Справа № 570/6088/18
Номер провадження 2/570/525/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в підготовчому судовому засіданні) цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяв про відмову від спадщини, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 24 грудня 2001 року помер ОСОБА_5. На час його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, в тому числі на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області. Дане майно належало ОСОБА_5 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння, видане виконавчим комітетом Квасилівської селищної Ради народних депутатів Ровенської області від 16.09.1981 року. Згідно заповіту від 28.01.1998 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Рівненської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 заповів майно своїм онукам: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних долях кожній. Зазначає, що вона - ОСОБА_3 та її двоюрідна сестра - мати ОСОБА_2, дотримуючись строку для прийняття спадщини визначеного законодавством України звернулись в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5А 31 травня 2010 року мати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ОСОБА_7 померла. На час смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку із надвірними будівлями в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області та на частину вказаного будинку, яка покійна фактично прийняла, але юридично не оформила після смерті свого діда, ОСОБА_5, який помер 24.12.2001 року. Дана частина вказаного спадкового майна належала, ОСОБА_7 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори від 19.08.1983 року. Дотримуючись строку для прийняття спадщини, визначеного законодавством України, в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_7 звернулись ОСОБА_2 та його сестра - ОСОБА_4. Додатково зазначають, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не претендують на спадщину та не заперечують проти оформлення ОСОБА_4 спадкових прав на все спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_7 Коли позивачі звернулися в нотаріальну контору для написання заяв про відмову від спадщини їм було відмовлено у звязку з пропущенням строку, визначеного законом для написання заяв про відмову від спадщини. Однак, вони зазначають, що строк для відмови від прийняття спадщини ними було пропущено з поважних причин, зокрема:

- ОСОБА_3 звернулась в нотаріальну контору із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда, ОСОБА_5 вже після спливу шестимісячного терміну, оскільки, спадкодавцем було зроблено заповітне розпорядження, то вона вважала, що можна відмовитись від свого права на спадкування у будь-який час. На сьогодні вона фактично проживає в м. Київ та не має наміру оформляти будь-які спадкові права на частину житлового будинку в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, оскільки має власне житло;

- ОСОБА_2 особисто взагалі не писав заяви про прийняття спадщини після смерті мами, ОСОБА_7, оскільки, на час відкриття спадщини був малолітнім, тому в силу положень ч.4 ст.1269 Цивільного кодексу України, заяву про прийняття спадщини від його імені подав батько, ОСОБА_8.

Зазначають, що на сьогоднішній день саме відповідач ОСОБА_4 проживає у будинку, який входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_7 Інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадкове майно, немає. За даних обставин позивачі звернулись до суду та просять позов задоволити та визначити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про відмову від прийняття спадщини терміном два місяці після набрання рішенням законної сили.

ОСОБА_3 в судове засіданні не зявилась. Згідно поданої заяви просить позов задоволити, справу розгадати без її участі. У разі неявки відповідача не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи.

ОСОБА_2М в судове засіданні не зявився. Згідно поданої заяви просить позов задоволити, справу розгадати без його участі. У разі неявки відповідача не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засіданні не зявився. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Згідно поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без його участі.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, 24 грудня 2001 року помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на Ѕ (одну другу) частину будинковолодіння, що по вул. Дзержинського, 45, в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, яке належало ОСОБА_5 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння, видане виконавчим комітетом Квасилівської селищної Ради народних депутатів Ровенської області від 16.09.1981 року.

Згідно заповіту від 28.01.1998 року, ОСОБА_5 заповів майно своїм онукам: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних долях кожній.

ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2, у визначений законодавством строк для прийняття спадщини звернулись в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5А

31 травня 2010 року мати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ОСОБА_7 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на Ѕ (одну другу) частину будинковолодіння по вул. Дзержинського, 45, в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області та на частину вказаного будинку, яка покійна фактично прийняла, але юридично не оформила після смерті свого діда, ОСОБА_5, який помер 24.12.2001 року. Дана частина вказаного спадкового майна належала ОСОБА_7 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори від 19.08.1983 року.

ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не претендують на спадщину та не заперечують проти оформлення ОСОБА_4 спадкових прав на все спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_7

Тому вони звернулися з заявами про відмову від прийняття спадщини, однак нотаріус не прийняв ці заяви.

Розглянувши справу в межах заявлених позивачами вимог та зазначених і доведених ними обставин, враховуючи положення ч.3 ст. 1272 ЦК України суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

При прийнятті рішення щодо частини позовних вимог про надання додаткового строку ОСОБА_3 для подання заяви про відмову у прийняття спадщини суд зважає на наступне.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частина 1 ст.1273 ЦК України передбачає право на відмову від прийняття спадщини протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Оскільки Законом прямо не передбачено визначення додаткового строку для подачі заяви про відмову від прийняття спадщини, виходячи зі змісту ст. 1272 ЦК України, якою передбачено визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, яка зазначає, що якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, то вони регулюються подібними за змістом відносинами (аналогія закону), а за відсутності такого - виходячи із загальних засад законодавства (аналогія права), суд вважає що при відмові від прийняття спадщини підлягає до застосування до вказаних правовідносин правова норма, що регулює подібні за змістом цивільні відносини.

Враховуючи, що порядок визначення додаткового строку для подачі заяви про відмову від спадщини не врегульований Цивільним кодексом України, то суд вважає за необхідне застосувати щодо вказаних правовідносин правову норму, що регулює подібні за змістом цивільні відносини, а саме, положення ч.3 ст.1272 ЦК України, відповідно до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене суд прийшов до переконання, що причину пропуску строку для подачі заяви про відмову від прийняття спадщини належить визнати поважною, та визначити позивачеві додатковий строк, достатній для подачі заяви про відмову від прийняття спадщини тривалістю у два місяці з часу набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком для реалізації прав позивачки.

Щодо позовних вимог про надання додаткового строку ОСОБА_2 для подання заяви про відмову у прийняття спадщини суд зазначає наступне.

Згідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для встановлення виникнення права власності у спадкодавця на зазначене майно слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При

цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

В той же час, станом на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 був малолітнім. А тому в силу ЦК УРСР він вважається таким, що прийняв спадщину, і додаткової подачі заяви про прийняття спадщини не потребується. З системного аналізу норм права слідує, що позивач не може відмовитись від прийняття спадщини шляхом подачі заяви про відмову від її прийняття, оскільки в силу Закону він є таким, що прийняв спадщину. А тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

Позивачі не заявили про те, щоб понесені ними судові витрати були стягнуті з відповідачки на їх користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачі не бажають відшкодовувати понесені ними судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі заявлених вимог. Таким чином понесені позивачами судові витрати залишаються покладеними на ними ж.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяв про відмову від спадщини - задоволити частково.

Визначити ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 280611406, мешканці АДРЕСА_1) додатковий строк - два місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання заяви до нотаріальної контори/приватного нотаріуса про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 24.12.2001 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 280611406, мешканка АДРЕСА_1)

Позивач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП 4, мешканець вул. Зелена, 15, смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області)

Відповідачка: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, мешканка вул. Давня, 55, смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області)

Суддя Красовський О.О.

Повний текст судового рішення складено 27.02.2019 року