Справа № 591/4268/18
Провадження № 2/591/413/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Майбороди А.О.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 27 серпня 2008 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено до відповідач дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 2.1.1.5.7 Договору.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через веб-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/СМС ресурс, зазначений банком.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ №22 від 05 жовтня 2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання банківських послуг банком його клієнтам.

Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, зазначеному в Тарифах, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/kredity/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору.

Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання не виконувала належним чином, виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 48454, 50 грн., з яких: 3086,59- тіло кредиту;

2876,57 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 39707,79 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2283,55 грн. штраф (процентна складова), яку просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, справа призначена до розгляду на 09 жовтня 2018 року о 09 год. 30 хв.

09 жовтня 2018 року у звязку з відрядженням головуючого судді Сидоренко А.П. до Харківського регіонального відділення НШСУ для участі тренінгу для суддів-наставників, розгляд справи відкладено на 12 грудня 2018 року о 14 год. 00 хв.

11 грудня 2018 року ОСОБА_2 надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що в 2008 році вона навчалась в Сумському національному аграрному університеті на 2 курсі. До них в групу після занять завітав представник ПАТ КБ «Приватбанк» та повідомив, що всім студентам необхідно зявитись до відділення банку, яке знаходилось на території Сумського НАУ для отримання карток (їм повідомляла про цей візит куратор групи, але це стосувалося лише тих хто знаходився на державній формі навчання для оформлення карток, щоб отримувати стипендію), але представник банку сказав що всім. Вона пішла у відділення банку, де їй запропонували взяти банківську кредитну картку «Універсальна» з встановленим кредитним лімітом 100 грн. Так як вона ще була не освідчена в цих кредитних картках, то погодилась, підписала анкету - заяву, ніяких договорів вона не підписувала та і представник банку нічого про них не повідомляла. Вона користувалася карткою, ніяких проблем та прострочок не було. Потім в 2010 році їй представники ПАТ КБ «Приватбанк» надіслали СМС повідомлення, в якому повідомили її про те, що так як вона порядний клієнт, то кредитний ліміт підвищено до 1000 грн. Ще через 1,5 роки була така ж сама СМС про підвищення кредитного ліміту до 3000 грн. Про підвищення кредитного ліміту вона нікого не просила. Отримувала картку в 2008 році строком на 3 роки, тобто до 2011 року, після чого в 2012 році вона її замінила на нову також строком на 3 роки, тобто до 2015 року. В 2015 році використала кошти з карточки в сумі 200 грн., та з огляду на скрутне матеріальне становище не змогла повернути борг у 200 грн. вчасно. Їй зателефонував представник банку та повідомив, що для повного погашення кредитної заборгованості необхідно внести 400 грн. В строк 3-х робочих днів вона поклала на банківську картку 400 грн. (200 боргу + 200 пені за прострочку) та більше карткою не користувалася, у неї сплив строк дії, а нову вона не оформлювала. Більше банківських кредитних карток у ПАТ КБ «Приватбанк» не оформлювала та нічого не отримувала. Інформація про те, що у позивача не було її контактів не правдива, оскільки користується номером телефону з 2005 року. Інформація про те, що кредитний ліміт в 5000 грн. не правдива. В 2015 році вони хотіли взяти з чоловіком кредит на ремонт житлового будинку, прийшли в банк ПАТ КБ «Приватбанк», працівник банку почав заповнювати електронну форму заявки та взяв паспорт для зняття копій, ось звідки у «Приватбанку » її копія паспорту посвідчена нею в 2015 році, потім працівник банку повідомила, що їм відмовлено в кредиті з невідомих їм причин, а копії залишились у них. Ніяких листів та СМС повідомлень на протязі цих 3 років про таку заборгованість не надходило. Лише в жовтні 2017 року, їй надійшов лист з Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області про те, що у них на виконанні перебуває виконавче провадження № 55016332 від 27 жовтня 2017 року щодо виконання виконавчого напису № 9408 вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 20 липня 2017 року, яким запропоновано стягнути з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг за кредитним договором у розмірі 19 685 грн 80 коп. Нею було подано до Зарічного районного суду м. Суми позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зарічний районний суд м. Суми задовольнив її позовні вимоги та визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 20 липня 2017 року. ПАТ КБ «Приватбанк» не оспорював винесене рішення. Відповідно до ст. 258 ЦК України вважає, що питання стягнення такої заборгованості позивачем порушена поза межами строків позовної давності. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

12 грудня 2018 року в звязку із клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 20 лютого 2019 року о 16 год. 00 хв.

01 лютого 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник банку зазначає, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), якою підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, Позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг.

Укладання договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Вказує на те, що в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі.

Відзначає, що виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 10 років, позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може служити розрахунок заборгованості, виписка по рахунку.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту зауважує, що в заяві - анкеті клієнта, зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак умовами договору визначено (п.3.2), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Пунктом 3.3 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що дії в частині зміни розміру кредитного ліміту здійснюються Банком самостійно, попереднього повідомлення клієнта.

Щодо перевипуску кредитної карти зазначає, що згідно п. 3.1.3 у разі закінчення строку дії карта продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії).

Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці. Перевипуск карти відповідачем підтверджується наявністю фото Клієнта з картою та банківською випискою по картковому рахунку.

23 вересня 2013 року відповідач здійснив погашення заборгованості в розмірі 220, 00 грн., вже на останню перевипущену карту, що ще раз підтверджує її отримання відповідачем. Поскільки перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору в заповненні додаткових документів для перевипуску картки не мало необхідності, що не суперечить чинному законодавству України.

Подальше користування карткою, періодичні погашення заборгованості в тому числі після останнього перевипуску картки підтверджує, що відповідач знав про наявність заборгованості, що утворилася і усвідомлював характер і наслідки невиконання договірних зобовязань.

Щодо строку позовної давності зазначає, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Безпосередньо в загальноприйнятих договорах істотні умови мають чіткий строк виконання та точний щомісячний платіж визначений чітко в грошових одиницях ануїтет, тощо.

Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 12.2016 року.

Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 21 липня 2018 року - до спливу строку позовної давності.

Також зауважує, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання з Договором. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

У зазначеному судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що вона сплатила за карткою борг, погашаючи суми за відомостями банку, і вважала, що сплатила усе. Вважає, що позовні вимоги заявлені поза межами строку позовної давності, просить застосувати строки позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку б/н від 27 серпня 2008 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 15, 16).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором (а.с.17-31).

Однак відповідачем умови договору не виконувались, в звязку з чим станом на 31 травня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 48454,50 грн., з яких: 3086,59 - тіло кредиту; 2876,57 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 39707,79 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2283,55 грн. штраф (а.с.9-14).

За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Під час судового розгляду встановлено факт використання кредитних коштів відповідачем, що нею не заперечується.

Підписуючи 27 серпня 2008 року анкету-заяву, відповідач вказала, що вона ознайомилася і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт), а також тарифами банку.

Також відповідач погодилася із процентною ставкою за користування кредитом, оскільки використавши кредитні кошти, відповідач їх періодично повертала, тобто вчиняла дії, що свідчать про згоду на запропоновані банком умови кредитування.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Умови і Правила надання банківських послуг, на які погодилася позичальник, не містять строку дії укладеного між сторонами кредитного договору, а тому відповідач мала обовязок повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами до дня закінчення строку кредитування.

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 за період з 01 серпня 2008 року по 15 січня 2019 року вбачається, що позичальник використовував кредитні кошти за допомого кредитної картки (а.с. 91-94).

Крім того позивач здійснила перевипуск кредитної картки, отримавши картку №611550 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня грудня 2016 року (а.с. 90, 96). Вказана обставина відповідачем не заперечується.

використання кредитних коштів позичальником здійснювалось за допомогою платіжного засобу - кредитної картки, яка мала строк дії по 31 грудня 2016 року. Тобто, банк встановив умову, за якою строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Умови і Правила надання банківських послуг в Приватбанку, на які погодився позичальник, не містять строку дії укладеного між сторонами кредитного договору.

За таких обставин, за відсутності умов про строк дії кредитного договору, наявний обов'язок позичальника повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами до дня закінчення строку кредитування, тобто по 31 грудня 2016 року.

Позичальник частково повертала кредит, здійснивши останній платіж 19 січня 2016 року у сумі 300 грн, чим визнала як наявність кредитної заборгованості, оскільки сплатила кошти на її часткове погашення, так і строк кредитування по 31 грудня 2016 року, оскільки здійснила часткове повернення боргу за допомогою кредитної картки.

Крім того, позичальник згідно умов кредитного договору мав обов'язок щомісячно повертати банку кредит та до закінчення строку дії кредитної картки сплачувати 36 % річних за використання кредитних коштів.

Проте, після останнього платежу у січні 2016 року обов'язок щодо наступного чергового платежу позичальник не виконала і в послідуючому борг також не повертала.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов'язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

У випадку спливу позовної давності заява про захист цивільного права або інтересу приймається судом до розгляду, проте, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 2 та ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Оскільки сторонами кредитного договору обумовлено повернення кредиту частинами, тому право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу, а відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обовязку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Відповідач мав повернути банку заборгованість у повному обсязі в останній день дії кредитної картки, тобто 31 грудня 2016 року, а відтак, позивач має право захистити порушене право відносно кожного простроченого позичальником щомісячного платежу у межах трирічного строку позовної давності по день звернення до суду (24 липня 2018 року). Цей період включає вимоги про стягнення кредитного боргу і процентів за користування кредитом стосовно кожного простроченого платежу, строк давності якого не минув, а саме: за період з 24 липня 2015 року по 31 грудня 2016 року.

Так як борг по тілу кредиту після останнього платежу становить 3086,59 грн., тому, ураховуючи обовязок позичальника сплачувати банку щомісячно 36% річних за користування цими коштами, заборгованість по процентам за період з 24 липня 2015 року по 31 грудня 2016 року становить 1601,30 грн. (3086,59 *36% *526 днів прострочки / 365 днів у році), яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Що стосується вимог банку про стягнення неустойки (пені і штрафу), то відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

За ч.ч. 2,3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, а пенею неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобовязання не буде виконане. Період, за яких нараховується пеня за порушення зобовязання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобовязання. Тобто вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобовязання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи договорі. Але відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності.

Згідно з ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 цього кодексу.

Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, зокрема, про стягнення неустойкию

Позовна вимога про стягнення неустойки може бути додатковою як до вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, так і до вимоги про стягнення процентів за кредитом.

Оскільки після 31 грудня 2016 року строку кредитування банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитними коштами, а у межах річного строку позовної давності тобто по 31 грудня 2017 року банк вимог про стягнення пені і штрафу не заявляв, тому позов в частині стягнення неустойки задоволенню не підлягає у звязку із спливом річного строку звернення до суду з цими вимогами.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № б/н від 27 серпня 2008 року у розмірі 4687 грн. 89 грн., яка складається з: 3086 грн. 59 коп. - заборгованості за наданим кредитом; 1601 грн. 30 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 169 грн. 15 коп. (1762 грн. 00 коп. х 9,6%: 100 = 169,15 грн.).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 3086 грн. 59 коп. заборгованість за кредитом та 1601 грн. 30 коп. боргу по відсоткам за користування кредитом, а всього 4687 грн. 89 коп., та судовий збір в сумі 169 грн. 15 коп.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, 01001.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повне судове рішення виготовлене 26 лютого 2019 року.

Суддя А.П. Сидоренко