Номер провадження: 22-ц/813/6369/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Шенцевої О.П., -

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат.

В обґрунтування свого позову позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується актовим записом №12468 від 09 грудня 2016 року, який був її колишнім чоловіком. Після розірвання між ними шлюбу та до його смерті ОСОБА_1 здійснювала за ним догляд та оплачувала його лікування, а після смерті організувала похорони за власні кошти, які склали на лікування 7451 грн., витрати на поховання 10236 грн., загальний розмір склав - 17687 грн.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно: земельну ділянку, площею 0,0700 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 210/1000 часток приміщення квартири спільного заселення під номером 87/83,84,85,86,88, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , спадкоємцем якої після смерті ОСОБА_4 є його онука ОСОБА_2 .

Також позивачка зазначила, що після смерті ОСОБА_4 , вона за свій рахунок замовила та установила броньовані двері у його квартиру, яку отримала відповідачка в порядку спадкування, так як у неї не було грошових коштів на заміну вхідної двері, в розмірі 4960 грн., які відповідачка обіцяла їй відшкодувати, але не відшкодувала.

Також позивачка зазначила, що нею, після смерті ОСОБА_4 були сплачені комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_3 , яку отримала відповідачка в порядку спадкування, у розмірі 3950 грн. за період з 01.11.2016р. по 30.06.2017р., всього, за комунальні послуги за квартиру, замовлення та установку броньованої двері сплачено - 8910 грн. Позивачка вважає, що відповідачка повинна відшкодувати понесені нею вказані витрати у загальному розмірі - 26597 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати в розмірі 26597 грн., судовий збір в розмірі 1762,30 грн., посилаючись на те, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що понесені нею витрати за лікування та поховання ОСОБА_4 , витрати за комунальні послуги, замовлення та установку броньованої двері в квартирі підтверджується наданими до суду доказами, а саме копіями чеків на придбання ліків, на оплату комунальних послуг, проте судом вказані докази не були взяті до уваги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 , представник ОСОБА_2. зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для відшкодування зазначених позивачкою витрат, оскільки вони є неналежними доказами, так як з наданих розрахунків не зазначено, що саме ОСОБА_1 понесла витрати на придбання ліків, на встановлення броньованої двері, послуг на поховання, тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення без змін.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, ОСОБА_4 , актовий запис №12468 від 09 грудня 2016 року, місце державної реєстрації Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно: земельну ділянку, площею 0,0700га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 210/1000 часток приміщення квартири спільного заселення під номером 87/83,84,85,86,88, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 стала ОСОБА_2 його онука.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 , на поховання ОСОБА_4 отримала від держави допомогу на поховання у розмірі 6000 грн.

ОСОБА_4 після смерті було піддано кремації, за яку було сплачено на користь КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» 1060 грн. за договором №019986 від 09.12.2016 року.

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_1 про відшкодування витрат, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Умовою відшкодування витрат є їхня розумність, що передбачає обумовленість цих витрат саме доцільністю, необхідністю вчинення спадкоємцями або третьою особою певних дій щодо спадкодавця за його життя або після смерті. Розумними витрати можуть визнати у випадку, якщо вони були виправдані обставинами, за яких були вчинені.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що надані позивачкою у якості доказів щодо лікування ОСОБА_4 копії чеків, є неналежними доказами, оскільки з тексту їх копій неможливо встановити дійсні обставини щодо їх призначення та вони не містять жодної інформації стосовно того, що вони були придбані саме для лікування ОСОБА_4 .

Судом були взяті до уваги пояснення у судовому засіданні позивачки про те, що ОСОБА_4 хворів на протязі 14 місяців, а саме з жовтня 2015 по грудень 2016 року, в період з жовтня 2015 року по липень 2016 року, та піклуватися за ОСОБА_4 їй домогав їх спільний син ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , рідний батько відповідачки, також пояснення щодо того, що ОСОБА_4 отримував пенсію у розмірі 3000 грн. на місяць, якою вона розпоряджалась в інтересах померлого.

Вказаним поясненням надана обґрунтована правова оцінка судом та встановлено, що ОСОБА_1 на підтвердження доводів позовних вимог не надала належних та допустимих доказів щодо сплати нею комунальних послуг, наявність домовленості з відповідачкою про компенсацію вартості броньованих дверей.

Також судом вірно зазначено, що є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню заявлені вимоги про відшкодування збитків пов`язаних з похованням, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 отримала від держави допомогу, розмір якої є достатнім для покриття обґрунтованих та розумних витрат на поховання.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону у відповідності до матеріалів справи.

На підставі з`ясованих обставин та наданих доказів, суд у відповідності до вимог чинного законодавства, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову про відшкодування витрат, так як ОСОБА_1 не довела наявність понесених витрат та обов`язків ОСОБА_2 щодо їх компенсації.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що до суду були надані докази на підтвердження понесених нею витрат за лікування та поховання ОСОБА_4 , витрат за комунальні послуги, замовлення та установку броньованої двері в квартирі, а саме копії чеків на придбання ліків, на оплату комунальних послуг, які не були взяті до уваги судом, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали справи не містить будь яких належних та допустимих доказів, на підтвердження обставин, на які посилається позивач у відповідності до норм статті 81 ЦПК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також суд зазначає, що суд першої інстанції у рішенні суду повно відобразив обставини, які мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими як в суді першої так і в суді апеляційної інстанціях.

Крім того, також слід зазначити, що доводи, викладені в апеляційній скарзі були предметом розгляду у суді першої інстанції, а тому детальному спростуванню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянуті судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2019 року- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 01 жовтня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець