Постанова

Іменем України

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 757/3567/16-ц

провадження № 61-20146св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Київенерго»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва у складі судді Фаркош Ю. А. від 14 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва у складі колегії суддів: Немировської О. В., Соколової В. В., Чобіток А. О., від 30 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») про визнання неправомірним та скасування протоколу.

Позовна заява мотивована тим, що 30 листопада 2015 між нею та ПАТ «Київенерго» укладений договір на користування електричною енергією.

26 вересня 2015 року вона, у зв`язку з підозрою аварії, викликала аварійну службу, співробітниками якої була знята пломба з клемної кришки лічильника, підібгані контакти на клемі в електронному лічильнику та зняті показання лічильника.

01 жовтня 2015 року вона звернулась до центру обслуговування клієнтів Деснянського району № 1 із заявою про необхідність опломбування приладу обліку електричної енергії.

21 жовтня 2015 року працівники ПАТ «Київенерго» прибули на виконання заявки на опломбування приладу обліку електричної енергії та склали акт про порушення № 44675, згідно з яким виявлено порушення пункту 36 Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕН) та статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», а саме: пошкодження цілісності корпусу приладу обліку електричної енергії, відсутність пломби електропередавальної організації на клемній кришці розрахункового приладу обліку, у зв`язку з чим прилад обліку було знято та опломбовано пломбою № А00041029.

Згідно з протоколом засідання комісії від 23 листопада 2015 року № 4062 з розгляду вказаного акта комісією прийнято рішення про нарахування згідно з пунктом 3.4 та за формулою 3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ період нарахування з 18 травня 2015 року по 21 жовтня 2015 року, а всього недорахованої електроенергії на суму 3 190,45 грн.

Посилаючись на те, що вона не погоджується з прийнятим ПАТ «Київенерго» рішенням, ОСОБА_1 просила визнати неправомірним рішення комісії ПАТ «Київенерго» з розгляду акта № 44675 від 21 жовтня 2015 року про порушення ПКЕЕ та нарахування збитків у розмірі 3 190 грн, яке оформлено протоколом від 23 листопада 2015 року № 4062.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив того, що відповідач правомірно прийняв рішення про нарахування 3 190 грн внаслідок порушення позивачем ПКЕЕ та здійснив розрахунок відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач правомірно прийняв рішення, яке оформлено протоколом від 23 листопада 2015 року № 4062, про нарахування внаслідок порушення позивачем ПКЕЕ та здійснив розрахунок відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, що подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанції дійшли помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, належним чином не встановили обставини справи та не врахували її доводи щодо неправомірності рішення комісії ПАТ «Київенерго» з розгляду акта № 44675 від 27 жовтня 2015 року, яке оформлено протоколом від 23 листопада 2015 року № 4062.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У справі, що переглядається, установлено, що 30 листопада 2015 між ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_1 укладений договір № 7 на користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою начальника житлово-експлуатаційної дільниці № 412 при виконанні робіт з підтягування контактів 26 вересня 2015 року АС КП «Керуюча дирекція» розпломбований електролічильник за адресою місця проживання позивача.

01 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Центру обслуговування клієнтів Деснянського району ПАТ «Київенерго» з заявою про опломбування розпломбованого електролічильника у зв`язку з його ремонтом.

21 жовтня 2015 року при виконанні заявки на опломбування лічильника, представниками ПАТ «Київенерго» виявлено пошкодження лічильника електроенергії (пошкодження цілісності корпусу), відсутність пломб електропередавальної організації на клемній крижці розрахункового приладу обліку, про що у присутності позивача складно акт про порушення № 44675 та акт про усунення порушень ПКЕЕН № 44675, згідно з яким до усунення порушень пошкоджений лічильник Каскад № 059089 був замінений на інший.

Згідно з актом-повідомленням від 21 жовтня 2015 року № 44675 лічильник Каскад № 059089 був направлений на експертизу.

12 листопада 2015 року метрологічною лабораторією ЦЕО СВП «КЕМ» ПАТ «Київенерго» проведена експертиза вказаного лічильника, за результатами якої виявлено, що внаслідок пошкодження цілісності корпуса (кожух вільно відхиляється від цоколя) отримано несанкціонований доступ до конструкції лічильника. В результаті пошкодження електросхем встановити метрологічні параметри неможливо.

Згідно з протоколом від 23 листопада 2015 року № 4062 засідання комісії з розгляду акта про порушення від 21 жовтня 2015 року № 44675, комісія, у присутності представника позивача ОСОБА_2 , прийняла рішення: нарахування провести згідно з пунктом 3.4 та за формулою 3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ період нарахування з 18 травня 2015 року по 21 жовтня 2015 року. Всього до сплати підлягає за недораховану електроенергію сума коштів у розмірі 3 190,45 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Київенерго» за захистом, на її думку, порушених цивільних прав, в якому просила визнати неправомірним рішення комісії ПАТ «Київенерго» з розгляду акта № 44675 від 27 жовтня 2015 року, яке оформлено протоколом від 23 листопада 2015 року № 4062.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Таку правову позицію висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 503цс18).

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїх постановах від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11, від 30 травня 2012 року № 6-3765вов09.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оскарження дій щодо факту складення акта від 21 жовтня 2015 року № 44675, самого акта та рішення щодо розгляду цього акта, оформленого протоколом від 23 листопада 2015 року № 4062, які не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Зазначені акт та рішення можуть бути визнані в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов`язковими до виконання, зокрема, при визнанні дій відповідача щодо відключення від електропостачання неправомірними та відшкодуванні шкоди або при пред`явленні позову про стягнення матеріальних збитків, заподіяних розкраданням електроенергії у разі самовільного підключення до електромережі, або споживанні електроенергії без приладів обліку, при вирішенні яких суд зобов`язаний буде дати оцінку вказаному акту та рішенню, яке оформлено протоколом.

За таких обставин, що вимоги позивача не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом пред`явлення позову про визнання неправомірним рішення комісії ПАТ «Київенерго» з розгляду акта № 44675 від 27 жовтня 2015 року про порушення ПКЕЕ, яке оформлено протоколом від 23 листопада 2015 року № 4062, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 414 ЦПК України підставою для скасування рішення повністю або частково із закриттям провадження в справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині є порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

За таких обставин судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалені з порушення норм процесуального права, що в силу частини другої статті 414 ЦПК України є підставою для їхнього скасування із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 414, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 30 березня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання неправомірним та скасування протоколу закрити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников С. Ф. Хопта