Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2019 Справа №607/20223/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Пастернак О.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про визнання права власності на квартиру у порядку набувальної давності , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 , третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , у порядку набувальної давності, посилаючись на те, що згідно протоколу №13 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської ради депутатів трудящих від 14.07.1977 року затверджено рішення загальних зборів членів об`єднаного житлово-будівельного кооперативу «Надзбручанець» та видано ордер ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 . Згідно довідки ПП «Люкс» від 30.09.2004 року, ОСОБА_2 , як член житлово-комунального кооперативу, проживає в АДРЕСА_1 . Станом на 30.09.2004 року повністю оплачено пайовий внесок за квартиру в сумі 22 298,44 грн. Таким чином, позивач, станом на 30.09.2004 року, набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 . 20.10.2004 року ОСОБА_2 подарувала власну квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 з метою взяття останнім кредиту в банку. Даний правочин був оформлений письмовим договором дарування квартири від 20.10.2004 року, який зареєстрований в реєстрі правочинів за №5879. Після цього відповідач оформив кредит в сумі 100 000 грн. в АКІБ «УкрСиббанк» (кредитний договір №000 від 29.03.2005 року) під заставу вищезазначеної квартири (договір іпотеки від 29.03.2005 року за №2052). На підставі договору іпотеки від 29.03.2005 року приватним нотаріусом Мартюк Л.О. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №1816656 зареєстровано обтяження - заборона на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . З часу укладення договору дарування від 20.10.2004 року відповідач не проживав у спірній квартирі, не отримував ключі від квартири, не оплачував комунальні послуги та не утримував дане нерухоме майно. Дана квартира йому була необхідна лише для отримання кредиту для провадження індивідуального бізнесу. Так як, ОСОБА_3 не виконав свої зобов`язання перед банком, виникла заборгованість по кредитному договору №000 від 29.03.2005 року на загальну суму 136629,87 грн. Внаслідок цього АКІБ «УкрСиббанк» звернувся із позовом в суд про стягнення коштів з ОСОБА_3 14.06.2010 року, з метою уникнення примусової реалізації квартири, ОСОБА_2 виплатила АКІБ «УкрСиббанк» 137 195,67 грн. заборгованості по кредиту відповідача та 1665,64 грн. судових витрат. Протягом всього часу від моменту укладення договору дарування ОСОБА_2 проживає в даній квартирі, утримує її та сплачує комунальні послуги, а тому вважає дане нерухоме майно своєю власністю. Крім цього, згідно довідки Золочівського РВ ГУМВС України у Львівській області від 17.04.2007 року №1496 гр. ОСОБА_3 перебував у розшуку як безвісти зникла особа з 06.12.2006 року. За таких обставин позивач проживаючи в спірній квартирі протягом тривалого часу (понад тринадцять років), вважає її своєю власністю, оскільки за цей час ні відповідач, ні інші особи не заявляли свої права на дане нерухоме майно, не з`являлися в даній квартирі, не утримували її. В силу вимог ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Враховуючи наведене, просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка була подарована нею, згідно Договору дарування квартири від 20.10.2004 року, ОСОБА_3 .

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Представник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» у судове засідання не з`явився та про причину неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується документально.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Згідно архівного витягу №Л-150 від 26.08.2004 р. із Протоколу №13 засідання виконавчого комітету Тернопільської міської ради депутатів трудящих від 14.07.1977 року, видано ордер ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно Довідки ПП «Люкс» № 224 від 30.09.2004 року, ОСОБА_2 , як член житлово-комунального кооперативу, проживає в АДРЕСА_1 . Станом на 30.09.2004 року нею повністю оплачено пайовий внесок за квартиру в сумі 22 298,44 грн.

Як вбачається із договору дарування квартири від 20 жовтня 2004 року. посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т., ОСОБА_2 передає безоплатно у власність, а ОСОБА_3 приймає як дарунок квартиру АДРЕСА_1 . Квартира належить дарувальнику на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Тернопільської міської ради 30 вересня 2004 року на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради №913 від 23 вересня 2004 року, зареєстрованого в Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації 30 вересня 2004 року за реєстром №49283.

Згідно інформації, викладеній у листі ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» №775/07-2 від 12.06.2012 року, станом на 29.12.2012 року квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована 21.10.2004 року за гр.. ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого 20.10.2004 року за реєстром №5879.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №108786841 від 22.12.2017 року, квартира АДРЕСА_1 передана в іпотеку Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк», на підставі договору іпотеки, 2052, посвідченого 29.03.2005 року приватним нотаріусом Мартюк Л.О.

Згідно Довідки Золочівського РВ ГУМВС України у Львівській області від 17.04.2007 року №1496 гр. ОСОБА_3 перебував у розшуку як безвісно відсутня особа. ОРС «Розшук» №1820115 від 06.12.2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зі змісту ст. 344 ЦК України вбачаються ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків.

Таким чином задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Враховуючи зміст вимог ст..344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається не будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено.

Відповідно достатті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи наведене, проаналізувавши та оцінивши докази надані сторонами, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку набувальної давності, не підлягають до задоволення. Зокрема, позивачу відомо, що спірна квартира належить відповідачу, право власності на яку він набув на підставі укладеного із ОСОБА_2 нотаріально-посвідченого договору дарування від 20 жовтня 2004 року. Зазначений договір на даний час є чинним та ніким не скасований. Твердження позивача про те, що вона користується зазначеним майном, проводить оплату комунальних послуг та здійснила погашення за відповідача зобов`язань за кредитним договором, на думку суду, не породжує у неї підстав для визнання права власності на спірну квартиру за набувальною давністю. Крім цього, суд констатує, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Проте доказів, що ОСОБА_3 відмовився від права власності на належне йому спірне нерухоме майно позивачем суду не надано.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 344 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру у порядку набувальної давності, відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду виготовлене 26 травня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан