Справа № 753/6673/17 Головуючий в суді І інстанції Леонтюк Л.К.
Провадження № 22ц-824/4915/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Лисиці Ю.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 22 687 грн. 38 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 183 388 грн. 46 коп. та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплат в розмірі 17 799 грн. 37 коп.

Обґрунтовувала позовні вимоги тим, що вона працювала у відокремленому підрозділі ОКП «Донецьктеплокомуненерго» - виробничій одиниці ОКП «Донецьктеплокомуненерго» - «Новоазовськтепломережа» з 10 липня 2006 року по 15 вересня 2014 року і за період роботи з травня по вересень 2014 року за відповідачем рахується заборгованість по заробітній платі, яка до цього не погашена.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року позов задоволено частково, стягнуто з ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 22 687 гривень 38 копійок, а в іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із цим рішенням, представник ОКП «Донецьктеплокомуненерго» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги також зазначає, що місцевий суд, на її думку дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки майно ОКП «Донецьктеплокомуненерго» було захоплене у зоні проведення АТО, тому підприємство не може виконувати свої майнові обов`язки, також вказує, що суд взяв до уваги письмові докази, які не можна вважати допустимими і належними, зокрема довідку про заборгованість із заробітної плати № 04/108 від 23 жовтня 2014 року, оскільки ця довідка могла бути підроблена. Крім того вважає надані позивачкою розрахунки заборгованості підприємства неправильними.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що за відповідачем перед позивачкою рахується заборгованість по заробітній платі у розмірі 22 687, 38 грн., яка залишається не погашеною і тому підлягає стягненню, однак позовні вимоги у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати задоволенню не підлягають, оскільки відсутня вина відповідача у невчасній виплаті позивачці заробітної плати, у зв`язку із захопленням майна підприємства у зоні АТО, що є форс-мажорною обставиною.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , працювала у відокремленому підрозділі ОКП «Донецьктеплокомуненерго» - Виробнича одиниця ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Новоазовськтепломережа» з 10 липня 2006 року. Звільнена 15 вересня 2014 року за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

За період її роботи на відокремленому підрозділі ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є заборгованість по заробітній платі за 2014 pік : травень - 2 604 гривень 75 копійок, червень - 3 447 гривень 90 копійок , липень - 3 436 гривень 21 копійок , серпень - 5 940 гривень 49 копійок; вересень - 7 258 гривень 03 копійок , всього - 22 687 гривень 38 копійок.

Наявність зазначеної заборгованості та її розмір підтверджується довідкою про заборгованість по заробітній платі, яка видана ВО «Новоазовськтепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» № 04/1048 від 23 жовтня 2014 року (т.1, а.с.23).

З матеріалів справи також вбачається, що Торгово-промислова палата України сертифікатом (висновком) № 2644/05-4 від 28 серпня 2014 року засвідчила настання обставин непереборної сили з 02 липня 2014 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення сплати податків та обов`язкових платежів. На момент видачі висновку ТППУ обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (т.1, а.с.100-101).

Наказом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» № 186 від 30 липня 2015 року, який був опублікований 12 серпня 2015 року в газеті «Урядовий кур`єр», визнано недійсними печатки і штампи виробничих одиниць ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (т.1, а.с.93).

04 жовтня 2014 року представник ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до СВ Ізюмського МВ УМВС України у Харківській області із заявою щодо факту захоплення споруд, матеріальних цінностей та документацій ВО «Новоазовськтепломережа» на непідконтрольній території (т.1, а.с.95).

При цьому, у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази виплати позивачці заборгованості із заробітної плати, яка була підтверджена ОКП «Донецьктеплокомуненерго» у жовтні 2014 року.

У матеріалах справи також є індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 з Пенсійного фонду України, у яких встановлена відсутність нарахування заробітної плати та сплати єдиного внеску з неї (т.1, а.с.109).

Відповідно до статті 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» упродовж терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс - мажору), що мали місце на території проведення анти терористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно зі статтею 14 - 1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо.

Отже, підставою відповідальності власника (підприємства) відповідно до зазначеної норми закону є склад правопорушення, який включає два юридичних факти порушення роботодавцем строків розрахунку при звільненні (стаття 116 Кодексу Законів про працю України) та його вина.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що за відповідачем рахується заборгованість перед позивачкою за заробітною платою, і ця сума заборгованості підтверджена матеріалами справи, тому на підставі статей 47, 116, 117 КЗпП України вона підлягає стягненню.

При цьому, колегія суддів також погоджується із висновками суду про відмову у задоволенні інших позовних вимог, оскільки затримка виплати належних позивачці сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, відбулася через настання обставин непереборної сили.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неналежність і недопустимість довідки № 04/1048 від 23 жовтня 2014 року про заборгованість по заробітній платі перед позивачкою, яка видана ВО «Новоазовськтепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго», оскільки ця довідка складена посадовими особами, які на час її видання продовжували виконувати свої обов`язки та не були звільнені, і печатка виробничої одиниці на момент видання цієї довідки не була визнана недійсною і в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження виплати вказаної заборгованості позивачці, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості із заробітної плати у визначеному судом розмірі, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 11 травня 2016 року у справі № 6-383цс16.

Докази та обставини, на які посилається апелянт, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: