Справа № 588/1610/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2019 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С., з участю представника позивача Гуріної Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма "Семереньки» про визнання недійсним договору оренди землі та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, який мотивував тим, що він є власником земельної ділянки загальною площею 3,15 га, у тому числі ріллі - 2,8389 га кадастровий номер: НОМЕР_1 , та кормових угідь 0,31 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , яка розташована на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області, яку він отримав у спадок від матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після набуття права власності на указану земельну ділянку він уклав із ПП «ПЕЧИНСЬКЕ» договір оренди землі та передав у оренду земельну ділянку площею 2,8389 га строком на 5 років. Термін дії договору закінчився 01.04.2018. Другий екземпляр даного договору відповідач йому не надав. Договір був зареєстрований у реєстрі ДЗК 01.04.2013.

На підставі указаного договору відповідач використовував земельні ділянки, кадастрові номери: НОМЕР_1 , НОМЕР_1 .

Після закінчення строку дії договору, 16.04.2018 позивач надав до ПП «ПЕЧИНСЬКЕ» письмову заяву від 13.04.2018, із проханням не використовувати земельну ділянку у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди землі та повернути йому земельну ділянку для ведення особистого сільського господарства.

Крім цього,18.04.2019 позивач звернувся до відповідача, як користувача суміжних земельних ділянок, із повідомленням про проведення робіт із встановлення меж в натурі на місцевості, які будуть проводитися 24.04.2018, але відповідач під різними приводами відмовлявся повернути земельну ділянку.

Посилаючись на те, що використання відповідачем належною йому земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі (01.04.2018) є безпідставним і порушує його права як власника цього нерухомого майна, позивач просив: зобов`язати ПП «ПЕЧИНСЬКЕ» повернути йому земельні ділянки площею 2,8389 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 0,31 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , які розташовані на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області; судові витрати покласти на відповідача.

Після отримання відзиву на позов, позивачем, 20.12.2018 було подано уточнений позов. Підставою для його подання стали відомості указані представником відповідача про те, що між ним та ПП «ПЕЧИНСЬКЕ» 29.08.2012 був укладений договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему Тростянецького району Сумської області 27.12.2012 за №01968 у відповідності з умовами кого він начебто передав у оренду земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 терміном на 10 років.

Натомість даного договору він, як власник земельної ділянки, не підписував, повноважень на це у встановленому законом порядку іншій особі не надавав, із умовами договору його ніхто не знайомив, примірника договору не отримував, участі у державній реєстрації договору не приймав та нікого не уповноважував на його реєстрацію. Про наявність спірного договору дізнався із відзиву представника відповідача. Хто за нього поставив підпис у договорі оренди землі від 29.08.2012, зареєстрованого 27.12.2012, позивачу не відомо, оскільки фактично у оренду відповідачу передавалась інша земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_1 , площею - 2,8389 га, за яку позивач і отримував від відповідача, на підставі договору оренди, укладеного на 5 років і зареєстрованого 01.04.2013, орендну плату.

Позивач зазначає, що підпис у договору оренди землі від 29.08.2012 за нього виконала не уповноважена ним особа, а відповідач такий договір без його згоди та відома надав на реєстрацію, де його було зареєстровано 27.12.2012, без згоди та участі позивача.

Посилаючись на те, що продовження користування відповідачем земельними ділянками із кадастровими номерами НОМЕР_1 ; НОМЕР_1 , які належить позивачу, після закінчення 01.04.2018 строку дії договору оренди земельної ділянки площею 2,8389 га строком на 5 років, зареєстрованого 01.04.2013 є безпідставним і порушує його права як власника цього нерухомого майна, позивач просить:

-визнати недійсним договір оренди землі від 29.08.2012, укладений між ОСОБА_1 та приватним підприємством «Печинське», стосовно земельної ділянки з кадастровий номер: НОМЕР_1 , зареєстрований у відділі Держкомзему Тростянецького району Сумської області 27.12.2012 року за № 01968, терміном на 10 років;

-зобов`язати Приватне підприємство «ПЕЧИНСЬКЕ» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки площею 2,8389 га кадастровий номер: НОМЕР_1 та земельну ділянку - 0,31 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , які розташовані на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області;

-судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до поданого 01.11.2018 представником відповідача відзиву на позов, відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог. Свої заперечення представник відповідача мотивує тим, що ПП «ПЕЧИНСЬКЕ» не укладало із позивачем договору оренди землі на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 . У державному реєстрі речових прав не міститься жодної інформації про будь-які договори, які б укладалися між ОСОБА_1 та відповідачем стосовно земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1 . Стосовно земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1 , то 29.08.2012, між позивачем, як орендодавцем та ПП «Печинське», як орендарем, був укладений договір оренди землі, за умовами якого було передане у строкове платне користування указану земельну ділянку, що розташована на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області, строком на 10 років. Даний договір був зареєстрований 27.12.2012 у відділі Держкомзему у Тростянецькому районі Сумської області за №01968, а не 01.04.2018, як указав позивач. Указаний договір єчинним, не припиненим, не визнаним недійсним, і його правомірність презюмується згідно приписів ст.204 ЦК України. З моменту укладення цього договору і фактично до моменту подання позову позивач отримував оренду плату від відповідача. Указане свідчить про те, що на протязі 4 х років позивач приймав від відповідача виконання його обов`язків за договором оренди щодо сплати орендної плати, що свідчить про стійкий характер правовідносин, що склалися між сторонами саме по оренді земельної ділянки по спірному договору оренди, а також про дійсні наміри та волевиявлення позивача на укладання такого договору оренди та досягнення сторонами відповідного юридичного наслідку. Регулярне отримання позивачем орендної плати за користування земельною ділянкою з 2012 року спростовує відсутність волевиявлення позивача на укладення оспорюваного договору оренди землі. Земельна ділянка передана у користування орендарю на підставі чинного договору та відповідних актів приймання-передачі, а отже, перебуває у його правомірному використанні, тому відповідно до ст.393 ЦК України і ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Позбавлення відповідача права оренди після десяти років фактичних орендних відносин, проти яких позивач не виловлював жодних заперечень також буде свідчити про порушення принципу «правової визначеності», оскільки орендар, який належним чином виконує протягом багатьох років свої зобов`язання перед орендодавцем, має законне право очікувати і в подальшому розраховувати на збереження свого права орендаря, яке встановлено договором, який є обов`язковим для обох сторін. Також представник відповідача звертав увагу на відсутність у позивача порушених прав, що є також окремою підставою для відмови у позові. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування презумпції можливості та обов`язку знати про стан своїх майнових прав, що свідчить про пропуск строку позовної давності і відсутність поважних причин для поновлення цього строку. Власник земельної ділянки зобов`язаний розсудливо та добросовісно ставитись до своїх прав, бути обізнаним про них та вживати заходів щодо виявлення та припинення їх порушень. Обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Отже, позивачем без поважних причин пропущено строк позовної давності на звернення до суду із позовом про визнання недійсним договору оренди землі (а.с.30-32).

У відповіді на відзив, поданої 20.12.2018 представником позивача, остання указала, що представник відповідача у відзиві не надала доказів того, що договір оренди від 29.08.2012 був укладений між позивачем та відповідачем, не надала такий договір оренди землі. По земельній ділянці із кадастровим номером НОМЕР_1 також як і по іншій земельній ділянці у державному реєстрі речових прав не міститься жодної інформації про будь-які договори, які б укладались між позивачем та відповідачем стосовно земельної ділянки із даним кадастровим номером. Оригінал договору оренди землі, який укладено між позивачем і відповідачем по земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 у відділі Держкомзему у Тростянецькому районі відсутній, як і реєстраційна справа на земельну ділянку із вказаним кадастровим номером в Тростянецькій районній державній адміністрації не зберігається. Також представник не указала, якою площею була передана земельна ділянка у оренду, відповідно до договору оренди землі від 29.08.2012, зареєстрованого 27.12.2012 р. за №01968. Незважаючи на відсутність жодної інформації про договір оренди землі від 29.08.2012 у державному реєстрі речових прав, відсутність примірника такого договору у відділі у Тростянецькому районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області та відсутність реєстраційної справи по земельні ділянці із даним кадастровим номером в Тростянецькій РДА, а також відсутність примірників такого договору у сторін, відповідач безпідставно стверджує, що договір оренди землі від 29.08.2012 є вчиненим, не припиненим, не визнаним недійсним і його правомірність презюмується, згідно приписів ст.204 ЦК України.

Отримання орендної плати позивачем з 2014 року по 2017 рік жодним чином не спростовує тверджень позивача, на підставі відомостей з Державного земельного кадастру, про те, що саме земельна ділянка кадастровий номер: НОМЕР_1 площею 2,8389 га відповідно до договору оренди зареєстрованого 01.04.2013 р. строком на 5 років, перебувала у оренді у відповідача, яку останній після закінчення строку дії договору - 01.04.2018 відмовляється повернути позивачу та продовжує її незаконно використовувати, як і земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,31 га., на яку договір оренди позивачем не укладався та не підписувався.

Позивач вважав, що отримував орендну плату саме за договором оренди землі, зареєстрованого 01.04.2013, термін дії якого закінчився 01.04.2018.

Договір оренди землі від 29.08.2012 позивач не підписував та про існування зазначеного відповідачем у відзиві договору терміном на 10 років зареєстрованого від 27.12.2012 р. не знав і не міг дізнатись, оскільки відповідач не надав доказів обізнаності позивача про наявність такого договору.

Отримання орендної плати за користування земельною ділянкою з 2014 року, а також подальші за часом події, що відбувались після закінчення терміну дії договору на іншу земельну ділянку, не можуть свідчити про укладання (підписання) чи схвалення позивачем оспорюваного додаткової угоди та договору і жодним чином не спростовує відсутність волевиявлення позивача на укладання оспорюваних документів, які зокрема суперечать один одному.

Відповідачу із самого початку було відомо про порушення прав позивача, що виразилось у реєстрації указаного договору, який позивач не підписував. У зв`язку із такими активними та умисними діями відповідача, спрямованими на приховання порушеного права позивача, позивач не знав та не міг знати про порушення свого права.

Про порушення свого права (про наявність іншого договору оренди землі від 29.08.2012 стосовно земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1 , яка складається з кормових угідь площею 0,31 га строком на 10 років, зареєстрованого у відділі Держкомзему Тростянецькому районі Сумської області 27.12.2012 за №01968, лише у 2018 році після повідомлення відповідача про небажання, після закінчення 5-ти річного строку дії договору оренди зареєстрованого 01.04.2013 стосовно земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 продовжувати договірні відносини, що в розумінні ч.1 ст.261 ЦК України є моментом початку строку перебігу строку позовної давності. Оскільки позивач даний договір не підписував, не отримував його та не приймав участі у його реєстрації , докази про його обізнаність із таким договором відповідачем не надання, тому строк позовної давності позивачем не пропущений та відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності (а.с.44-48).

Під час розгляду справи судом було залучено як відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Семереньки», оскільки відповідно до Статуту ТОВ «АФ «Семереньки», затвердженого протоколом загальних зборів учасників 28.01.2019, ТОВ «АФ «Семереньки» є правонаступником Приватного підприємства «Печинське», яке було приєднане до товариства, у результаті чого ТОВ «АФ «Семереньки» є правонаступником всього майна, усіх прав та обов`язків ПП «Печинське» згідно з передавальним актом, затвердженим рішення власника ПП «Печинське» від 02.02.2018 (а.с.78-103,112).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 уточнений позов підтримала за указаних у ньому обставин, просила задовольнити, а також просила стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та за проведення почеркознавчої експертизи.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, повідомила, що ТОВ "АФ "Семереньки" у повному обсязі заперечує проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позов.

Ураховуючи заяву представника відповідача суд визнав за можливе розглянути у відсутність представника відповідача, на підставі наявних доказів справи.

Заслухавши представника позивача, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2011 за №566, судом установлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 3,15 га, кадастрові номери: НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , яка розташована на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області, яку він отримав у спадок від матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій вказана земельна ділянка належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 12.08.2002 (а.с.9-11).

Як указав позивач, підставою для звернення до суду із указаним позовом стало те, що вінуклав із ПП «ПЕЧИНСЬКЕ» договір оренди землі та передав у оренду земельну ділянку площею 2,8389 га строком на 5 років. Другий екземпляр даного договору відповідач йому не надав. Договір був зареєстрований у реєстрі ДЗК 01.04.2013. Термін дії договору закінчився 01.04.2018..

Підтвердженням посилання позивача є відомості про оренду з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1 , який сформовано 06.02.2018 року, орендарем земельної ділянки площею 2,8389 га є ПП «Печинське» відповідно до державної реєстрації від 01.04.2013 р. строком на 5 років (а.с.10).

Після закінчення строку дії договору, 16.04.2018 позивач надав до ПП «ПЕЧИНСЬКЕ» письмову заяву від 13.04.2018 із проханням не використовувати земельну ділянку у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди землі та повернути йому земельну ділянку для ведення особистого сільського господарства (а.с.13).

Крім цього,18.04.2019 позивач звернувся до відповідача, як користувача суміжних земельних ділянок, із повідомленням про проведення робіт із встановлення меж в натурі на місцевості, які будуть проводитися 24.04.2018 (а.с.12).

На противагу, представником відповідача стверджувалося, що договір оренди землі на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 ПП «ПЕЧИНСЬКЕ» не укладало із позивачем, посилаючись на відсутність будь-якої інформації про указаний договір у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При цьому, представник відповідача указала, що між позивачем та ПП «ПЕЧИНСЬКЕ» 29.08.2012 був укладений договір оренди землі, за умовами якого було передане у строкове платне користування земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 , що розташована на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області, строком на 10 років. Даний договір був зареєстрований 27.12.2012 у відділі Держкомзему у Тростянецькому районі Сумської області за №01968.

Оригінал договору від 29.08.2012 стороною відповідача для огляду судом наданий не був, але була надана його копія (а.с.120-122).

Відповідно копії договору оренди землі від 29.08.2012 судом установлено, що ОСОБА_1 передав у оренду ПП «ПЕЧИНСЬКЕ» земельну ділянку, яка знаходиться в адмінмежах Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 2,84 га у тому числі рілля 2,84 га, сіножаті___га, пасовищ____га ( п.2 Договору). Строк дії договору 10 років. Орендна плата 3% річних від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік. На договорі мається відмітка про його реєстрацію 27.12.2012 у відділі Держкомзему у Тростянецькому районі Сумської області за №01968.

Як зазначив представник відповідача у вказаному договорі наявна помилка щодо розміру земельної ділянки, та фактично відповідач орендує у позивача земельну ділянку площею 0,31 га, кадастровий номер земельної ділянки правильно вказаний у договорі.

Разом із тим, на підставі отриманої на запити суду інформації, установити наявність оригіналу указаного договору та його примірників не видалося за можливе.

Так, за відомостями відділу у Тростянецькому районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області оригінал договору землі, який укладений між ОСОБА_1 та ПП «ПЕЧИНСЬКЕ» на земельні ділянки із кадастровими номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , відсутній та до відділу не надходив (а.с.21,65,66).

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка начальник відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ОСОБА_5 показав, що у відділі на даний час не зберігаються примірники оскаржуваних договорів оренди земельних ділянок, з яких причин свідок пояснити не з міг. Для реєстрації договорів оренди у 2011 -2012 роках до відділу Держгеокадастру договори надавались представниками господарств (орендарів).

Договір оренди землі від 29.08.2012 оспорюється позивачем із підстав відсутності його волевиявлення на його укладення. При цьому, позивач стверджує, що підпис у цьому договорі, який укладено між ПП «Печинське» та ним, від його імені виконала інша особа, яку він не уповноважував на його підписання та реєстрацію.

Призначити у даній справі за клопотанням позивача судову почеркознавчу експертизу для підтвердження чи спростування підпису ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 29.08.2012 суду не видалося за можливе у зв`язку із тим, що у суду був відсутній об`єкт дослідження (оригінал договору оренди землі від 29.08.2012). Стороною відповідача оригінал даного договору не був наданий, з тих підстав, що відсутній у сторони відповідача.

Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом із тим, відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України . передбачено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

З огляду на те, що стороною відповідача не було надано суду оригінал оспорюваного договору та у спростування доводів позивача про не підписання ним вказаного договору належних і допустимих доказів суду не надано, а показами свідка підтверджено, що саме орендар надає на реєстрацію усі три примірники договору оренди земельної ділянки, тобто судом достовірно встановлено, що сторона відповідача на час здійснення реєстрації оспорюваного договору у відділі Держгеокадастру мала у своєму розпорядженні оригінали оспорюваних договорів, які суду не представила, тому суд визнає доведеною обставину щодо відсутності волевиявлення позивача на підписання спірного договору оренди землі від 29.08.2012, який укладено між ПП «Печинське» та ОСОБА_1 , так як останнім не підписувався, що свідчить про порушення вимог щодо форми договору і укладення його без вільного і дійсного волевиявлення.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до положень ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливе укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладання договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Частиною першою ст.205 ЦК України передбачено, що правочини можуть вчинятися в усній або письмовій формі.

Згідно з ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, зважаючи на те, що договір оренди землі від 29.08.2012 позивачем не підписувався, що не спростовано стороною відповідача, суд вважає посилання позивача на те, що було відсутнє його вільне волевиявлення на укладення цього, таким, що ґрунтується на законі, а тому заявлена ним вимога про визнання недійсним зазначеного договору підлягає задоволенню.

При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідача про наявність у позивача такого вільного волевиявлення, із огляду на отримання ним орендних платежів у збільшеному розмірі у період 2014-2017 років.

Також суд відхиляє посилання представника відповідача щодо застосування строку позовної давності та наслідків спливу цього строку, оскільки про наявність договору оренди землі від 29.08.2012 позивачу не було відомо раніше, а як установлено судом, стало відомо лише після отримання позивачем відзиву на позов у даній справі. Крім того, судом вже установлено, що позивач даний договір не підписував, не отримував його та не приймав участі у його реєстрації, а отже міг знати про його існування раніше. До того ж, доказів про обізнаність позивача із таким договором відповідачем не були надані, тому строк позовної давності позивачем не пропущений та відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності.

З огляду на викладене, продовження користування відповідачем земельними ділянками, які належить ОСОБА_1 , після закінчення 01.04.2018 строку дії договору оренди землі від 01.04.2013 є безпідставним і порушує права позивача як власника цього нерухомого майна.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

За таких обставин, використання відповідачем після 01.04.2018 всупереч волі ОСОБА_1 , як власника земельної ділянки площею 2,8389 га, на підставі договору оренди землі від 29.08.2012 земельної ділянки площею 0,3076 га, який підлягає визнанню недійсним, є безпідставним та земельні ділянки підлягають поверненню із незаконного володіння відповідача. Отже, заявлена позивачем вимога про зобов`язання відповідача повернути йому земельну ділянку також підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідно до ст.141 ЦПК України. З огляду на те, що позовні вимоги задоволені повністю, тому на користь позивача підлягають до стягнення із відповідача документально підтверджені судові витрати за сплату судового збору у сумі 704,80 грн. (а.с.2,3).

Крім того, оскільки позивачем під час подання уточненого позову за заявлену ним другу позовну вимогу не було сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн., суд вважає за необхідне стягнути із відповідача у дохід держави даний судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати недійсним договір оренди землі від 29 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "Печинське" щодо передачі в оренду земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , який зареєстровано у відділі Держкомзему Тростянецького району Сумської області 27 грудня 2012 року за № 01968 зі строком дії на 10 років.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Семереньки" (код , юридична адреса вул.Центральна, буд.2-А, с.Печини, Тростянецький район, Сумська область) повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,8389 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1 , та земельну ділянку площею 0,31 га ,кадастровий номер НОМЕР_1 , які розташовані на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Семереньки" (, юридична адреса вул.Центральна, буд.2-А, с.Печини, Тростянецький район, Сумська область) на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні 80 коп.) .

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Семереньки" (, юридична адреса вул.Центральна, буд.2-А, с.Печини, Тростянецький район, Сумська область) на користь держави судовий збір 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні 80 коп.) .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складене 14.05.2019.

Суддя О.С.Линник