ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року

м.Суми

Справа №591/2496/19

Номер провадження 22-ц/816/3273/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Сумського нотаріального округу Репетун Олена Євгеніївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми в складі судді Сидоренко А.П. від 23 квітня 2019 року, постановлену у м. Суми Сумської області,

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Репетун О.Є. про визнання права власності у порядку спадкування та стягнення коштів.

Крім того, подав заяву про забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2019 року заява про забезпечення позову задоволена, накладено в межах ціни позову на суму 10147,67 доларів США, що на день подання позову за курсом НБУ становить 272339 грн 67 коп., арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2

Ухвала мотивована тим, що заявлені позивачем підстави для забезпечення позову є обґрунтованими, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постановляючи ухвалу, суд не урахував, що в заяві відсутнє достатнє обґрунтування необхідності забезпечення позову, та не перевірив, чи дійсно між сторонами виник спір.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін, вважає судове рішення законним і обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Вороненка Р.М., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Нємцева В.А., який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.ч.1,3 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд має перевірити, чи дійсно надані стороною докази свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, при цьому врахувавши співмірність позовних вимог та виду забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовною заявою позивач мотивував свої вимоги тим, що на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 квітня 2013 року (яке згодом було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 18 грудня 2013 року) ОСОБА_2 зняла 1/2 частину коштів з депозитних рахунків № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 НОМЕР_3 у ПАТ КБ «Приватбанк» м. Суми, які належали ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 04 липня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у встановленні факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , відмовлено у визнанні права власності на ? частину коштів на депозитних рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 у ПАТ КБ «Приватбанк» м. Суми, які належали ОСОБА_6 (а.с. 17-20).

Постановою Верховного Суду від 05 вересня 2018 року подану ОСОБА_2 касаційну скаргу залишено без задоволення, рішення апеляційного суду Сумської області без змін (а.с. 21-23).

Незважаючи на те, що підстава на якій ОСОБА_2 , набула 1/2 частину коштів на депозитних рахунках № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 НОМЕР_3 у ПАТ КБ «Приватбанк» згодом відпала, ОСОБА_2 кошти продовжує утримувати, уникає спілкування з позивачем - сином спадкодавця, будь-яких дій на повернення коштів не вчиняє.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що такі дії ОСОБА_2 свідчать про те, що і в подальшому вона буде намагатися уникнути повернення коштів та чинити дії на ухилення від виконання можливого судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд погоджується, що надані позивачем докази підтверджують реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі за позовом про визнання права власності у порядку спадкування на частину грошових коштів, розміщених на депозитних рахунках у АТ КБ «ПриватБанк» та про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача грошових коштів у сумі 10147,67 доларів США.

Відтак суд першої інстанції з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання права власності у порядку спадкування, стягнення грошових коштів, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що питання повернення коштів відповідачем підлягає розгляду у позасудовому порядку, твердження про відсутність обов`язку спілкуватися зі спадкоємцем ОСОБА_6 та відсутність правових підстав і порядку повернення грошових коштів, висновків суду про достатність підстав для застосування заходів забезпечення позову не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 30 травня 2019 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді : О.Ю. Кононенко

О.І. Собина