Якимівський районний суд Запорізької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 330/464/19
"22" травня 2019 р. смт. Якимівка
Якимівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Куценко О.О., секретаря судового засідання Павленко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позивач звернувся в суд з позовом в якому вказав, що 10 жовтня 1989 року він отримав у власність житловий будинок АДРЕСА_1 . В належному позивачу будинку на праві власності житловому будинку, з 05 квітня 2008 року зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до інформації виконавчого комітету Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області не проживає в даному будинку. Фактичне місце проживання мені не відоме. В 2018 року позивач не зміг отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг у зв`язку з чим вирішив звернутись до суду з позовом про визнання відповідача особою яка втратила право користування житловим приміщенням так як він фактично в будинку не проживає, не сплачує комунальні послуги та я не можу отримати субсидію як малозабезпечена особа. Так як фактично місце мешкання відповідача на території України не відомо позивач не може в добровільному порядку зняти з реєстрації в належному йому на праві власності будинку.
В зв`язку з чим, просить суд, визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як особу, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позову заяву в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про місце, час проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача, підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 10 жовтня 1989 року, позивач ОСОБА_1 , є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 доводився позивачу зятем. Більш ніж 10 років відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном у вигляді житлового приміщення, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.
Згідно з ч. 1,2 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він є сусідом позивача та знав особисто відповідача ОСОБА_3 , підтверджує той факт, що ОСОБА_3 проживав за адресою АДРЕСА_1 , однак на протязі останніх 10 років за вказаною адресою не проживає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_3 проживав за адресою АДРЕСА_1 , однак на протязі останніх 10 років за вказаною адресою не проживає.
Суд визнає достовірність показів цих свідків з врахуванням того, що вони підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
За таких обставин зважаючи, що ОСОБА_3 у будинку позивача не проживає, він вважається таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 , а тому заявлені вимоги є обгрутованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 213-215, 224-226,265 ЦПК України, ст. 319, 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України
Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як особу, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте по письмовій заяві відповідача, яка може бути подана до Якимівського районного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення цього рішення.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: