово звертався із заявою до відповідача про продовження договору оренди земельної ділянки, на якій розташований збудований ним гараж, однак на чотирьох сесіях міської ради 16 грудня 2016 року, 20 січня 2017 року, 17 лютого 2017 року та 22 вересня 2017 року проект рішення не набирав необхідної кількості голосів та не був затверджений (а.с.15).

Не зважаючи на закінчення строку оренди, позивачем сплачується орендна плата за користування земельною ділянкою, на якій розташований його гараж (а.с.46), тобто відповідач орендну плату отримує, однак від вирішення питання про продовження оренди усунувся, повідомлення про повернення земельної ділянки протягом місяця з дня закінчення строку дії договору, тобто до 01 листопада 2016 року, позивачу не надсилав.

Колегія суддів приходить до висновку, що права позивача, як власника нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, є порушеними.

Норми цивільного та земельного законодавства закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин щодо прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про продовження орендних правовідносин, оскільки позивач користується земельною ділянкою поза межами строку договору і при цьому відсутній протягом одного місяця після закінчення строку договору лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі (ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі»).

Разом з тим, поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачений нормами частин 6-11 ст.33 Закону України «Про оренду землі» спосіб, вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих умов, що свідчать про продовження орендних правовідносин (зокрема користування земельною ділянкою поза межами строку договору за відсутності заперечень орендодавця протягом наступного місяця), а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків (фактичний склад), при цьому право оренди на той самий (новий) строк підлягає обов`язковій державній реєстрації на підставі укладеної додаткової угоди про поновлення договору, оскільки за змістом положень статті 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

У такому випадку належним способом захисту порушеного права є позов про визнання поновленим договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах шляхом укладення відповідної додаткової угоди в судовому порядку, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису частини 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі" про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді.

Суд обгрунтовано відмовив в зобов`язанні укласти додаткову угоду, проект якої позивач не надав, а сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може буде задоволена, оскільки такий спосіб захисту не є належним у розумінні положень чинного законодавства, що зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених обставин справи.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Знам?янської міської ради Кіровоградської області задовольнити частково.

Скасувати рішення Знам?янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 березня 2019 року.

В позові ОСОБА_1 до Знам?янської міської ради Кіровоградської області про визнання договору оренди поновленим, укладенні додаткової угоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 03 червня 2019 року.

Головуюча суддя Т. М. Авраменко

Судді: Л. В. Суровицька

В. В. Черненко