КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №362/4763/16-ц головуючий у суді І інстанції: Кравченко Л.М.
провадження №22-ц/824/5731/2019 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Сержанюка А.С., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Кравченко Л.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 обґрунтовуючи його тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 19 лютого 2014 року. За період перебування у шлюбі подружжям набуто квартиру АДРЕСА_1 , право власності на зазначене майно оформлено на ОСОБА_2 . Указана квартира (без оздоблення) була публічно подарована їм під час весілля. Позивач вказує, що він за власні кошти здійснив ремонт та оздоблювальні роботи, закуповував побутову техніку та інше майно для комфортного проживання. 11 червня 2016 року без згоди позивача його було виселено зі спірної квартири, позбавлено права користування нею та проживання в квартирі, а саме - змінено замки у вхідних дверях квартири.

Тому, позивач просив суд виділити у власність ОСОБА_1 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , іншу частину - виділити ОСОБА_2 , вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 обґрунтовуючи його тим, що спірна квартира була придбана нею до укладення шлюбу відповідно до договору про відступлення права вимоги, за яким вона придбала майнові права на вищевказану квартиру, прийняла ці права відповідно до акту приймання майнових прав. В натурі вказану квартиру прийняла після введення в експлуатацію, однак свідоцтво про право власності отримала лише 20 липня 2014 року у зв`язку з урегулюванням технічних питань. Важає, що вказана квартира придбана за кошти, що належали їй до шлюбу, і є її особистою приватною власністю. Крім того, зазначила, що за час шлюбу, нею з ОСОБА_1 придбано електромобіль, який без погодження з нею останній відчужив на користь своєї матері з метою уникнення поділу. Також зазначає, що ОСОБА_1 забрав набуте спільно майно: телевізор, кофемашину, праску, чайник.

Тому, позивач за зустрічним позовом просила суд визнати трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 79,7 кв.м, житловою площею 46,9 кв.м її особистою приватною власністю; здійснити розподіл спільного майна подружжя наступним чином: виділити у власність ОСОБА_1 автомобіль марки Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 р.в. вартістю 480000,00 грн., телевізор Sony вартістю 10475,10 грн., кофемашину вартістю 2719,20 грн., праску вартістю 2249,10 грн., чайник вартістю 1248,30 грн., а всього майна на суму 496691,70 грн.; виділити їй у власність майно: холодильник Liebherr CN 4003 - 11462,50 грн.; пральна машина LG F1203CDP - 6061,60 грн.; вбудована мікрохвильова піч Sumsung FW213G001 - 6123,20 грн.; вбудований духовий шкаф Electrolux EOA55551A - 10948,00 грн.; вбудована варочна поверхня BOSCH PPP616M91E - 5388,00 грн.; вбудована посудомийна машина Hotpoint-Ariston (на 9 комплектів) - 8030,40 грн.; кухня (меблі) - 63622,80 грн.; вбудована шафа - 11330,10 грн.; столешниця (кухонна) - 30429,50 грн.; кондиціонери CH-S09XP4 (4 шт.) - 24448,00 грн.; стільці на кухню (4 шт.) - 3650,40 грн.; стіл - 2912,40 грн.; люстра в залі («Валенсія» на 6 плафонів) - 4030,02 грн.; люстра на кухню - 693,03 грн.; люстра в дитячій кімнаті - 1296,00 грн.; вбудована витяжка Vento - 3663,20 грн.; люстра в спальню "Куля" - 4523,06 грн.; світильник (кухня) - 1150,90 грн.; світильник (кухня) - 1150,90 грн.; світильник (кухня) - 1150,90 грн.; світильник (коридор) - 1715,30 грн.; світильник (коридор) - 1401,65 грн.; бра (спальня) - 1223,10 грн.; світильник (туалет) - 731,85 грн.; вбудована шафа-купе - 2280,00 грн.; вбудована тумба - 3509,10 грн.; на загальну суму 212925,91 грн. Також просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь компенсацію за відхилення від рівності часток у спільному майні подружжя у розмірі 141882,90 грн. та судові витрати у справі, а саме - судовий збір у розмірі 6890,00 грн. та 1700,00 грн. витрат на проведення експертної оцінки квартири і спільно набутого у шлюбі майна.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено повінстю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, і порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити. Вважав, що докази надані ОСОБА_2 на підтвердження її доходу за період з 2014 року по 2016 рік є неналежними, недопустимими та недостовірними. Вважав, що спірна квартира збільшилася у своїй вартості на 63%, у зв`язку із чим повинна бути визнана об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Вказує, що борг у розмірі 400000,00 грн. повинен бути визнаний судом спільним боргом подружжя, і бути урахованим при поділі майна подружжя. Вказував, що ринкова вартість спірного автомобіля становить 205528,80 грн..

ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому вказала, що повна оплата вартості спірної квартири нею була здійснена до знайомства з ОСОБА_1 , і до реєстрації шлюбу з останнім. Вказала, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 за власні грошові кошти здійснив ремонт у спірній квартирі. Вважала, що ОСОБА_1 безпідставно визначив зміну вартості спірної квартири. Вказала, що середня вартість спірного автомобіля складала 480000,00 грн., а сума у розмірі 205528,00 грн. розрахована після здійснення за участю спірного автомобіля ДТП та ремонту автомобіля.

ОСОБА_3 відзив на апеляційну скаргу не надав.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, і відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що факт істотного збільшення вартості квартири саме внаслідок трудових та грошових затрат саме позивача за первісним позовом ОСОБА_1 є недоведеним, у зв`язку з чим його вимоги про виділ йому частки вказаної квартири є безпідставними.

Вирішуючи даний спір, і задовольняючи вимоги за зустрічним позовом, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що спірну квартиру ОСОБА_2 було придбано до реєстрації шлюбу із ОСОБА_1 , за особисті кошти ОСОБА_2 .. Вирішуючи спір, суд також урахував, що спірний автомобіль був придбаний у період перебування сторін у шлюбі, і відчужений також у період перебування у шлюбі без відома ОСОБА_2 .. При визначенні вартості спірного автомобіля, і вирішенні вимог у частині спірного транспортного засобу, суд першої інстанції не взяв до уваги висновок звіту про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого КСТ від 08 серпня 2017 року, оскільки він складений у період, коли вибув з майна подружжя, та з метою визначення вартості збитку т/з при ДТП.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (ст.60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України, виклавши його у Постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року №6-2333цс15.

Відповідно до ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.02.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, дошлюбне прізвище відповідачки - « ОСОБА_6 » (а.с.6 т.1).

04.09.2012 р. між ТОВ «Захід Трансбуд Впровадження», як Продавцем, та ТОВ «Будівельна сервісна компанія «Україна», як Покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №4/1/114, предметом якого були майнові права на об`єкт нерухомості - кв. № АДРЕСА_2 вул. Декабристів (кількість житлових кімнат - 2, орієнтовна загальна площа - 55,57 кв.м, орієнтовна житлова площа - 28,88 кв.м) (а.с.76-82 т.1).

17.09.2012 р. між ТОВ «Будівельна сервісна компанія «Україна», як Первісним Покупцем , ОСОБА_8 як Покупцем, та ТОВ «Захід Трансбуд Впровадження», як Продавцем, було укладено Договір про відступлення права вимоги №4/1/114, згідно якого відповідачка купила у Первісного Покупця право майнової вимоги на вищевказану квартиру за 364739,25 грн., що підтверджується Довідкою № 58 від 26.09.2012р., виданою на ім`я відповідачки ТОВ «Будівельна сервісна компанія «Україна». Відповідно до акту від 26.09.2012 р. продавцем передано, а покупцем прийнято Майнові права на зазначений об`єкт нерухомості (а.с.83-89 т.1).

Джерелом отримання коштів на купівлю вказаної квартири у відповідачки були власні заощадження, копія договору № 1-6/162790 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Оптіма» в сумі 10 254 долари США 41 цент від 02.08.2011 р., копія якого додається, та кошти, отримані відповідачкою в позику від її матері 01.03.2012 р. в сумі 50000 тисяч доларів США, копія відповідної розписки додається.

Оскільки відповідачка працювала на високооплачуваній роботі і мала заощадження, вона прийняла рішення поміняти двокімнатну квартиру № 114 на трикімнатну квартиру №115 з доплатою і 24.04.2013 р. між ТОВ «Захід Трансбуд Впровадження», як Продавцем , та ТОВ «Будівельна сервісна компанія «Україна», як Покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №86/1/115, предметом якого були майнові права на об`єкт нерухомості - АДРЕСА_1 (кількість житлових кімнат - 3, орієнтовна загальна площа - 78,71 кв.м., орієнтовна житлова площа - 46,53 кв.м.) (а.с.91-97 т.1).

29.04.2013 р. між ТОВ «Будівельна сервісна компанія «Україна», як Первісним Покупцем , відповідачкою, як Покупцем, та ТОВ «Захід Трансбуд Впровадження», як Продавцем, було укладено Договір про відступлення права вимоги №86/1/115, згідно якого відповідачка купила у Первісного Покупця право майнової вимоги на спірну квартиру за 505082,07 грн. Вищевказана обставина підтверджується Довідкою №156 від 04.06.2013р., виданою на ім`я ОСОБА_8 ТОВ «Будівельна сервісна компанія «Україна», сплаченими відповідачкою коштами за платіжними дорученнями №1 від 30.04.2013 р. на суму на 140342,82 грн., №2 від 17.05.2013 р. на суму 140000,00 грн., №2768/2 від 18.05.2013 р. Підтверджуючі вказані обставини докази долучено до матеріалів справи (а.с.98-107 т.1).

Відповідно до Акту від 04.06.2013 р. приймання майнових прав, відповідачка прийняла майнові права на спірну квартиру, оскільки сплатила 100% вартості переданого права вимоги за отримання майнових прав на дану квартиру (а.с.108 т.1).

Відповідно до акту огляду та приймання-передачі об`єкта нерухомості: квартири №115 від 01.02.2014 р., після введення в експлуатацію будинку, відповідачка прийняла в натурі спірну квартиру (а.с.109 т.1).

Свідоцтво про право власності на нерухоме мано, зокрема трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , видано реєстраційною службою Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області 20.07.2014 р. (а.с.146 т.1).

Як зазначає представник ОСОБА_2 , свідоцтво про права власності на спірну квартиру отримано лише 20.07.2014 р., у зв`язку з тим, що згідно технічного паспорту фактична загальна площа спірної квартири склала 79,7 кв.м (проектна 78,71 кв.м), що було більше на 0,99 кв.м, а фактична житлова площа склала 46,9 кв.м (проектна 46,53 кв.м.), що було більше на 0,37 кв.м, у зв`язку з чим між нею та забудовником велись переговори.

Таким чином, під час судового розгляду судом достовірно встановлено, що оплата повної вартості спірної квартири відбулась особисто ОСОБА_2 до реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 , а після реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 отримано свідоцтво про право власності на неї.

Як вбачається з висновку №8844 судової будівельно-технічної експертизи, проведеної у вказаній справі Незалежним інститутом судових експертиз 07.07.2017 р., ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , станом на 07.07.2017 р. становить 1172000 грн., вартість робіт, які орієнтовно були виконані по оздобленню і облаштуванню квартири АДРЕСА_1 з 01.02.2014 р. до моменту проведення експертизи станом на 07.07.2017 р. становить 170612 грн., в тому числі 145175 грн. вартість матеріалів. Поліпшення, вартість яких визначалась в п.2 дослідницької частини даного висновку, відносяться до опорядження і облаштування квартири і є невід`ємними. Вартість поліпшень, які можуть бути ідентифіковані станом на 07.07.2017 р. становить 170612 грн.. Виконання цих поліпшень, а також наявність вбудованих меблів і встановлення неврахованого експертом обладнання збільшило ринкову вартість досліджуваної квартири орієнтовно на 30% в порівнянні зі станом «Без опорядження». Внаслідок внесених поліпшень, ринкова вартість досліджуваної квартири станом на 07.07.2017 р. збільшилась на 30% в порівнянні зі станом «Без опорядження». Вказана експертиза проведена без огляду предмету дослідження по наданим матеріалам (а.с.173-186 т.2).

Із змісту вказаного висновку вбачається, що вартість поліпшень, які можуть бути ідентифіковані станом на 07.07.2017 р., становить 170612 грн., що в повній мірі спростовує твердження позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про те, що сума затрат, яка істотно збільшила вартість спірної квартири, складає 626623,49 грн.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 придбала вказану квартиру за 505 082 грн. 07 коп., що за курсом НБУ станом на 18.05.2013 р. (7,9930 грн за 1 долл. США) складало 63 190,55 дол США.

Згідно Звіту про оцінку майна, від 08.12.2016 р. ПП «Центр незалежної оцінки «Актив Інвест» актуальна ринкова вартість даної квартири складає 1466 178 грн 00 коп., що станом на 08.12.2016 р. за курсом НБУ (26,020104 грн. за 1 долл США) складає 56347, 90 доларів США, (з ремонтом), в тому числі вартість внутрішнього оздоблення та ремонтних робіт складає 263373 грн. 00 копійок, що за курсом НБУ станом на 08.12.2016 р. ( 26,020104 грн. за 1 долл. США) складає 10121, 90 доларів США.

Тобто, в доларовому еквіваленті зазначена квартира в своїй вартості не збільшилась, навпаки, зменшилась.

Відповідно до довідок з місця роботи ОСОБА_2 , виданих банком «Фінанси та кредит», її заробітна плата в період з 01.10.2011 р. по 31.03.2012 р. склала 43657 грн. 97 коп., в період з 01.06.2013 р. по 30.11.2013 р. склала 71141 грн. 72 коп.. Відповідно до виписки по банківській картці, в 2014 р. заробітна плата відповідачки склала 110759 грн. 28 коп.; в 2015 р.- 158918 грн. 14 коп.; в 2016 р. - 28729 грн. 21 коп. (а.с.238-253 т.2, а.с.1-36 т.3).

Тобто, як до шлюбу, так і в період перебування в шлюбі ОСОБА_2 мала значний дохід.

Також, судом встановлено, що відповідно до договору № 1-6/162790 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Оптіма» ОСОБА_2 мала банківський вклад в сумі 10254 долари США 41 цент від 02.08.2011 р., відповідно до договору №31170/3-12 від 01.10.2012 р. про банківський строковий вклад АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 . мала вклад в сумі 4000 грн. (а.с.233-235 т.2).

Також, відповідно до наданої копії Розписки від 01.03.2012 р., ОСОБА_13 взяла в борг у ОСОБА_14 кошти в розмірі 50000 доларів США для придбання квартири. Зобов`язується повернути їх до 01.03.2018 р. (а.с.236 т.2).

Відповідно до виписки по банківській картці ОСОБА_2 , в період з 2014 р. по 2015 р., відповідачка придбала в безготівковій формі в магазині «Епіцентр» будівельних та оздоблювальних матеріалів на загальну суму 88062 грн. 70 копійок (а.с.38-40). Таким чином, судом встановлено, що в період проведення ремонту та до цього, відповідачка ОСОБА_2 працювала, мала значний стабільний дохід, що стверджується копією трудової книжки відповідачки та відомостями про заробітну плату (а.с.238-239 т.2), тобто використовувала для оздоблення квартири кошти від власної праці, власні заощадження та залишок коштів, отриманих в борг від матері.

Як вбачається з повідомлення ТСЦ №1030 від 23.11.2016 р., автомобіль марки NISAN LEAF, 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_1 15.01.2016 р. - знятий з обліку 10.06.2016 р. (а.с.71 т.1).

Відповідно до повідомлення ТСЦ №1068 від 08.12.2016 р., автомобіль марки NISAN LEAF, 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 на підставі договору купівлі-продажу 0001-ФО від 14.01.2016 р. зареєстрований за ОСОБА_1 10.06.2016 р. вказаний транспортний засіб перереєстровано на ОСОБА_15 на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2016 р. (а.с.10 т.3).

Встановлено, що в період з реєстрації шлюбу і до 11.06.2016 р., коли сторони фактично припинили стосунки, сторонами було набуте наступне майно, вартість якого судом встановлюється з належних і допустимих доказів (а.с. 12-31 т.3), зокрема: холодильник Liebherr CN 4003 - 11462,50 грн.; пральна машина LG F1203CDP - 6061,60 грн.; вбудована мікрохвильова піч Sumsung FW213G001 - 6123,20 грн.; вбудований духовий шкаф Electrolux EOA55551A - 10948,00 грн.; вбудована варочна поверхня BOSCH PPP616M91E - 5388,00 грн.; вбудована посудомийна машина Hotpoint-Ariston (на 9 комплектів) - 8030,40 грн.; кухня (меблі) - 63622,80 грн.; вбудована шафа - 11330,10 грн.; столешниця (кухонна) - 30429,50 грн.; кондиціонери CH-S09XP4 (4 шт.) - 24448,00 грн.; стільці на кухню (4 шт.) - 3650,40 грн.; стіл - 2912,40 грн.;люстра в залі («Валенсія» на 6 плафонів) - 4030,02 грн.; люстра на кухню - 693,03 грн.; люстра в дитячій кімнаті - 1296,00 грн.; вбудована витяжка Vento - 3663,20 грн.; люстра в спальню "Куля" - 4523,06 грн.; світильник (кухня) - 1150,90 грн.; світильник (кухня) - 1150,90 грн.; світильник (кухня) - 1150,90 грн.; світильник (коридор) - 1715,30 грн.; світильник (коридор) - 1401,65 грн.; бра (спальня) - 1223,10 грн.; світильник (туалет) - 731,85 грн.; вбудована шафа-купе - 2280,00 грн.; вбудована тумба - 3509,10 грн.; телевізор SONY KDL-24W605A Black вартістю 11667 грн., кавомашина вартістю 2000 грн., праска вартітсю2000 грн., чайник вартістю 1000 грн.

Як встановлено судом, припиняючи ведення з відповідачкою спільного домашнього господарства та шлюбні відносини, позивач забрав із собою наступне спільне майно: спірний автомобіль вартістю 480000 грн., телевізор SONY KDL-24W605A Black вартістю 11667 грн., кавомашина - 2000 грн., праска - 2000 грн., чайник - 1000 грн., всього на загальну суму 496 691,7 грн. (автомобіль + телевізор + кавомашина + праска + чайник = 480 000 + 10475,1 + 2719,2 + 2249,1 + 1248,3), а в розпорядженні відповідачки ОСОБА_2 залишилося майно на загальну суму 212925,91 грн. (вартість майна придбаного в шлюбі побутова техніка і меблі за мінусом побутової техніки, яку забрав позивач).

Доводи апеляційної скарги про те, що докази надані ОСОБА_2 на підтвердження її доходу за період з 2014 року по 2016 рік є неналежними, недопустимими та недостовірними, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки жодних доказів, які б спростовували докази ОСОБА_2 щодо отриманого доходу позивачем не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що ринкова вартість спірного автомобіля становить 205528,80 грн., не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки звіт наданий позивачем визначає вартість пошкодженого майна після ДТП, вже після відчуження його без згоди відповідача, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не прийняття цього доказу.

Суд апеляційної інстанції не погоджується с доводами апеляційної скарги про те, що борг у розмірі 400000,00 грн. повинен бути визнаний судом спільним боргом подружжя, і бути урахованим при поділі майна подружжя, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідач давала письмову згоду на отримання зазначених кредитних коштів, а відтак зобов`язання по поверненню коштів повинно бути покладено на позивача.

Суд апеляційної інстанції також погоджується с висновками суду першої інстанції, який не прийняв доводи позивача про те, що спірна квартира збільшилася у своїй вартості на 63%, у зв`язку із чим повинна бути визнана об`єктом спільної сумісної власності подружжя, зважаючи на ту обставину, що відповідач надала докази зняття значної суми особистих коштів 10000,00доларів США з рахунку та виписки с карткового рахунку, з якої вбачається купівля будівельних матеріалів та облаштування для квартири, які не були враховані спеціалістом при складанні висновку.

Отже суд апеляційної інстанції доходить висновку, що істотно вартість квартири яка була придбана відповідачем до шлюбу не збільшилась, отже підстав для визнання її об`єктом права спільної сумісної власності подружжя не має.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення статей 60, 62 СК України та ЦК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено "30" травня 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко А.С. Сержанюк О.І. Сліпченко