Справа №731/177/19
Провадження №2/731/92/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді Семенченка О.М.,

з участю секретаря Трохименко Т.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу з ОСОБА_2 у них народилось двоє дітей - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя не склалось і вони з чоловіком почали проживати окремо. З 2019 року ОСОБА_2 не бере участі у вихованні та утриманні дітей. Діти проживають з нею та перебувають на повному її утриманні. Вона працює, отримує заробітну плату, але її недостатньо для належного забезпечення життя та розвитку двох дітей. Їй відомо, що чоловік має доходи (хоча, дізнавшись про її наміри подавати позов про стягнення аліментів, зареєструвався як безробітний), має задовільний стан здоров`я та можливість надавати допомогу в утриманні дітей. Стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, інших дітей немає, батьки на утриманні не перебувають. За таких обставин позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200,00 грн на кожну дитину щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи із дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що зараз перебуває на обліку в центрі зайнятості, але надає кошти на утримання дітей в добровільному порядку. Крім того, зазначив, що має незадовільний стан здоров`я. До того ж має намір виховувати старшу доньку ОСОБА_3 , а молодшу ОСОБА_5 повинна виховувати позивачка.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що діти потребують нормального харчування, одягу, а також коштів для забезпечення гармонійного розвитку. Водночас вона сама хоча і працює, проте отримує мінімальну заробітну плату. Не заперечує, що відповідач надає незначні кошти донькам, але цих коштів недостатньо для належного забезпечення життєвих потреб дітей.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого.

Судом встановлено, що від шлюбу у позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народилося двоє дітей - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8, 9).

Діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується довідкою Варвинської сільської ради Варвинського району Чернігівської області № 868 від 17 квітня 2019 року (а.с. 10).

Позивачка ОСОБА_1 працює, отримує заробітку плату, наближену до мінімальної, встановленої законом.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Інформація про наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також відомості про доходи відповідача та наявність у нього інших утриманців в матеріалах справи відсутні.

Доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я відповідач суду не надав.

За таких обставин суд приходить до переконання, що аліменти слід стягувати з батька дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1 100 гривень на кожну дитину у зв`язку з тим, що позивачка скористалася передбаченим ч. 3 ст. 181 СК України правом обрати такий спосіб отримання аліментів - у твердій грошовій сумі, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду (17 квітня 2019 року) і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан і стан здоров`я відповідача та дітей, відсутність у відповідача інших утриманців.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Керуючись ст.ст. 180-182, 184 СК України, ст.ст. 141, 259, 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 100 гривень на кожну дитину щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2019 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31 травня 2019 року.

Суддя О.М. Семенченко