ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Ухвала

Іменем України

Справа № 2020/3424/2012

Провадження № 22-з/818/221/19

20 травня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про відвід колегії суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю. у справі № 2020/3424/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2017 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ( далі - АТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № HAEDAU08950002 у розмірі 269719 грн. 53 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1920 грн. 00 коп.

На вказане заочне рішення 12 вересня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду в складі судді Котелевець А.В. від 16 листопада 2018 року клопотання ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено. Поновлено відповідачу строк на апеляційне оскарження заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2017 року. Звільнено ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення суду першої інстанції. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2017 року. Зупинено дію заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2017 року на час розгляду справи Харківським апеляційним судом. Цивільну справу призначено до судового розгляду.

08 квітня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про відвід колегії суддів судової палати у цивільних справах Харківського апеляційного суду: Котелевець А.В., Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.

Заява задоволенню не підлягає.

Частиною другою та третьою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Згідно частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності (неупередженості) відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Обґрунтовуючи заяву про відвід ОСОБА_1 , посилаючись на упередженість та необ`єктивність суду, зазначає, що в судовому засіданні 03 квітня 2019 року суд не встановив фактичні обставини справи і не дослідив приєднані до справи докази відповідача. Дослідження матеріалів справи полягало лише в переліку процесуальної хронології справи, що підтверджується відміткою в протоколу судового засідання 10:20:30. Протокол судового засідання також не містить посилань на визначений судом порядком встановлення обставин, дослідження доказів, а також змін до нього у зв`язку з виявленням нових обставин та доказів. Крім того, протоколом судового засідання змістовно не відображено ходу судового процесу і мотивів усних ухвал суду. Таким чином, вважає, що суддями колегії створена видимість судового розгляду.

Зазначає, що вказані обставини не можна розцінювати як незгоду з процесуальними рішеннями суду, оскільки має місце грубе порушення принципів національного судочинства.

Однак, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , зводяться до його незгоди з вирішенням процесуальних питань щодо дослідження доказів, поданих ним до суду апеляційної інстанції, які на його думку мають значення для правильного вирішення справи, та не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України для відводу суддів.

З огляду на викладене, підстав для відводу колегії суддів у складі: головуючого - Котелевець А.В., суддів - Піддубного Р.М.,Тичкової О.Ю. не вбачається.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі: головуючого - Котелевець А.В., суддів -Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П.Коваленко