УХВАЛА

27 травня 2019 року

м. Київ

справа № 524/6260/16-ц

провадження № 61-7952ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до ПАТ «Українська залізниця», у якому просив стягнути з відповідача на його користь недоплачену заробітну плату у розмірі 11 120 грн 24 коп., недоплачену заробітну плату у зв`язку із виходом у щорічну відпустку у розмірі 362 грн 05 коп., проіндексовану заробітну плату у розмірі 7 123 грн 53 коп. та 20 000 гру у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.

У квітні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2019 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК Українипередбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» є стягнення недоплаченої заробітної плати у розмірі 11 120 грн 24 коп., недоплаченої заробітної плати у зв`язку із виходом у щорічну відпустку у розмірі 362 грн 05 коп., проіндексованої заробітної плати у розмірі 7 123 грн 53 коп. та 20 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього - 38 605 грн 82 коп., у зв`язку з чим ціна позову у справі № 524/6260/16-ц не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги щодо наявності підстав для обов`язкового скасування судових рішень у зв`язку з неповідомленням апеляційним судом ОСОБА_1 та його представника про дату, час і місце судового засідання в суді апеляційної інстанції не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових правовідносин.

Частиною першою статті 369 ЦПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки справа № 524/6260/16-ц підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а її ціна позову становить 38 605 грн 82 коп., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги на рішення суду здійснюється без повідомлення учасників справи.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заробітної плати відмовити.

Суддя М. Є. Червинська