Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3843/17 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/3843/17 за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставне майно, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 липня 2018 року, постановлене під головуванням судді Драча Ю. І. в м.Житомирі,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Публічне акціонерне товариство " Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство " Укрсоцбанк", звернулось до суду з позовом, зазначивши, що 8 червня 2007 між банком та ОСОБА_1 укладений договір кредиту, за умовами якого остання отримала грошові кошти у розмірі 42066,50 дол. США, строком до 7 червня 2014 року, зі сплатою 12,5 % річних.

З метою забезпечення належного виконання умов договору цього ж дня між ПАТ " Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 укладений договір застави, відповідно до якого відповідач передала в заставу банку належний їй автомобіль TOYOTA FJ CRUISER, 2007 року випуску, шасі ( кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Внаслідок порушення ОСОБА_1 зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків станом на 13 лютого 2017 року виникла заборгованість у розмірі 70230,79 дол. США, яка складається із: 33052,28 дол. США- заборгованості за кредитом; 37178,51 дол. США - заборгованості зі сплати відсотків.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитом у розмірі 70230,79 дол. США звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки TOYOTA FJ CRUISER, 2007 року випуску, шасі ( кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області 6 червня 2007 року, шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України " Про виконавче провадження", за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 липня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд прийшов до хибного висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Відповідач здійснила останній платіж за даним кредитним договором 5 січня 2009 року, банк не скористався правом пред`явлення до боржника вимоги про дострокове повернення суми боргу, відтак, враховуючи ту обставину, що строк кредитування встановлений у договорі до 7 червня 2014 року, звернення до суду з даним позовом відбулось у межах трирічного строку позовної давності.

Окрім того, суд залишив поза увагою умови договору щодо погашення заборгованості шляхом здійснення щомісячних платежів. Таким чином, строк позовної давності слід обраховувати по кожному окремому платежу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначив, що станом на дату внесення чергового платежу - 12 січня 2009 року, відповідач мала прострочену заборгованість перед банком у сумі 500,79 дол. США, проте жодного платежу не було здійснено. З 20 жовтня 2008 року банк в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку, що призвело до зміни строків виконання зобов`язання, адже відповідно до п.2.6 кредитного договору у разі незгоди позичальника на збільшення розміру відсоткової ставки він зобов`язується протягом п`яти робочих днів з дати застосування нового розміру ставки повернути кредит в повному обсязі. Отже, в даному випадку перебіг строку позовної давності розпочався з 25 жовтня 2008 року.

Оскільки додаткової угоди при збільшенні відсоткової ставки не було укладено, що, в свою чергу, свідчить про незгоду відповідача на таку зміну умов договору, строк кредитування був змінений й позивач, за наявності простроченої заборгованості із січня 2009 року, мав можливість реалізувати своє право на дострокове стягнення заборгованості, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно.

Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту існування заборгованості за вказаним кредитним договором.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, пояснивши, що банк не скористався правом звернення до боржника з вимогою про дострокове погашення заборгованості, а сам по собі факт наявності боргу не є підставою для зміни строку виконання зобов`язання.

На думку представника позивача, апеляційна скарга є безпідставною, оскільки пропуск строку позовної давності є підставою для відмови у позові.

Також зауважив, що на даний час банк реалізував своє право щодо звернення стягнення на переданий в заставу транспортний засіб шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, відповідач вже понесла цивільно-правову відповідальність за неналежне виконання умов договору, й вирішення цього спору в судовому порядку порушує її права та не відповідає приписам ст.61 Конституції України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 8 червня 2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку " Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство " Укрсоцбанк", та ОСОБА_1 укладений договір кредиту №284/29-САФ03.16-2, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 42066,50 дол. США, строком до 7 червня 2014 року, зі сплатою 12,5 % річних. Сторони погодили умову про те, що погашення суми заборгованості здійснюватиметься шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 500,79 дол. США.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними державними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління або Комітету з управління активами та пасивами АКБ " Укрсоцбанк", кредитор має право ініціювати зміну процентної ставки за надання кредиту, визначеної цим договором.

Згідно з підпунктами 2.6.1, 2.6.2, 2.6.3 пункту 2.6 договору, кредитор зобов`язаний повідомити позичальника про намір змінити розмір процентів за надання кредиту не пізніше, ніж за сім днів до дати початку їх введення, а також надати для укладення додаткову угоду про внесення змін до цього договору.

У разі, якщо позичальник погодиться зі зміненим розміром процентної ставки, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів підписати надану кредитором додаткову угоду про внесення змін до цього договору та повернути її кредитору.

У разі незгоди позичальника на зміну ( збільшення або зменшення) розміру процентів він зобов`язується протягом п`яти робочих днів з дати застосування їх нового розміру, вказаної в документі про внесення змін до цього договору, який надісланий кредитором, повернути кредитору в повному обсязі свою заборгованість за цим договором ( строкову та прострочену), а також погасити вимоги кредитора, що випливають з цього договору, в тому числі, але не виключно: кредит, проценти, комісії, неустойку ( пеню, штрафи), передбачені цим договором.

Підпунктом 3.2.3 договору кредиту також передбачено, що кредитор має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, зокрема, у разі: затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць; якщо позичальник не погодиться із запропонованим розміром процентів, згідно з п.2.6 цього договору.

У п.3.3.8 договору зазначено, що позичальник зобов`язаний протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення кредитора згідно з п.3.2.3 цього договору про невиконання вимог п.3.2.3.1-3.2.3.6 цього договору, повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти з можливою неустойкою.

З метою забезпечення належного виконання умов договору цього ж дня між ПАТ " Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 укладений договір застави, відповідно до якого відповідач передала в заставу банку належний їй автомобіль TOYOTA FJ CRUISER, 2007 року випуску, шасі ( кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до підпункту 2.4.3 пункту 2.4 договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання заставодавцем зобов`язань, забезпечених заставою за цим договором, вони не будуть виконані.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків станом на 13 лютого 2017 року виникла заборгованість у розмірі 70230,79 дол. США, яка складається із: 33052,28 дол. США- заборгованості за кредитом; 37178,51 дол. США - заборгованості зі сплати відсотків. Вказана обставина підтверджується наданим позивачем розрахунком, який не спростований відповідачем. Документів на підтвердження повернення суми кредиту та сплати відсотків матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч.1 ст.1048 ЦК України закріплена норма про те, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.572 В силу застави кредитор ( заставодержатель) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом ( право застави).

Статтею 589 ЦК України також передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

За правилами ч.1 ст.24 Закону України " Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 25 даного Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 порушила умови договору щодо внесення щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту та сплати відсотків, останній платіж за кредитом здійснений нею 17 жовтня 2008 року, відсотки востаннє відповідач сплатила 5 січня 2009 року.

Оскільки кредитна заборгованість станом на день звернення до суду непогашена, позивач має передбачене договором та законом право на звернення стягнення на предмет застави за рішенням суду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Так, за правилами ч.1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч.ч.1,5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Зміст договору кредиту свідчить, що строк виконання зобов`язання визначений сторонами до 7 червня 2014 року. До зазначеної дати банк не скористався правом, передбаченим підпунктом 3.3.8 пункту 3.3 договору, та не звертався до ОСОБА_1 із вимогою про дострокове погашення суми боргу. Вимога про усунення порушень була направлена їй лише 25 квітня 2017 року, після закінчення строку кредитування. За таких обставин, початок перебігу строку позовної давності розпочався з 8 червня 2014 року й тривав до 8 червня 2017 року. Відтак, звернення до суду з даним позовом у травні 2017 року вказує на дотримання позивачем зазначеного строку.

Не свідчить про зміну строку кредитування й та обставина, що банк з 20 жовтня 2008 року збільшив відсоткову ставку з 12,50 % до 13,50 % річних, оскільки вимога про дострокове погашення боргу з підстав, передбачених підпунктом 3.2.3.5, також не була пред`явлена боржнику.

Разом з тим, одностороння зміна відсоткової ставки вказує на порушення позивачем умов договору, оскільки додаткова угода про внесення змін до кредитного договору, як це передбачено п.2.6 цього договору, не була укладена між сторонами. Відтак, нарахування відсотків у розмірі 13,50 % річних є неправомірним й при розрахунку розміру заборгованості слід виходити з відсоткової ставки 12,50 % річних, яка була погоджена сторонами й зазначена у п.1.1 договору кредиту.

Оскільки представник відповідача, скориставшись наданим йому правом, звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності, такий строк підлягає застосуванню до кожного чергового щомісячного платежу окремо залежно від настання терміну сплати кожного із цих платежів.

Таким чином, розмір заборгованості за кредитом в межах строку позовної давності становить 33052,28 дол. США.

Враховуючи суму заборгованості за кредитом, й виходячи з відсоткової ставки, яка передбачена договором, заборгованість зі сплати відсотків в межах трирічного строку позовної давності становить 271,66 дол. США ( 33052, 28 $ х 12,5 % : 365 х 24 дн).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту у розмірі 33323.94 дол. США слід звернути стягнення на належний ОСОБА_1 автомобіль TOYOTA FJ CRUISER, 2007 року випуску, шасі ( кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом його реалізації на прилюдних торгах у порядку, встановленому Законом України " Про виконавче провадження", за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Заперечуючи проти позову, представник ОСОБА_1 надав суду копію виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. 28 лютого 2019 року, про звернення стягнення на вказаний автомобіль в рахунок погашення заборгованості за даним договором кредиту.

Проте зазначена обставина не свідчить про наявність підстав для відмови у зверненні стягнення на заставне майно в судовому порядку, оскільки в силу положень ч.2 ст.24 Закону України " Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутись до суду.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового,- про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, на користь позивача підлягають стягненню 19718 грн. 43 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.259,268,367 , 368,374,376, 381-38 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсоцбанк"задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за договором кредиту284/29-САФО3.16-2, укладеним 8 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство « Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 , у розмірі 33323,94 дол. США, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 33052,28 дол. США, а також 271,66 дол. США заборгованості зі сплати відсотків, звернути стягнення на предмет застави - автомобіль TOYOTA FJ CRUISER, 2007 року випуску, шасі (кузов) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом його реалізації на прилюдних торгах у порядку, встановленому Законом України « Про виконавче провадження», за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 19718 грн. 43 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 20 травня 2019 року.