ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1774/19 Справа № 178/772/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б.М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, правонаступником якого є ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Преображенської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, Криничанської державної нотаріальної контори, третя особа - комунальне підприємство «Криничанське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_4 звернулись до суду з уточненим позовом до Преображенської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, Криничанської державної нотаріальної контори про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, мотивуючи тим, що дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_5 працювала у колгоспі «Рассвет» Криничанського району Дніпропетровської області, який пізніше був реформований в колективне сільськогосподарське підприємство «Рассвет», і вона як член КСП стала співвласником майна та отримала його частку на суму 1.823 грн., на цю суму згідно з рішенням загальних зборів від 04 серпня 2001 року ОСОБА_5 була виділена 1/2 частина житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, який складається із 2-х частин, загальною площею 80,3 кв.м.

Зазначали, що 13 червня 2005 року на підставі рішення виконкому Преображенської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області №18 від 21 квітня 2005 року ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право власності на нерухому майно, серії НОМЕР_1, на 91/100 частину квартири АДРЕСА_1, зареєстрованого в комунальному підприємстві «Криничанське бюро технічної інвентаризації» в Реєстрі прав власності 13 червня 2005 року за реєстровим №11062526.

Вказували, що ОСОБА_4, на підставі рішення виконкому Преображенської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області №19 від 21 квітня 2005 року, було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_2, на 9/100 частки квартири АДРЕСА_1, яке зареєстроване 13 червня 2005 року в комунальному підприємстві «Криничанське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим №11062526, номер запису 4 в книзі 6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, після смерті дружини, ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину, до складу якої входить 91/100 частини квартири №1, загальною площею 43,1 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1.

На підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом ОСОБА_2 21 січня 2010 року комунальним підприємством «Криничанське БТІ» було проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно на 91/100 частку квартири № 1, частка ОСОБА_2 становить 91/100, частка ОСОБА_4 - 9/100.

Посилаючись на те, що вказані частки в установленому законом порядку були визначені і зареєстровані в комунальному підприємстві «Криничанське БТІ», однак Преображенська сільська рада у своїх рішеннях №№18,19 помилково, замість на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, вказала квартира АДРЕСА_1 та нерівно визначила частки кожного, що порушує їх права, а тому просили суд ухвалити рішення, яким скасувати частково та визнати недійсним запис «дев'яносто однієї сотої (91/100) частини квартири», внесений у свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 грудня 2009 року, зареєстроване у реєстрі за №2971, бланк серії ВМО №979792, видане Криничанською державною нотаріальною конторою ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1; скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_4 у розмірі 9/100 частки квартири АДРЕСА_1, яке зареєстроване 13 червня 2005 року комунальним підприємством «Криничанське БТІ» за реєстровим номером 11062526, номер запису 4 в книзі 6 та визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 13 червня 2005 року, видане на ім'я ОСОБА_4; скасувати та визнати недійсною державну реєстрацію права власності на нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_2 у розмірі 91/100 частки квартири АДРЕСА_1, яке зареєстроване 21 січня 2010 року комунальним підприємством «Криничанське БТІ» за реєстровим №11062526, номер запису 4 в книзі 6, яке виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 грудня 2009 року Криничанською державною нотаріальною конторою після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_4 право власності на 9/200 частки 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; визнати за ОСОБА_2 право власності на 91/200 частки 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі від 27 березня 2017 року ОСОБА_1, особа, яка не брала участі у справі, зазначаючи, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та направити справу до суду першої інстанції з визнанням її відповідачем по даній справі або закрити провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що вона є власником земельної ділянки та з 1987 року фактично володіла 1/2 частиною спірного домоволодіння.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року до участі у справі у якості правонаступника позивача ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, залучено його правонаступника - ОСОБА_3

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про можливість часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з подальшою відмовою у задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом першої інстанції, що на підставі копії свідоцтва про право власності на житло, серії НОМЕР_2, квартира АДРЕСА_1 перебуває у приватній спільній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Підтвердженням даного факту також є технічна документація на квартиру.

Проте вказана квартира є фактично 1/2 частиною житлового будинку з господарськими будівлями.

Між позивачами існує домовленість, як співвласників спільного домоволодіння, щодо величини часток кожного з них у спільній сумісній власності.

Таким чином ОСОБА_2 належить 91/200 частки 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 9/200 частки 1/2 частки вищезазначеного житлового будинку.

Колегія суддів не може погодиться з таким висновком суду першої інстанції у зв'язку з наступним.

Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.317 ЦК України).

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (статті 328 ЦК України).

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частиною першою статті 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі пред'явили позов до Преображенської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та Криничанської державної нотаріальної контори.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуваним рішенням порушуються права та обов'язки скаржника ОСОБА_1, яка повинна бути у даній справі співвідповідачем, оскільки вона є власником 1/2 частини спірного домоволодіння (а.с.226).

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» (п.11) викладена правова позиція, відповідно до якої, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.ч.1 та 2 ст.3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ст.30 ЦПК в редакції, чинній на момент подачі позову).

Відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подачі позову) позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Право на заміну відповідача в судовому процесі закон надає виключно позивачу.

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу, як співвідповідача. Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку (ст.33 ЦПК України).

Згідно ст.16 ЦК України та ст.11 ЦПК України кожна особа самостійно вибирає спосіб захисту в суді своїх прав і розпоряджається предметом спору на власний розсуд; суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 4 ст.10 ЦПК України зобов'язує суд сприяти: всебічному і повному з'ясуванню щодо обставин спору; роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про вчинення або не вчинення процесуальних дій, здійсненню їх прав у випадках, що встановлені цим Кодексом.

Частина 5 ст.12 ЦПК України (у редакції закону, чинному на момент ухвалення оскаржуваного рішення) передбачає, що суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що клопотання про залучення в якості співвідповідача саме ОСОБА_1 позивачами не заявлялося та на власний розсуд визначено відповідачами саме Преображенську сільську раду Криничанського району Дніпропетровської області та Криничанську державну нотаріальну контору, судом першої інстанції право на залучення саме ОСОБА_1 у якості співвідповідача позивачам не було роз'яснено. Тоді як суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити співвідповідача на стадії апеляційного розгляду, оскільки перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його винесення.

В той час коли пред'явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, не попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, зокрема про необхідність залучення до участі у справі ОСОБА_1 у якості відповідача, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2, правонаступником якого є ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Преображенської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, Криничанської державної нотаріальної контори, третя особа - комунальне підприємство «Криничанське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.