ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/515/19 Доповідач - Дикун С.І.
Категорія - 310020000
У Х В А Л А

21 травня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Дикун С.І.

Суддів - Парандюк Т. С., Сташків Б. І.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2019 року від 19 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,.

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2019 року з пропуском строку на апеляційне оскарження і несплативши судовий збір.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Надано заявнику строк 10 днів з моменту отримання даної ухвали, для звернення із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням поважності причин пропуску строку та(або) подачі доказів часу фактичного отримання оскаржуваного рішення та оплати витрат судового збору 1057,20 грн або подачі документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору. Роз`яснено наслідки невиконання вимог даної ухвали.

Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за №910, що надійшло до суду 03.05.2019 року вбачається, що копію вказаної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 отримав 02.05.2019 року, про що розписався.

Однак, ні у встановлений строк, ні на час постановлення цієї ухвали, заявник не виконав вимог ухвали від 23.04.2019р. про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно із положеннями п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також у запереченнях проти заяв та клопотань.

Відповідно до положень ч.4 та п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення та невчинення процесуальних дій.

Таким чином, постановивши ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, суд вказав яку процесуальну дію слід вчинити (подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду), наслідки невиконання вказаної процесуальної дії (відмова у відкритті апеляційного провадження у справі) та встановив строк, протягом якого цю дію слід вчинити, чим виконав усі вимоги процесуального законодавства.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року заява № 3236/03).

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення від 7 липня 1989 року у справі "Alimentaria Sanders S.A. проти Іспанії").

Частиною 1 ст.44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частинами 1,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» встановлено, що за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, на всій території України справляється судовий збір.

Приймаючи до уваги конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, особа, яка подала апеляційну скаргу, має виконувати встановлений законодавством обов`язок щодо сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи, що при зверненні із апеляційною скаргою ОСОБА_1 не сплатив судовий збір протягом строку, встановленого ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 23.04.2019 року, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2019 року слід визнати неподаною та повернути йому.

Керуючись ч.ч.3, 7 ст.185, ч.ч.2,3,4 ст.357 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2019 року визнати неподаною і повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, але протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Дикун С.І.

Парандюк Т.С.

Судді: Сташків Б.І.