328/1020/19
16.05.2019
16 травня 2019 року м.Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з позивачем в квартирі зареєстрований батько позивача ОСОБА_2 , який з березня 2018 року там не проживає. Позивач змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та не може розпоряджатися належним їй майном у повному обсязі, через що змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
На розгляд справи в судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач на розгляд справи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України та ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування від 26.04.2011, посвідченого державним нотаріусом Токмацької нотаріальної контри Зиріною О.Ю, зареєстрованого в реєстрі за №1355, копією Витягу про державну реєстрацію прав №29918670 від 11.05.2011, виданого КП «Абрис» ТМР та довідкою № 92 від 19.03.2019, виданою КП «Абрис» ТМР.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.06.2018 позивач змінила прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
Відповідно до довідки № 14 від 21 березня 2019 року, виданою головою правління ОСББ «Фортуна 50» Нанівським Р.Р., в помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований батько позивача ОСОБА_2 , який з 01 березня 2018 року там не проживає.
Родинні відносини позивача з відповідачем підтверджуються копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 28.08.1991.
Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 12.04.2019 № 10-06/1993, виданою відділом надання адміністративних послуг та реєстрації виконавчого комітету Токмацької міської ради.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.
Суд встановив, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи та відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.05.2019.
Відповідач ОСОБА_2 являється повнолітньою особою, договір найму житла між позивачем та відповідачами не укладався.
Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членів сім`ї права користування помешканням.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрація місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись стст.383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 12, 81, 89, 223, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнкопп НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення (п.15, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення складено 16.05.2019.

Суддя: