Ухвала

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 663/2294/17

провадження № 61-5375ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 09 жовтня 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 11 березня 2019 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 09 жовтня 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору.

На виконання ухвали Верховного Суду від 25 березня 2019 року від ОСОБА_1 надійшло повторне клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до розгляду справи по суті. Клопотання обґрунтоване тим, що сума судового збору перевищує 5% його річного доходу за 2018 рік та з метою отримання доступу до правосуддя. На підтвердження вказаних обставин додає відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 15 березня 2019 року про відсутність доходів з підприємницької діяльності ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Аналіз клопотання про відстрочення сплати судового збору свідчить, що вказані обставини (відсутність доходу від підприємницької діяльності) не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки не характеризують майновий стан ОСОБА_1 та відсутність у нього інших доходів. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір 8 926,44 грн, який визначено в ухвалі Верховного Суду від 25 березня 2019 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до УК у Печерському районі (Печерс. р-н) 22030102, код ЄДР: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку - 207. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз матеріалів на усунення недоліків свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.

Керуючись статтями 120, 127, 136, 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 21 червня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат