пр. № 2/759/4283/19
ун. № 759/5735/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - П`ятничук І.В.,

за участю секретаря- Медвідчук В.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, а саме на оплату навчання у вищому навчальному закладі, в якій просить стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , половину вартості витрати на оплату у вищому навчальному закладі в розмірі 26 200,00 грн.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 грудня 2018 р. було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 26 березня 2019 року вказане заочне рішення було скасоване.

В підготовчому судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 подано заяву про залишення заявлених позовних вимог без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем самостійно подано дану заяву, що не суперечить, а в цілому відповідає п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд.

Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є сторона. Листом Верховного Суду України від 25.05.2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника відповідача, яка не заперечувала, щодо задоволення вимог даної заяви, суд вважає, що заява про залишення вказаного позову без розгляду не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому приймається судом.

Керуючись ст. ст. 257, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя П`ятничук І.В.