Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судових засідань Ходи Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . На день його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем майна покійного за заповітним розпорядженням, прийняв спадщину, але не може оформити спадкові права нотаріально оскільки правовстановлюючий документ на спадковий спадкове майно не видавався. А тому, звернувся до суду з даним позовом та просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача по справі Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Останнім місцем проживання, місцем смерті спадкодавця та місцем відкриття спадщини відповідно до вимог ст. 1221 ЦК України є с. Шипинки Барського району Вінницької області.

На день його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок не виготовлялося.

Факт належності спадкодавцю домоволодіння, яке побудоване в 1950 році, та на яке не виготовлялося свідоцтво про право власності, відповідно до Листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», в даному випадку підтверджується довідкою про технічну характеристику № 122 виданої 28.02.2019 року КП «Барське районне бюро технічної інвентаризації» та технічним паспортом на будинок.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконним нормативним актом Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР.

Зібрані по справі докази вказують, що померлому ОСОБА_2 належав будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач вступив в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за законом, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

За таких обставин судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання його права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

Згідно довідки виконавчого комітету Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області № 519 від 07.03.2019 року житловий будинок з належними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 .

За життя спадкодавець заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого воно б не складалося позивачу, що підтверджується заповітом від 20.04.2000 року, посвідченим секретарем виконкому Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області та зареєстрованим в реєстрі за № 18. Заповіт на день звернення до суду не скасовано та не змінено.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконкому Копайгородської селищної ради Барського району Вінницької області № 478 від 04.03.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 4 статті 334 Цивільного Кодексу України встановлено, що права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Пунктом 4.15 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Глава 13 Розділу І цього Порядку встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України та не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 1235 ЦК України, суд, -

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок (літера «А»), загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 51,1 кв.м., з належними до нього надвірними будівлями і спорудами: прибудова літера «а», ганок літера «а1», хлів літера «В», підвал літера «В1», хвіртка літера «1», ворота літера «2», паркан літера «3», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354, ст. 355 ЦПК України).

Суддя: