Справа № 646/7461/18
№ провадження 2/646/669/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

головуючого судді Шелест І.М.

за участі секретаря Ушакової Г.В.

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданнів порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місцепроживання за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11) про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись з позовною заявою до КП «Харківські теплові мережі», в якому просили забов`язати Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» в особовому рахунку на ім`я позивачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , із суми заборгованості за послуги теплопостачання належної їм на праві власності квартири АДРЕСА_2 виключити заборгованості попередніх власників (наймачів) зазначеної квартири, яка виникла станом на 01.12.2015 року, та не включати такий борг до суми заборгованості позивачів за послуги з теплопостачанням у майбутньому.

В обґрунтування позову зазначили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу квартири серія НАС № 450293 від 02.12.2015 та договору № купівлі-продажу квартири серія НАС № 450291 від 02.12.2015, укладених між ними та ОСОБА_3 , та посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М., - є власниками квартири АДРЕСА_2 .

Після набуття права власності на зазначену квартиру, позивачі звернулися до відповідача КП «Харківські теплові мережі» з проханням про переоформлення на їх ім`я особового рахунку по сплаті комунальних послуг по теплопостачанню. Через деякий час, після спілкування з представником відповідача було переоформлено особовий рахунок на ім`я позивачів, але з`ясовано, що по даній квартирі на момент користування особовим рахунком на ім`я ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , й станом на 01.12.2015 по даному особовому рахунку мається борг за послуги за теплопостачання у розмірі 23 166, 96 грн.

28.11.2017 позивач, ОСОБА_2 , діючий на підставі довіреності та в інтересах другого позивача ОСОБА_1 , уклав договір про зміни договору купівлі-продажу квартири між ним, та попереднім власником ОСОБА_3 , відповідно до якого було виключено абзац №7 в редакції договорів купівлі-продажу квартири серія НАС № 450293 від 02.12.2015 та договору № купівлі-продажу квартири серія НАС № 450291 від 02.12.2015, укладених між позивачами та ОСОБА_3 , та посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М.

Позивачі вважають дії відповідача безпідставними та протиправними.

Відповідно до ухвали суду від 14.01.2019 провадження у справі відкрито та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін була направлена позивачу та відповідачу.

04.02.2019 відповідачем КП «Харківські теплові мережі» було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги позивачів не підлягають задоволенню, так як відповідно до п. 7 Договору Купівлі-продажу від 02.12.2015, позивачем було відомо про заборгованість за теплопостачання в сумі 23 717 грн. 39 коп., яку вони зобов`язались сплатити за домовленістю з відповідними службами. До того ж 23.12.2016 позивачі уклали з КП «Харківські теплові мережі» договір про надання послуг з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води № 178/4098. Крім того, зазначено, що зміни внесені до договору купівлі-продажу - 28.11.2017, за цей час позивач повинні були сплатити борг в повній сумі.

Відповідачем було надано підтвердження відправлення відзиву на адресу відповідачів.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 22.12.2015, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. (реєстраційний номер 2024) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , придбали у ОСОБА_3 по Ѕ (одній другій) частці квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з двох житлових кімнат житловою площею 27,0 кв.м., загальною площею 50,6 кв. м.

Відповідно до Договору про зміни договору купівлі продажу квартири посвідченого Коссе Л.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 02.12.2015, зареєстрованого в реєстрі № 2024 від 28.11.2017, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. (реєстраційний номер 2238), абзац другий п. 7 вказаного договору купівлі-продажу квартири виключено.

Сторонами не оспорювалося та не заперечувалося, укладання договору про надання послуг з ценралізованого опалення та централізованого постачання гарячої води № 178/4098.

Відповідно до наказу Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва від 23.10.2013 року №170 «Про затвердження порядку відкриття, закриття та ведення особових рахунків для обліку абонентів-споживачів послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» та житлового законодавства України, особовий рахунок є номерним, що дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє собою сукупність даних про житлове приміщення.

Отже, особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу, і відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку із наявною на ньому заборгованість, якщо вона є, на іншого квартиронаймача або власника. Вказаний особовий рахунок є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій і списання з цього документу будь-яких сум є правом кредитора, тобто КП «ХТМ».

З позовної заяви та відзиву на неї, вбачається що позивачі дізналися про заборгованість станом на 01.12.2015 за послуги теплопостачання у розмірі 23 166, 96 грн. після укладення договору купівлі-продажу. Даний факт визнаний сторонами, тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

Тобто, на особовому рахунку квартири за адресою: АДРЕСА_1 наявна заборгованість за той період коли позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не була власниками зазначеної квартири та не мешкали в ній.

Відповідно до ст.322ЦК України на власника покладено тягар утримання майна. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому надлежить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається зі змісту договору купівлі-продажу квартири, відповідно якого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 стали власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у абз. 2 п. 7 визначено, що покупцям відомо про те, що по сплаті за комунальними та іншими обов`язковими платежами по обслуговуванню квартири, що відчужується, виникли борги в загальній сумі 23 717, 39 грн., які покупці, сплатять за домовленістю з відповаідними службами, на що продавець дав свою згоду.

З позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відтак, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі - продажу.

Отже, обов`язок позивача щодо оплати послуг з централізованого опалення виник з 02.12.2015 (дата укладення Договору купівлі-продажу від 02.12.2015, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. (реєстраційний номер 2024) ), та оскільки договір купівлі-продажу містить посилання на наявну заборгованість і обов`язок позивачів щодо її погашення, суд приходить до висновку про безпідставність посилання позивачів на Договорір про зміни договору купівлі продажу квартири посвідченого Коссе Л.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 02.12.2015, зареєстрованого в реєстрі № 2024 від 28.11.2017, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. (реєстраційний номер 2238) згідно якого абзац другий п. 7 вказаного договору купівлі-продажу квартири виключено, як на підставу для виключення заборгованості за теплопостачання належної їм квартири.

Крім того, на думку суду, зобов`язання відповідача виключити із суми заборгованості позивачів певну суму заборгованості, нараховану за послуги теплопостачання належної їм квартири, яка виникла за період до 02.12.2015 року, без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, а саме по собі нарахування відповідачем заборгованості за спожиту теплову енергію, не встановлює для позивача будь-яких обов`язків.

Суд виходить з того, що фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги теплопостачання підлягають доведенню при пред`явлені відповідачем позову про їх стягнення. Таким чином, сторона звернулася до суду за захистом права з відсутністю його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі щодо вимоги про виключення заборгованості попередніх власників з особового рахунку, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст.322, 509, 526, 527, 901 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11) про захист прав споживачів відмовити повністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року)до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова ,а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 11.05.2019.

Суддя І.М. Шелест