Справа № 640/784/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - Ніколаєнко І.В.

при секретарі: - Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Виглазової Наталії Сергіївни, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Виглазова Н.С. звернувся до суду з поданням, відповідно до якого просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_2 , до виконання зобов`язань, покладених на неї відповідно до виконавчого листа № 640/784/16ц, від 09.07.2018 р., Київського районного суду м. Харкова про встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: 1,3 субота та 2, 4 неділя кожного місяця з 10-00 до 18-00 години; кожні понеділок, середу та п"ятницю з 16-00 до 20-00 години; щорічно чотири тижні на оздоровлення без присутності ОСОБА_2 .

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає про те, що на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження 56839648 з виконання виконавчого листа № 640/784/16ц, від 09.07.2018 р., Київського районного суду м. Харкова про встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: 1,3 субота та 2, 4 неділя кожного місяця з 10-00 до 18-00 години; кожні понеділок, середу та п"ятницю з 16-00 до 20-00 години; щорічно чотири тижні на оздоровлення без присутності ОСОБА_2 .

25.07.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

12.09.2018 року виходом за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 його було ознайомлено з резолютивною частиною рішення суду.

14.11.2018 р., 12.12.2018 р.,13.02.2019 р. виходом за адресою АДРЕСА_1 з метою перевірки виконання рішення, встановлено, що рішення не виконується, про що складені відповідні акти.

15.11.2018 р. винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1700 гривень та зобов"язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

14.02.2019 року, у зв"язку з повторним невиконанням рішення суду боржником без поважних причин, винесена постанова про накладення на нього штрафу в розмірі 3400 гривень.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Приписами ч. 4 ст. 441 ЦПК України встановлено, що суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши подання, копії матеріалів виконавчого провадження, надані в його обґрунтування, вважає, що в його задоволенні необхідно відмовити виходячи з наступного.

На примусовому виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавчий лист № 640/784/16ц, від 09.07.2018 р., Київського районного суду м. Харкова про встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: 1,3 субота та 2, 4 неділя кожного місяця з 10-00 до 18-00 години; кожні понеділок, середу та п"ятницю з 16-00 до 20-00 години; щорічно чотири тижні на оздоровлення без присутності ОСОБА_2 .

Звертаючись з поданням до суду державний виконавець посилається на те, що наявність у боржника зобов`язань, покладених на нього відповідним рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.п. 2, 8 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну» невиконання рішення суду є підставою для заборони виїзду з України.

Вимогами п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Державним виконавцем до суду надано копії документів виконавчого провадження, а саме: копію виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2018 року; копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 56839648; копії актів державного виконавця від 12.09.2018 року, 14.11.2018 року, 12.12.2018 року, 13.02.2019 року про вихід державного виконавця за адресою боржника; копію постанови від 15.11.2018 року про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду; копію постанови від 14.02.2019 року про накладення повторно штрафу на боржника за невиконання рішення суду.

Проте до суду не було надано інших матеріалів виконавчого провадження, які підтверджують повноту проведення державним виконавцем дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Суду не надано відомостей щодо наявності у ОСОБА_2 документа громадянина України на право виїзду з України і в`їзду в неї, перелік яких зазначений в ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», що унеможливлює відмову у виїзді за кордон. Також, державний виконавець не надав доказів на підтвердження факту, що ОСОБА_2 має намір виїхати за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон, а також громадянинові, який має паспорт може тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Відповідно до Конституції України обмеження пересування громадянину є одним з найсуворіших заходів впливу на особу, що умисно ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до Указу президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень суду» від 24.03.2008 року, суд може, але не зобов`язаний вживати заборону на виїзд боржника.

При цьому, сам факт наявності невиконаного рішення відповідного органу не є, відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», безумовною підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання відповідного рішення.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

Отже, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Зазначена позиція викладена Верховним судом України у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Між тим, матеріали подання не містять будь-яких доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання ним зобов`язань за виконавчим листом Київського районного суду м. Харкова від 09.07.2018 року.

З приводу доводів державного виконавця, що ним на адресу боржника АДРЕСА_1 були виходи з метою перевірки виконання рішення та складені акти на підтвердження його не виконання, суд хоче зазначити про те, що в доданих до подання копіях актів зазначено лише, що двері за вищезазначеною адресою не відчинили. Цей факт не може бути підставою щодо висновків державного виконавця про ухилення боржника від виконання рішення суду. Доказів на підтвердження наявності у боржника всіх реальних можливостей для виконання рішення до суду не надано.

Доводи державного виконавця щодо ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом, ґрунтуються лише на припущеннях.

При цьому суд враховує, що саме державний виконавець, як ініціатор вирішення питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві на виїзд, зобов`язаний зазначити у поданні передбачені законом підстави для такого обмеження і надати відповідні докази.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За таких обставин, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки не доведено доцільності застосування до ОСОБА_2 заходу впливу у вигляді тимчасового обмеження виїзду за межі України.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Виглазової Н.С. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Виглазової Наталії Сергіївни, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя І.В. Ніколаєнко