Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/62/2019 Справа № 641/3921/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Григор`єв Б.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова Ольга Сергіївна, Державний нотаріус Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Агасян Віолетта Грачиківна, про визнання недійсними заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В :

21.05.2019 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову.

ОСОБА_1 зазначив, що до суду звернувся з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Іванова Ольга Сергіївна, Державний нотаріус Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Агасян Віолетта Грачиківна, про визнання недійсними заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, договору довічного утримання.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову повідомив, що його батько ОСОБА_3 , 1935 р ІНФОРМАЦІЯ_1 н ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті залишилась спадщина - житловий будинок АДРЕСА_1 і прилегла земельна ділянка.

У червні 2017 року заявник звернувся до державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Іванової О.В., зі заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок АДРЕСА_1 і прилеглу земельну ділянку. Але позивач отримав постанову, якою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Підставою відмови є те, що батько заявника склав за життя заповіт на користь іншої особи - ОСОБА_4 , яка мешкала з останнім.

Після смерті батька заявника, ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку, на якій знаходиться будинок.

Позивач зазначає, що у заповіті особистий підпис його батька відсутній, і є посилання приватного нотаріуса, яка посвідчувала заповіт, що нібито батько за станом здоров`я не міг підписати заповіт особисто, і тому він був підписаний двома свідками - відповідачем та його дружиною, які є сусідами батька по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 наполягає, що його батько за станом свого здоров`я був спроможний підписати самостійно заповіт, якщо це відповідало би дійсно його волевиявленню. Його батько не мав бажання підписувати заповіт і віддавати все майно ОСОБА_4

Позивач наполягає, що його батько за станом свого здоров`я був спроможний підписати оскаржуваний заповіт, якщо б це дійсно відповідало його волевиявленню.

Пізніше 18.10.2018 року ОСОБА_4 уклала договір довічного утримання з ОСОБА_5 , однак у листопаді 2018 року остання раптово помирає і все спадкове майно перейшло до ОСОБА_5 який є одним з тих хто підписував вказаний вище заповіт.

На цей час ОСОБА_5 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки які належали батьку позивача, що підтверджується довідкою з державного реєстру.

Враховуючи, що в своїх позовних вимогах позивач просить визнати заповіт укладений від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 , який було посвідчено 05.11.2016 року за реєстровим № 1581, приватним нотаріусом ХМНО Івановою Ольгою Сергіївною - недійсним, існують обґрунтовані підставі вважати, що відповідач ОСОБА_2 , який на цей час є власником будинка та земельної ділянки (які є спадковим майном за заповітом) може здійснити їх відчуження будь-якій сторонній особі, що значно ускладнить в майбутньому повернення спадкового майна у власність позивача.

З метою забезпечення позову, а також виконання заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку ОСОБА_2 , щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,1 кв. м. Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 60,1 кв. м.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Згідно з ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєсту прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка № 166146887 від 11.05.2019 року) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у приватній власності ОСОБА_2 .

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви. Накладення арешту на вказане нерухоме майно може сприяти запобіганню подальшого утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Враховуючи, що накладення арешту на житловий будинок не тягне можливих збитків ОСОБА_2 .., будь-яких витрат у зв`язку із цим відповідач не несе, підстави обов`язкового застосування зустрічного зобов`язання (ч. 3 ст. 154 ЦПК) відсутні, - суд не застосовує зустрічне забезпечення.

Судом особа, яка подала заяву про забезпечення позову в порядку ч. 3 ст. 153 ЦПК України не викликалась.

Заява відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна- тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151 154 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснювати будь-які реєстраційні дії з відчуження будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя -Б. П. Григор`єв