ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/186/19
провадження № 2/691/292/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., при секретарі Ільченко А.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з моменту звернення до суду та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів, щомісячно, з 01.01.2017 до 08.02.2019.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та зазначила, що вона просить стягнути аліменти з відповідача з часу звернення до суду, а також ще за минулий період, оскільки після розірвання шлюбу, вона зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів, однак відповідач пообіцяв їй платити грошові кошти на утримання дитини у добровільному порядку, тому вона і забрала позовну заяву. Відповідач не надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона хоче повернути грошові кошти за минулий період.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо стягнення з нього аліментів.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про народження, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач ОСОБА_2

Рішенням Городищенського райсуду від 31.03.2016, шлюб між сторонами розірвано та неповнолітня дитина ОСОБА_3 залишилася проживати спільно з матір`ю позивачем у справі ОСОБА_1

Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У разі, коли такої згоди не досягнуто, кошти на утримання дітей присуджуються за рішенням суду, в розмірі, визначеному ст. 182 СК України та відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 5 статті 183 СК України визначено розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей, а саме: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, оскільки малолітня ОСОБА_3 проживає спільно із позивачем ОСОБА_1 та перебуває на її утримані, з відповідача ОСОБА_2 , слід стягнути аліменти на утримання дитини у визначеному ч. 5 ст. 183 СК України розмірі, а саме, 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.

Позивачем не надано суду доказів у підтвердження обставин щодо вжиття нею заходів для одержання аліментів з відповідача та свідоме ухилення останнього від їх сплати.

Позивачем надано ухвалу суду від 17.03.2016 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів без розгляду за заявою позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Тому залишення у попередній справі позовної заяви про стягнення аліментів без розгляду, та не звернення з таким позовом у період з 01.01.2017 по 08.02.2019, є волевиявленням самого позивача, а відтак підстави для задоволення вимоги про стягнення аліментів за минулий період до задоволення не підлягають.

Суд не приймає визнання позову відповідачем у цій частині, оскільки таке визнання позову суперечить вимогам закону.

При вирішенні питання про судові витрати суд враховує наступне.

Позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, відповідно до ст. 13, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 184, 191 Сімейного Кодексу України; ст.ст. ст. ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 354 Цивільно-процесуального Кодексу України, постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

вирішив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.02.2019.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підлягає до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 24.05.2019.

Суддя Л. В. Подорога