Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 вересня 2019 року

м. Одеса

Справа № 521/22067/18

Провадження № 2/521/1769/19

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковська А.О.,

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1

Представник - ОСОБА_2 .

Відповідач - ОСОБА_3

Третя особа - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно, в якому просила визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на автомобіль марки BMWZ4, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 . Витребувати у ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) автомобіль марки BMWZ4, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , обґрунтовуючи свої вимоги таким.

Позивачу на праві власності належав автомобіль марки BMWZ4, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 з присвоєнням номерного знаку НОМЕР_5 .

11 липня 2018 року Суворовським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу по справі № 523/8929/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та визнано, що сторони домовилися здійснити між собою поділ майна наступним чином, зокрема, виділити ОСОБА_4 легковий кабріолет марки BMW, модель - Z4, 2005 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_6 , зареєстрований Центром НОМЕР_7 від 07.10.2015 року, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_8 .

24 липня 2018 року позивач звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та видачу ухвали суду для апеляційного оскарження, оскільки про існування вказаної цивільної справи вона з подивом дізналась лише 23 липня 2018 року, зустрічних позовів у вказаній справі не заявляла, судових зборів не сплачувала, представника до участі в даній справі не направляла, жодних правових позицій з ним не узгоджувала.

З ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року вбачається, що інтереси позивача в судовому засіданні представляв ОСОБА_5 на підставі довіреності від 28.03.2017 року. Проте, вказаною довіреністю позивач не надавала ОСОБА_5 повноважень на розпорядження всім моїм майном.

Таким чином, у позивача виникла підозра, що ОСОБА_5 вступив в зговір з ОСОБА_4 з метою позбавити її права власності на належне їй майно.

16 серпня 2018 року позивачем до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області подано заяву про вчинене ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України.

17 серпня 2018 року відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003238. На теперішній час досудове розслідування триває.

21 серпня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні позивач була визнана потерпілою.

26 липня 2018 року позивачем до апеляційного суду Одеської області була подана апеляційна скарга на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року.

14 серпня 2018 року ухвалою апеляційного суду Одеської області відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача.

01 серпня 2018 року ОСОБА_4 зареєстрував право власності на автомобіль марки BMWZ4, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_9 за собою з присвоєнням номерного знаку НОМЕР_10 . Підстава виникнення права власності - рішення суду.

При цьому, в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація про дату набрання законної сили вказаною ухвалою, яка стала підставою для зміни власника майна.

02 серпня 2018 року ОСОБА_4 перереєстрував спірний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу на ОСОБА_3 з присвоєнням номерного знаку НОМЕР_11 . Вказане підтверджується інформацією на електронне звернення № 0- з офіційного веб-порталу МВС України: https://igov.org.ua/service/1397/general (інформація на електронне звернення № 0- з офіційного веб-порталу МВС України: ittps://igov.org.ua/service/1397/general додається).

08 листопада 2018 року апеляційний суд Одеської області ухвалив постанову, якою задовольнив апеляційну скаргу позивача, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року скасував, справу направив до суду першої інстанції.

Вказаним рішенням встановлено, що розгляд справи в суді першої інстанції за 14 днів за участю лише представників сторін без з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, призвів до грубих порушень прав ОСОБА_1 , яка без її на то волі позбавилась майна.

Позивач також зазначає, що спірний автомобіль марки BMW Z4, 2005 року випуску, кузов НОМЕР_9 вибув з її володіння на підставі судового рішення - ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року, в подальшому скасованого постановою апеляційного суду Одеської області від 08.11.2018 року, а отже, як зазначає позивач, вибув з її володіння поза її волею.

Позивач вказує на те, що відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається плою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В зв`язку з зазначеним, позивач вимушена звернутись до суду з метою захисту своїх прав та інтересів.

28.12.2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена судді Малиновського районного суду м. Одеси Целуху А.П.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 02.01.2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно, накладено арешт на автомобіль марки BMW Z4, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_11 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та заборонено вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2019 року ухвалено витребувати у Територіального сервісного центру 5152 Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області наступну інформацію та документи: інформацію на підставі якого документу та коли автомобіль марки BMW Z4, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 був перереєстрований з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ); Надати належним чином завірену копію документу на підставі якого було проведено перереєстрацію автомобілю марки BMW Z4 , 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); Надати інформацію на кого був перереєстрований автомобіль марки BMW Z4 , 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 з ОСОБА_1 : (РНОКПП НОМЕР_1 ); Надати інформацію на кого, на теперішній час зареєстрований автомобіль BMW Z4, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 та на підставі якого документу. Надати належним чином завірену копію вказаного документу.

На виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2019 року, Регіональним сервісним центром МВС в Одеській області надано надаємо належним чином завірені копії документів, на підставі яких 01.08.2018 року транспортний засіб BMWZ4,2005 року виготовлення, сірого кольору, кузов № НОМЕР_2 було перереєстровано на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН: НОМЕР_13 ) та видано реєстраційний номерний знак НОМЕР_10 та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_14 від 01.08.2018, а також копії документів, що стали підставами для перереєстрації зазначеного автомобіля 02.08.2018 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН: НОМЕР_4 ) та видачі реєстраційного номерного знаку НОМЕР_11 та свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_15 від 02.08.2018. Крім того, повідомлено, що транспортний засіб BMWZ4, 2005 року виготовлення, сірого кольору, кузов № НОМЕР_2 було перереєстровано з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН: НОМЕР_1 ) на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеса від 11 липня 2018 року по Справі № 523/8929/18. Також повідомлено, що 01.08.2018 даний транспортний засіб було перереєстровано з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН: НОМЕР_1 ) на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН: НОМЕР_13 ). Згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів стосовно зареєстрованих транспортних засобів, їх власників та належних користувачів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, станом на 29.03.2019 автомобіль BMWZ4, 2005 року виготовлення, сірого кольору, кузов № НОМЕР_2 зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН: НОМЕР_4 ).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2019 року, у зв`язку зі звільненням з посади судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 , справу розподілено судді Малиновського районного суду м. Одеси Гуревському В.К.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.05.2019 року означену цивільну справу прийнято до свого провадження. Ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження у справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.06.2019 року означену цивільною цивільну справу призначено до судового розгляду по суті.

04 червня 2019 року до матеріалів означеної цивільної справи, за клопотанням позивача, приєднано докази, а саме: письмовий доказ - копія рішення заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2018 року по цивільній справі № 487/4765/18 про розірвання шлюбу, відповідно до якого шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано.

26 червня 2019 року відповідач звернулася до суду із заявою про відвід головуючому по справі судді Гуревському В.К., з тих підстав, що ухвалу суду від 21 травня 2019 року ОСОБА_3 отримала 12.06.2019 року. Про дату та час розгляду справи на 04 червня 2019 року на 11:00 годину судових повісток не отримувала.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.06.2019 року визнано необґрунтованим заявлений відповідачем ОСОБА_3 відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно. Зупинено провадження у справі до розгляду заяви відповідача ОСОБА_3 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 червня 2019 року, заява про відвід судді Гуревського В.К. передана на розгляд судді Мирончук Н.В.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 червня 2019 року в задоволені заяви ОСОБА_3 про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси Гуревського Володимира Климентійовича відмовлено.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2019 року поновлено провадження у означеній цивільній справі.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов в повному обсязі, просили суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не прибула, про дату, час та місце судового засідання було повідомлена у встановленому законом порядку.

Від відповідача ОСОБА_3 18.09.2019 року на електронну пошту суду направлена апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження у справі, поновлення строку на апеляційне оскарження, клопотання про відкладення розгляду справи за адерси: від: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Третя особа до судового засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання було повідомлений у встановленому законом порядку.

Від третьої особи ОСОБА_4 від імені адвоката Шепітько Г.І. 18.09.2019 року на електронну пошту суду направлено клопотання про відкладення розгляду справи від: Адвокатського об`єднання «Г.М.Партнерс»: ІНФОРМАЦІЯ_5. Жодних документів на представлення інтересів третьої особи на надіслано.

Відповідно до розділу 1,2 Тимчасового регламенту обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу, який затверджено наказом ДСА України від 07.09.2012р. № 105, визначено наступні терміни:

- електронна адреса - адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені. При цьому ідентифікатором для фізичних осіб та фізичних осіб- підприємців є ідентифікаційний номер платника податків фізичної особи (у разі відсутності ідентифікаційного номеру серія та номер паспорту громадянина). Доменним іменем є ім`я у домені «mail.gov.ua».

- учасники судового процесу (далі Користувачі) особи, визначені відповідним процесуальним законодавством і зареєстровані в Системі.

Документи можуть бути подані Користувачем до суду і надіслані йому судом в електронному вигляді лише після реєстрації в Системі, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України. В окремому полі форми реєстрації Користувач надає зразок (сертифікат) електронного цифрового підпису, який буде застосовуватися під час листування з судами у Системі з використанням електронної адреси.

Згідно розділу 4 Тимчасового регламенту обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу, який затверджено наказом ДСА України від 07.09.2012р. № 105, позовна заява та інші документи, які подаються в електронному вигляді повинні відповідати формі і змісту, передбаченим відповідним процесуальним законодавством.

Відповідно до Закону України «Про електронний і цифровий підпис» усі документи, які надсилаються до суду електронною поштою, повинні бути скріплені електронним цифровим підписом.

Як вбачається з роздруківки розділу поштової скриньки суду «вхідна кореспонденція» вищевказані документи надійшли з електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_4 . та ІНФОРМАЦІЯ_5, а не з домену «mail.gov.ua» та не містить цифрового підпису особи, що її подала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.

Позивачу на праві власності належав автомобіль марки BMWZ4, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_8 , а також відповіддю регіонального сервісного центру Миколаївської області МВС України № 31/14-П-09/аз від 15.11.2018 року.

11 липня 2018 року Суворовським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу про затвердження мирової угоди по справі № 523/8929/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та визнано, що сторони домовилися здійснити між собою поділ майна наступним чином, зокрема, виділити ОСОБА_4 легковий кабріолет марки BMW, модель - Z4, 2005 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_6 , зареєстрований Центром НОМЕР_7 від 07.10.2015 року, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_8 .

24 липня 2018 року позивач звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та видачу ухвали суду для апеляційного оскарження, оскільки про існування вказаної цивільної справи вона дізналась лише 23 липня 2018 року, зустрічних позовів у вказаній справі не заявляла, судових зборів не сплачувала, представника до участі в даній справі не направляла, жодних правових позицій з ним не узгоджувала.

26 липня 2018 року позивачем до апеляційного суду Одеської області була подана апеляційна скарга на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача.

01 серпня 2018 року, на підставі означеної ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року, ОСОБА_4 зареєстрував право власності на автомобіль марки BMW Z4 , 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_9 за собою з присвоєнням номерного знаку НОМЕР_10 .

02 серпня 2018 року ОСОБА_4 перереєстрував спірний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу на ОСОБА_3 з присвоєнням номерного знаку НОМЕР_11 . Вказане підтверджується інформацією на електронне звернення № 0- з офіційного веб-порталу МВС України: https://igov.org.ua/service/1397/general.

З ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року вбачається, що інтереси позивача в судовому засіданні представляв ОСОБА_5 на підставі довіреності від 28.03.2017 року. Проте, вказаною довіреністю позивач не надавала ОСОБА_5 повноважень на розпорядження всім моїм майном.

16 серпня 2018 року позивачем до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області подано заяву про вчинене ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України. 17 серпня 2018 року відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003238. На теперішній час досудове розслідування триває. 21 серпня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні позивач була визнана потерпілою, що підтверджується пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого від 21.08.2018 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2018 року по цивільній справі № 487/4765/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, розірвано шлюб укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

08 листопада 2018 року апеляційний суд Одеської області ухвалив постанову, якою задовольнив апеляційну скаргу позивача, скасував ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року, справу направив до суду першої інстанції.

Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Проаналізувавши вищевикладені документи, суд приходить до висновку, що на момент укладення договору купівлі-продажу автомобілю сторони перебували у шлюбі, спірний автомобіль, що належав на праві власності позивачці, що підтвердив ОСОБА_4 , позивачка не укладала жодних правочинів щодо належного їй автомобілю і не надавала письмової згоди на відчуження спільного майна подружжя, автомобіль є цінним майном, який вибув з володіння власниці поза її волею.

Стаття 215 ЦК України встановляє загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв`язку з недодержанням в момент йог вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину передбачених ст. 203 ЦК України.

Відповідно до абзацу четвертого п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (далі - Пленум), «Якщо предметом правочину є майно, яке належить особам на праві спільної сумісної власності, інші співвласники відповідно до частини другої статті 369 ЦК до участі у справі не залучаються, оскільки правочин щодо розпорядження спільним майном вважається вчиненим за згодою всіх співвласників. За відсутності такої згоди інші співвласники відповідно до частини четвертої статті 369 ЦК можуть пред`явити позов про визнання такого правочину недійсним».

Згідно зі ст. 60 СК України, «1. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя». Відповідно до частини першої ст. 61 СК України, «1. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту » . Згідно зі ст. 63 СК України, « 1. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними». Відповідно до частини першої - третьої ст. 65 СК України, «1. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. 2. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. 3. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена ». Відповідно до ст. 369 ЦК України, «1. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. 2. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. 3. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. 4. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень».

Розглядаючи даний спір суд приймає до уваги, що відчуження транспортного засобу може бути проведено шляхом відчуження за цивільно-правовими договорами через нотаріуса.

Документами, що знаходяться у кримінальному провадженні № 0003238 внесеного до Єдиного реєстру 17.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, підтверджується, що у липні 2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зловживаючи довірою, заволоділи майном ОСОБА_1 , а саме: автомобілем марки BMW Z4, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_9 реєстраційний знак НОМЕР_10 , який ОСОБА_4 перереєстрував на себе на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 11.07.2018 року та в подальшому, на підставі договору купівлі-продажу, переєстрував на ОСОБА_3 з присвоєнням реєстраційного знаку НОМЕР_11 .

Таким чином, є підстави для визнання недійсним правочину - договору купівлі-продажу спільного майна подружжя - автомобілю, укладеного 02.08.2018 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки цей правочин укладено щодо спільного майна подружжя без згоди ОСОБА_1 як співвласника.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що на цей час автомобіль знаходиться у власності ОСОБА_3 .

Разом з тим, враховуючи вищевикладене у мотивувальній частині рішення, суд приходить до висновку, що для відновлення майнових прав позивачки на автомобіль необхідно визнати за неї права власності на нього.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право власності позивачки на автомобіль на цей час оспорюється і не визнається відповідачем.

Оскільки автомобіль вибув з володіння позивачки поза її волею, вона має право на витребування його з володіння у добросовісного набувача ОСОБА_3

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником д добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про звернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке тю відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує одних юридичних відносин.

Вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Зазначений правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 21.12.2016 року по справі 6-2233цс16 (1522/25684/12), в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 року по справі № 640/8456/16-ц, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 335/640/15-ц, в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі № 915/856/16, в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі № 1515/2001, в постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року по справі № 1512/1830/12-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, позивач зазначає, що правилом частини першої статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 21 ЦК України).

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до п. 3 частини першої ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником.

Витребування автомобілю з володіння ОСОБА_3 можливо шляхом: визнання за позивачкою права власності на автомобіль та зобов`язання ОСОБА_3 передати їй автомобіль.

Центральний ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про вчинення якого внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003238 від 17.08.2018 р., в якому позивачка визнана потерпілою.

Особа, яка скоїла це кримінальне правопорушення, на цей час не встановлена, однак в матеріалах кримінального провадження містяться належні докази обставин того, що позивачка не підписувала довіреність на право розпорядження належним їй автомобілем, власником автомобілю є ОСОБА_3 .

Зазначені обставини підтверджуються копіями матеріалів кримінального провадження, оригінали яких знаходяться у Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області.

Суд вважає, що встановлення цих обставин є достатньою підставою для того, щоб ОСОБА_1 мала право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства за захистом порушених майнових прав на автомобіль з позовом до осіб, яким не вручено повідомлення про підозру. Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що органи досудового слідства не вбачають в діях відповідачів наявні ознаки будь-якого кримінального правопорушення, пов`язаного з володінням та користуванням автомобілем. Однак, суд приходить до висновку, що незважаючи, що досудове слідство за кримінальним провадженням, відомості про вчинення якого внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003238 від 17.08.2018 р. не закінчене, права позивачки порушені, підлягають захисту.

За таких обставин позовні вимоги є законними та обґрунтованими, що є підставою для їх задоволення.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 4488,94 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 8000,0 грн., що разом складає 12488,94 грн. (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім грн. 94 коп.).

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 319, 355, 356, 358, 363, 364, 367, 388, 392 ЦК України, ст. ст. 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 13, 76, 77, 82, 137, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на автомобіль марки BMW Z4 , 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 .

Витребувати у ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) автомобіль марки BMW Z4 , 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_2 .

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 4488,94 грн., витрати на правову допомогу в сумі 8000,0 грн., що разом складає 12488,94 грн. (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім грн. 94 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 02 жовтня 2019 року

СУДДЯ Гуревський В.К.