Дата документу 08.05.2019 Справа № 314/4582/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/4582/18 Головуючий у 1 інстанції Кіяшко В.О.
Провадження № 22-ц/807/1375/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Крилової О.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2019 року за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про видачу судового наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу, боржник ОСОБА_3

22 жовтня 2018 року Вільнянським районним судом Запорізької області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 щомісячно у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 10.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат.

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22.10.2018 року по справі № 314/4582/18 про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина, за ново виявленими обставинами.

Заява про перегляд судового рішення обґрунтована тим, що у своїй заяві ОСОБА_4 вказала неправдиві відомості про те, що ОСОБА_3 ухиляється від утримання дитини, що не відповідає дійсності, крім того, приховано той факт, що син ОСОБА_7 постійно проживає з ним та навпаки всі витрати на його забезпечення він несе самостійно, з матірю дитина спілкується лише епізодично та жодних коштів на утримання сина не надає. Вважає, що зазначені ним обставини є суттєвими, під час розгляду заяви про видачу судового наказу судом не перевірялися та не були встановлені, що є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скарго, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що фактично син ОСОБА_7 постійно проживає з ним.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10.10.2018 року до Вільнянського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_4 із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

22.10.2018 року Вільнянським районним судом Запорізької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнуто судовий збір в розмірі 176,20 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що підстави, наведені заявником в заяві про скасування судового наказу, не можуть бути підставою, в розрізі ст.165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу, а тому не могли б призвести до іншого результату судового розгляду.

Посилання заявника на те, що судом при видачі судового наказу не надано належну оцінку тому, що дитина фактично проживає з ним, судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги, оскільки наданий доказ свідчить про участь батька у шкільному житті та вихованні дитини, але не про утримання та забезпечення сина, тому не є доказом існування нововиявлених обставин.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який складений комісією Михайлівського НВК ім. О.Т. Слободчикова від 21.11.2018 року, дитина більшість часу проживає з батьком, умови проживання задовільні, дитина забезпечена всім необхідним для життя і навчання, батько постійно цікавиться станом справ дитини у школі, має постійний тісний зв'язок з класним керівником, позитивно впливає на сина.

Колегія суддів погоджується з вірним висновком суду першої інстанції про те, що наданий доказ свідчить про участь батька у шкільному житті та вихованні дитини, але не про утримання та забезпечення сина, тому не є доказом існування нововиявлених обставин та не приймається судом до уваги.

ОСОБА_4 надала до суду акт обстеження матеріально-побутових умов сімї від 04.02.2019 року № 02-01-32/24 згідно якого ОСОБА_4 мешкає за вищевказаною адресою разом зі своїми синами та проживають вони у бабусі ОСОБА_6 Діти ходять до Михайлівської школи, батько ОСОБА_7 з ними не мешкає, діти доглянуті, нагодовані, сімя займається їх вихованням.

Суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що підтвердження факту утримання дитини, а саме того факту, що всі витрати на виховання та забезпечення сина ОСОБА_3 до суду взагалі не надано, тому не є доказом існування нововиявлених обставин, а лише свідчить про достатнє утримання та забезпечення батьком своєї дитини. Піклування про дитину та забезпечення її всім необхідним є добровільним виконанням батьком своїх батьківських обовязків щодо виховання та розвитку дитини, піклування про здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Інші доводи, апеляційної скарги не є істотними в розумінні норм сімейного законодавства та на даний час не можуть позбавляти матір права на отримання аліментів за рішенням (наказом) суду.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням вимог закону, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: