Справа №717/1475/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року смт Кельменці Чернівецької області

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею.

Треті особи: Кельменецька районна рада

Кельменецька селищна рада

Представник позивача: Іванічек О.І.

Представник відповідача та Кельменецької

селищної ради: Суха А.В.

Представник позивача ОСОБА_3 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить ухвалити рішення яким визнати недійсним державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею серії НОМЕР_1 від 28.04.1992 року в частині земельної ділянки № 2, яка передана ОСОБА_2 на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІ скликання від 25.03.1993 року Кельменецькою селищною радою народних депутатів Кельменецького району Чернівецької області.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлений з тих підстав, що у рішеннях про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки зазначені різні площі та не зазначено місце розташування земельної ділянки, у державному акті зазначені різні площі земельної ділянки.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що у рішеннях селищної ради з приводу надання ОСОБА_2 земельної ділянки зазначені різні площі земельної ділянки, яка надавалася в користування, а в державному актів також є розбіжності у площі земельної ділянки №2. Крім того, земельна ділянка надана ОСОБА_2 розташована не в тому урочищі, яка зазначено у рішенні селищної ради. В державному акті є виправлення, які не допускаються. На спірну ділянку ОСОБА_1 зареєстровано речове право. ОСОБА_1 зареєстрував свої права, а ОСОБА_2 ні. Використовуючи державний акт ОСОБА_2 порушує права ОСОБА_1 , а саме порушує його право користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_2 . Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 був поданий як зустрічний, оскільки ОСОБА_2 оспорює право ОСОБА_1

Представник відповідача та Кельменецької селищної ради Суха А. ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що земельні ділянки сторін межували. Земельна ділянка якою користувався ОСОБА_1 була вилучена і передана ФГ „Ілаш. Сокульський ОСОБА_5 .В. не порушує права ОСОБА_1 З 2004 року ОСОБА_1 не користувався виділеною йому земельною ділянкою і не сплачував податки. Сільська рада не погоджувала межі земельної ділянки яка зазначена у технічній документації на земельну ділянку яку виготовив приватний підприємець Дубленич. ОСОБА_6 визнає, що у документах є технічні помилки, але це не підстава для визнання державного акту недійсним. Помилки у площі земельної ділянки яка зазначена у державному акті виданому ОСОБА_2 можливо виправити при перенесенні інформації про земельну ділянку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру.

Представник Кельменецької районної ради в судове засідання не з`явився.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що 28 квітня 1992 року позивачу ОСОБА_1 було видано державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею НОМЕР_3 . В плані довічного успадковуваного землеволодіння в цьому державному акті зазначено земельну ділянку №1 площею 5.0 та земельну ділянку №2 площею 5.00 га. В графі „опис меж зазначено, що земельна ділянка №2 від точки В до точки Г межує із землями ОСОБА_2 В графі „зміни в землеволодінні зазначено, що зміни щодо ділянки №2 внесені на підставі рішення 13 сесії 21 скликання Кельменецької селищної ради від 25 березня 1993 року. Площа вказана як 5,0 га. Вказані обставини стверджуються копією державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею НОМЕР_3 , яка була досліджена судом.

28 квітня 1992 року відповідачу ОСОБА_2 було видано державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею НОМЕР_1 . В плані довічного успадковуваного землеволодіння в цьому державному акті зазначено земельну ділянку №1 площею 5.0 та земельну ділянку №2 площею 4,98 га. В графі „опис меж зазначено, що земельна ділянка №2 від точки А до точки Б межує із землями ОСОБА_1 В графі „зміни в землеволодінні зазначено, що зміни щодо ділянки №2 внесені на підставі рішення 13 сесії 21 скликання Кельменецької селищної ради від 25 березня 1993 року. Площа вказана як 7.04 га. Вказані обставини стверджуються копією державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею НОМЕР_1 , яка була досліджена судом.

В рішенні Кельменецької селищної ради від 25 березня 1993 року, зазначено, що селищна рада вирішила затвердити матеріали відведення земельних ділянок в урочищі „скоропада для створення селянських (фермерських) господарств ОСОБА_1 5,0 га, ОСОБА_2 4,08 га. Рішенням Кельменецької селищної ради від 21 грудня 2018 року в рішенні Кельменецької селищної ради від 25 березня 1993 року були виправлені описки, а саме назву урочища змінено з „Скоропада на „Половинське, а площу земельної ділянки ОСОБА_2 змінено з „4.08 га /ріллі/ на „4,98 га /ріллі. Вказані обставини стверджуються копіями рішень Кельменецької селищної ради від 25 березня 1993 року та від 21 грудня 2018 року. У плані відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , який був затверджений рішення Кельменецької селищної ради від 25 березня 1993 року, її площа зазначена як 5.0 га.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник спір з тією підстави, що ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_1 захопив земельну ділянку яка зазначена у Державному акті на право довічного успадковуваного володіння землею як №2.

З висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №127/19-29 від 10 квітня 2019 року, вбачається, що земельні ділянки зазначені як №2 у державних актах серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_3 000088 між собою не накладаються, а є суміжними земельними ділянками. Ці земельні ділянки мають спільну межу довжиною 972,92 м.

Отже сторонам видано державні акти на різні земельні ділянки, які не накладаються одна на одну.

Таким чином, факт наявності у ОСОБА_2 державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею НОМЕР_1 , згідно до якого йому надано право довічного успадковуваного володіння на земельну ділянку яка межує із земельною ділянкою право довічного успадковуваного володіння якою було надано ОСОБА_1 жодним чином не порушує права ОСОБА_1

Аргументи позивача щодо наявності різних площ земельної ділянки та виправлень в державному акті на право довічного успадковуваного володіння землею НОМЕР_1 в даному випадку не є підставою для задоволення позову, оскільки права позивача не порушені.

Суд також вважає безпідставним посилання представника позивача на статтю 155 ЗК України, оскільки права позивача щодо володіння земельною ділянкою при видачі державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею НОМЕР_1 не були порушені.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували порушення відповідачем прав позивача.

Вказані вище обставини стверджуються взаємним зв`язком доказів, досліджених судом у їх сукупності.

Таким чином права, свободи та інтереси позивача не були порушені, невизнанні або оспорені.

Згідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Суд вважає, що з позивача на користь відповідача слід стягнути 3400 гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Зокрема згідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати відповідача на правничу допомогу у цій справі склали 3400 гривень.

Позивач не заявляв клопотань про зменшення витрат на правову допомогу та не надав суду доказів не співмірності витрат.

В матеріалах справи відсутні докази понесення відповідачем інших судових витрат.

На підставі ст.ст. 15, 395, 396 ЦК України, керуючись, 5,12,13,15,19,76,77,78,79,80,81,82,209,258,263,264,265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , про визнання частково недійсним державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3400 гривні в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Суддя: