КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/7017/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Сліпченка О.І., Сушко Л.П., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Технологічний інститут Укроргводбуд» про встановлення факту та надання документів,

В С Т А Н О В И В :

27 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив встановити факт передачі виконавчого документа від 09 грудня 1999 року у справі №2-1891, виконавчою службою Харківського районного управління юстиції у м. Києві до Харківського районного суду м. Києва,

надати постанову про відкриття виконавчого провадження від 26 липня 2000 року у справі №2-1891,

надати постанову про закінчення виконавчого провадження від 28 липня 2000 року у справі №2-1891,

надати акт державного виконавця про виконання рішення від 09 грудня 1999 року у справі №2-1891,

надати дані коли вищезазначена постанова виконавчої служби Харківського районного управління юстиції у м. Києві направлялась сторонам та суду,

постановити ухвалу на стягнення з відповідача копію акта про виконання рішення Харківського районного суду м. Києва від 09 грудня 1999 року у справі №2-1891 щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі у Відкритому акціонерному товаристві «Технологічний інститут Укроргводбуд», копію наказу про поновлення на роботі, дату з якого числа його допущено до виконання службових обов`язків токаря 6-го розряду, наряди змінних завдань токаря на виготовлення токарних виробів-деталей щоденно чи помісячно, акту про закриття нарядів виготовленої роботи та суми заробітної плати за виконану роботу та чи сплатив відповідач заробітну плату позивачу після виконання рішення Харківського районного суду м. Києва від 09 грудня 1999 року у справі №2-1891.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Технологічний інститут Укроргводбуд» про встановлення факту та надання документів визнано неподаною і повернуто позивачу.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Технологічний інститут Укроргводбуд» про встановлення факту та надання документів залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних недоліків який не може перевищувати трьох днів з дня отримання ухвали суду.

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про усунення недоліків. Однак, недоліки зазначені в ухвалі суду не були усунуті позивачем у визначений судом строк, заяв, щодо продовження строку для усунення вказаних недоліків до суду також не надходило.

Оскільки зазначені в ухвалі суду недоліки не були усунуті позивачем у визначений судом строк, заяв щодо продовження строку для усунення вказаних недоліків від ОСОБА_1 до суду не надходило, позовну заяву слід визнати неподаною і повернути позивачу.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про встановлення факту та надання документів і направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 27 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив встановити факт передачі виконавчого документа від 09 грудня 1999 року у справі №2-1891, виконавчою службою Харківського районного управління юстиції у м. Києві до Харківського районного суду м. Києва,

надати постанову про відкриття виконавчого провадження від 26 липня 2000 року у справі №2-1891,

надати постанову про закінчення виконавчого провадження від 28 липня 2000 року у справі №2-1891,

надати акт державного виконавця про виконання рішення від 09 грудня 1999 року у справі №2-1891,

надати дані коли вищезазначена постанова виконавчої служби Харківського районного управління юстиції у м. Києві направлялась сторонам та суду,

постановити ухвалу на стягнення з відповідача копію акта про виконання рішення Харківського районного суду м. Києва від 09 грудня 1999 року у справі №2-1891 щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі у Відкритому акціонерному товаристві «Технологічний інститут Укроргводбуд», копію наказу про поновлення на роботі, дату з якого числа його допущено до виконання службових обов`язків токаря 6-го розряду, наряди змінних завдань токаря на виготовлення токарних виробів-деталей щоденно чи помісячно, акту про закриття нарядів виготовленої роботи та суми заробітної плати за виконану роботу та чи сплатив відповідач заробітну плату позивачу після виконання рішення Харківського районного суду м. Києва від 09 грудня 1999 року у справі №2-1891 ( а.с. 1-6 ).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків який не може перевищувати трьох днів з дня отримання ухвали суду ( а.с. 8-9 ).

На обґрунтування вказаної ухвали зазначено, що відповідно до п.п. 4, 6-10 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб ( способи ) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб ( способи ) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них,

відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору,

перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою ( за наявності ), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

попередній ( орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи,

підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову ( позовів ) до цього ж відповідача ( відповідачів ) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як убачається із змісту позовної заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт передачі виконавчого документа від 09 грудня 1999 року у справі №2-1891, виконавчою службою Харківського районного управління юстиції у м. Києві до Харківського районного суду м. Києва.

Разом з тим, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку визначеному Розділом ІV ЦПК України - в окремому провадженні.

Щодо позовних вимог про надання постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 липня 2000 року у справі №2-1891, надання постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 липня 2000 року у справі №2-1891, надання акту державного виконавця про виконання рішення від 09 грудня 1999 року у справі №2-1891, надання даних коли вищезазначена постанова виконавчої служби Харківського районного управління юстиції у м. Києві направлялась сторонам та суду, то виходячи зі змісту позовних вимог не представляється можливим встановити чи містить позовна заява спосіб захисту цивільних прав і інтересів позивача та який саме, або ж вимоги заявлено в порядку витребування доказів.

Крім того, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; попереднього ( орієнтовного ) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову ( позовів ) до цього ж відповідача ( відповідачів ) з тим самим предметом та з тих самих підстав; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також, згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги ( якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів ).

Так, відповідно до положень ч. 2, 4, 5 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Разом з тим, матеріали позовної заяви не містять відомостей про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Більше того, за положеннями ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, з матеріалів справи убачається, що позивачем не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно визначитись із кількістю заявлених позовних вимог та здійснити доплату судового збору за подання даної позовної заяви у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», або надати доказ звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Проте, документи долучені до позовної заяви, подані позивачем в одному екземплярі, а тому позивачу потрібно надати до суду копію доданих до позовної заяви документів в кількості одного екземпляру для направлення відповідачу ( там же ).

28 грудня 2018 року дана ухвала була направлена ОСОБА_1 ( а.с. 10 ), однак, у матеріалах справи відсутні відомості про її отримання ним.

31 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про усунення недоліків позовної заяви ( а.с. 11 ).

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 31 січня 2019 року подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, де, зокрема, зазначив, що він є інвалідом другої групи та звільнений від сплати судового збору на підтвердження чого він надав посвідчення інваліда 2-ї групи, та копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

Також в даній заяві він зазначив, що наполягає на своїх заявлених вимогах ( там же ).

Таким чином, ОСОБА_1 не усунув у повному обсязі недоліки позовної заяви та не вказав відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, попередній ( орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи і не надав підтвердження про те, що ним не подано іншого позову ( позовів ) до цього ж відповідача ( відповідачів ) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Технологічний інститут Укроргводбуд» про встановлення факту та надання документів визнано неподаною і повернуто позивачу ( а.с. 12 ).

Суд апеляційної інстанції з приводу постановленої ухвали вважає за необхідне зазначити про те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосування процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості які можуть призвести доскасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК Українивстановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши, що заявником частково усунуто недоліки позовної заяви, не врахував положення європейського законодавства, статті 127 ЦПК України та не надав можливості особі, яка звернулася з позовною заявою, усунути її недоліки в повному обсязі.

Крім цього, відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправічерез неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

За таких обставин та на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні знайшли своє підтвердження при розгляді апеляції.

Окрім цього, при ухваленні судового рішення по справі, апеляційний суд, крім зазначеного, також враховує необхідність забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, яке встановлено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції, як встановлено апеляційним судом, постановлена із названими порушеннями, зокрема, ст. 127 ЦПК України.

Відтак, оскаржувана ухвала відповідно до положень ст. 379 ЦПК Українипідлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а апеляційна скарга лише частковому задоволенню, оскільки, на переконання апеляційного суду, вирішення питання щодо ухвалення судового рішення про встановлення факту та надання документів, як того просить апелянт, відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Технологічний інститут Укроргводбуд» про встановлення факту та надання документів скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко