КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1783/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Шкоріної О.І., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Лугового Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" на рішення Солом"янського районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Шереметьєвої Л.А. 08 жовтня 2018 року,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ФАРМАК" до ОСОБА_3, Міністерства економічного розвитку України про припинення порушень прав інтелектуальної власності на торговельну марку, визнання її добре відомою в Україні, зобов"язанння вчинити дії,-

встановив:

В серпні 2018 року ПАТ "ФАРМАК" звернулось до суду з позовом, у якому просило:

1. Визнати на ім"я ПАТ "ФАРМАК" позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" добре відомим знаком в Україні на дату - 24 серпня 1991 року для товарів 05 класу МКТП: "фармацевтичні препарати".

2. Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України опублікувати з офіційному Бюлетені "Промислова власність" відомості про визнання позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" добре відомим знаком в Україні відносно ПАТ "ФАРМАК" на дату - 24 серпня 1991 року для товарів 05 класу МКТП: "фармацевтичні препарати".

3. Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України розмістити на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в електронній базі даних "Відомості про добре відомі знаки в Україні" відомості про визнання позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" добре відомим знаком в Україні відносно ПАТ "ФАРМАК" на дату - 24 серпня 1991 року для товарів 05 класу МКТП: "фармацевтичні препарати".

4. Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України відхилити реєстрацію знака для товарів і послуг за заявкою №m2018 18257 від 03 серпня 2018 року на ім"я ОСОБА_3

Вимоги обґрунтовує тим, що ПАТ "ФАРМАК" займається виготовленням лікарських засобів, є одним з найбільших виробників в Україні. В 1966 році Київським хіміко-фармацевтичним заводом ім. М.В. Ломоносова випущено антигістамінний препарат "ІНФОРМАЦІЯ_1". У 1991 році правонаступником цього заводу стало ВАТ (ПАТ) "ФАРМАК".

ПАТ "ФАРМАК" постачає лікарський препарат "ІНФОРМАЦІЯ_1" у більш ніж 20 країн, має відповідні національні та міжнародні свідоцтва на продукцію під цією назвою.

З огляду на викладене зазначає, що знак "ІНФОРМАЦІЯ_1" через інтенсивне та тривале використання на території України став добре відомим відносно ПАТ "ФАРМАК" станом на 24 серпня 1991 року стосовно товарів 05 класу МКТМ, а саме "фармацевтичні препарати".

В серпні 2018 року ПАТ "ФАРМАК" стало відомо, що 03 серпня 2018 року ОСОБА_3 подана заявка №m2018 18257 на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_4" для широкого переліку товарів 05 класу МКТП, зокрема і щодо товарів "фармацевтичні препарати".

На переконання ПАТ "ФАРМАК" реєстрація такого знаку призведе до введення споживачів в оману щодо медичних препаратів, які виробляються та реалізовуються ПАТ "ФАРМАК" та є добре відомими.

У зв"язку із тим, що заявка №m2018 18257 подана щодо всього 05 класу МКТП, а ПАТ "ФАРМАК" використовує лише щодо групи "фармацевтичні препарати", вважає, що відповідно до ч.4 ст.25 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" правова охорона має бути поширена також на товари і послуги, що не споріднені з тими, для яких знак визнано добре відомим в Україні, оскільки використання цього знака іншою особою стосовно таких товарів і послуг вказуватиме на зв'язок між ними та власником добре відомого знака і його інтересам, ймовірно, буде завдано шкоди таким використанням.

Вважає, що ОСОБА_3 може використовувати знак для безпідставного отримання прибутків.

РішеннямСолом"янського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено, вирішено:

Визнати на ім"я ПАТ "ФАРМАК" позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" добре відомим знаком в Україні на дату - 24 серпня 1991 року для товарів 05 класу МКТП: "фармацевтичні препарати".

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі опублікувати в офіційному Бюлетені "Промислова власність" відомості про визнання позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" добре відомим знаком в Україні відносно ПАТ "ФАРМАК" на 24 серпня 1991 року для товарів 05 класу МКТП: "фармацевтичні препарати".

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України розмістити на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в електронній базі даних "Відомості про добре відомі знаки в Україні"Й відомості про визнання позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" добре відомим знаком в Україні відносно ПАТ "ФАРМАК" на дату 24 серпня 1991 року для товарів 05 класу МКТП: "фармацевтичні препарати".

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України відхилити реєстрацію знака для товарів і послуг за заявкою №m2018 18257 від 03 серпня 2018 року на ім"я ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ФАРМАК" судовий збір у розмірі 7048 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" участі у справі не приймало, проте ухваленим рішенням вирішено питання про права та інтереси цього товариства.

Так, зазначає, що ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" здійснює виробництво та реалізацію лікарського засобу "ІНФОРМАЦІЯ_2", має свідоцтво України НОМЕР_1, яке охороняє це позначення з 07 серпня 2003 року. Дії позивача вважає такими, що направлені на неправомірне створення монопольного становища на цьому ринку та впливають на права і інтереси ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця".

Окрім того посилається на ухвалення рішення з порушенням вимог законодавства.

Вказує, що для визнання знака добре відомим судом не з"ясовано наявності всіх факторів, які надають таку можливість, зокрема судом не встановлено:

- тривалість, обсяг та географічний район будь-якого просування знака, включаючи рекламування чи оприлюднення та представлення на ярмарках чи виставках товарів та/або послуг, щодо яких знак застосовується;

- тривалість та географічний район будь-яких реєстрацій та/або заявок на реєстрацію знака за умови, що знак використовується чи є визнаним;

- свідчення успішного відстоювання прав на знак, зокрема територія, на якій знак визнано добре відомим компетентними органами;

- цінність, що асоціюється зі знаком,

що передбачено у ст.25 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг". Інші два фактори є недоведеними.

Окрім того вказує, що суд визнав знак добре відомим станом на 24 серпня 1991 року на підставі даних, що виникли лише у 1996 році. Окрім того, підприємство "ФАРМАК" зареєстровано 27 червня 1994 року, а тому дані за ранішні періоди також не можуть братися до уваги.

Зазначає, що макети упаковок не свідчать про використання знаку.

Посилається на неналежність як доказу Звіту про соціологічне опитування, виконаного ТОВ "Центр соціальних технологій "Соціополіс", оскільки дослідженням не встановлено дати відомості знаку, респонденти підібрані за однією певною вікової категорією, але попри це аналіз дослідження вказує про те, що лише 27% респондентів асоціюють зазначений знак із виробником, яким є позивач.

Посилається на неможливість застосування Паризької конвенції про охорону промислової власності до обставин, що мали місце до набрання нею чинності для України, а також ст.25 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" в частині правового регулювання добре відомого знака, положення про що були доповнені лише в 2003 році.

Зазначає, що реалізація медичного препарату у радянські часи не свідчить, що знак став добре відомий в Україні 24 серпня 1991 року. Звертає увагу на дату створення підприємства "ФАРМАК", а також на те, що Акт проголошення незалежності України прийнятий 24 серпня 1991 року, а тому знак не міг стати добре відомим в Україні на цю дату.

Посилається на порушення норм процесуального права у зв"язку із нез"ясуванням всіх обставин справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "ФАРМАК" посилається на наявність та доведеність всіх необхідних факторів, необхідних для визнання знаку добре відомим. Вказує, що скаржник посилається на інше соціологічне опитування, ніж те, що проводилось для цієї справи. Зазначає, що позивач є правонаступником заводу, на якому було розпочато виробництво лікарського препарату, що дає йому змоги посилатись на документацію цього заводу під час розгляду цих вимог. Вказує на помилковість тверджень про неможливість застосування Паризької конвенції, оскільки вона поширювала свою дію за часів радянського союзу зокрема і на Українську РСР, а згідно із Законом України "Про правонаступництво України" зберегла свою чинність після проголошення Україною незалежності. Посилається на фактичні дані про визнання добре відомими інших знаків у різні часи з 24 серпня 1991 року по 01 травня 2003 року. Вказує, що заявлені вимоги не обмежені доказами, датованими 1996-2016 роками.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 посилається на правомірність її дій під час подання заявки на знак для товарів і послуг, ненадання позивачем достатніх доказів для визнання знака добре відомим. Просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги підтримав.

Представники позивача ПАТ "Фармак" КартушинД.М., Шум О.М. проти доводів апеляційної скарги заперечили, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на апеляційну скаргу. Окрім того, вказали, що апеляційне провадження підлягає закриттю, оскільки ПрАТ "Дарниця" не доведено на які права, обов"язки чи законні інтереси вплинуло рішення суду, що оскаржується.

Представник відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Ресенчук В.М. в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з"явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом ч.4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов"язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, встановлені судом обставини підтверджують можливість визнання знака добре відомим з дати, про яку просить позивач, а дії ОСОБА_3 є такими, що порушують права позивача.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом першої інстанції установлено, що у 1991 році на базі Київського хіміко-фармацевтичного заводу ім. М.В. Ломоносова була створена Акціонерна фірма "ФАРМАК".

Після повного викупу державного майна підприємства шляхом реорганізації (перетворення) в 1994 році фірма була перейменована в Відкрите акціонерне товариство "ФАРМАК", а згодом у Публічне акціонерне товариство "ФАРМАК", що підтверджується Статутами підприємств за 1991 та 1994 роки.

На ім"я ПАТ "ФАРМАК" зареєстровано знаки для товарів і послуг: в Україні зареєстровано знаки для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_1" (свідоцтво № НОМЕР_2 від 30 вересня 1996 року), "ІНФОРМАЦІЯ_1" (свідоцтво № НОМЕР_3 від 17 лютого 2003 року) та "ІНФОРМАЦІЯ_1" (свідоцтво № НОМЕР_4 від 15 квітня 2003 року), в Литві свідоцтво № НОМЕР_5 від 06 травня 2001 року на знак "ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_1" та свідоцтво № НОМЕР_6 від 13 травня 2002 року на знак "ІНФОРМАЦІЯ_1", в Киргизстані свідоцтво № НОМЕР_7 від 30 листопада 2005 року на знак "ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_1", в Грузії свідоцтво № НОМЕР_8 від 15 березня 2005 року на знак "ІНФОРМАЦІЯ_1", в Латвії свідоцтво № НОМЕР_9 від 20 квітня 2002 року на знак "ІНФОРМАЦІЯ_1", а також міжнародна реєстрація НОМЕР_10 від 30 вересня 1996 року на знак "ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_1".

ПАТ "ФАРМАК" здійснює використання позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" в латинському й українському варіанті написання - "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_1" із застосуванням різних шрифтів, регістрів, кеглів та насиченості літер, про що свідчать макети упаковок та етикеток на пляшки (флакони) за різні періоди на території України: макети групових етикеток "ІНФОРМАЦІЯ_1" за 1998-2008 роки; макети етикетки на флакон за 2000 рік; макети нанесення тексту на фольгу контурної чарункової упаковки за 1998-2010 роки; макет упаковки (драже) за 2002-2010 роки; макет упаковки за 2008 рік, а також за кордоном: макети групових етикеток в країнах СНД, крім РФ за 2002 рік; макети групових етикеток в країнах СНД, крім РФ та Казахстану за 2003-2004 роки; макети групових етикеток в Білорусі за 2003 рік; макет упаковки (драже) в країнах СНД, крім РФ за 2002 рік; макети нанесення тексту на фольгу контурної чарункової упаковки в Білорусі за 2003 рік; макет упаковки (драже) в Білорусі за 2003 рік; макети нанесення тексту на фольгу контурної чарункової упаковки в країнах СНД за 2008 рік; макет групової етикетки "ІНФОРМАЦІЯ_1" у країнах СНД за 2008 рік; макет упаковки (драже) в країнах СНД, крім РФ за 2008 рік; макет упаковки для країн СНД за 2008 рік; макети нанесення тексту на фольгу контурної чарункової упаковки в країнах СНД, крім РФ та Казахстану за 2003-2005 роки.

01 липня 1994 року введено в дію Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".

Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" доповнено ст.25 згідно із Законом №850-IV від 22 травня 2003 року, який набув чинності 25 червня 2003 року.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", у редакції, що діє:

1. Охорона прав на добре відомий знак здійснюється згідно з статтею 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності та цим Законом на підставі визнання знака добре відомим Апеляційною палатою або судом. Знак може бути визнаний добре відомим незалежно від реєстрації його в Україні.

2. При визначенні того, чи є знак добре відомим в Україні, можуть розглядатися, зокрема, такі фактори, якщо вони є доречними: ступінь відомості чи визнання знака у відповідному секторі суспільства; тривалість, обсяг та географічний район будь-якого використання знака; тривалість, обсяг та географічний район будь-якого просування знака, включаючи рекламування чи оприлюднення та представлення на ярмарках чи виставках товарів та/або послуг, щодо яких знак застосовується; тривалість та географічний район будь-яких реєстрацій та/або заявок на реєстрацію знака за умови, що знак використовується чи є визнаним; свідчення успішного відстоювання прав на знак, зокрема територія, на якій знак визнано добре відомим компетентними органами; цінність, що асоціюється зі знаком.

3. Порядок визнання Апеляційною палатою знака добре відомим в Україні встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності. За подання заяви про визнання знака добре відомим сплачується збір. Рішення Апеляційної палати щодо визнання знака добре відомим в Україні може бути оскаржено у судовому порядку.

4. З дати, на яку за визначенням Апеляційної палати чи суду знак став добре відомим в Україні, йому надається правова охорона така сама, якби цей знак був заявлений на реєстрацію в Україні. При цьому вона поширюється також на товари і послуги, що не споріднені з тими, для яких знак визнано добре відомим в Україні, якщо використання цього знака іншою особою стосовно таких товарів і послуг вказуватиме на зв'язок між ними та власником добре відомого знака і його інтересам, ймовірно, буде завдано шкоди таким використанням.

Згідно із статтею 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності:

(1) Країни Союзу зобов'язуються чи з ініціативи адміністрації, якщо це допускається законодавством даної країни, чи за клопотанням зацікавленої особи відхиляти або визнавати недійсною реєстрацію і забороняти застосування товарного знака, що становить відтворення, імітацію чи переклад іншого знака, здатні викликати змішування зі знаком, що за визначенням компетентного органу країни реєстрації чи країни застосування вже є у цій країні загальновідомим як знак особи, що користується привілеями цієї Конвенції, і використовується для ідентичних або подібних продуктів. Це положення поширюється і на ті випадки, коли істотна складова частина знака становить відтворення такого загальновідомого знака чи імітацію, здатну викликати змішування з ним.

(2) Для подання вимоги про скасування такого знака надається строк не менше п'яти років, що вираховується від дати реєстрації знака. Країни Союзу мають право встановити строк, протягом якого може вимагатися заборона застосування знака.

(3) Строк не встановлюється для подання вимоги про скасування чи заборону застосування знаків, зареєстрованих чи таких, що використовуються недобросовісно.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із знаками інших осіб, якщо ці знаки охороняються без реєстрації на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна, зокрема знаками, визнаними добре відомими відповідно до статті 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності.

Сам по собі принцип визнання знака таким, що є добре відомим, спрямований на те, щоб убезпечити власника добре відомого знака від порушень, пов"язаних із використанням ним цього знака в обсягах, що передбачені законом.

Учасниками процедури визнання знака добре відомим є, насамперед, заявник (розділ 5 "Учасники розгляду заяви" Порядку визнання знака добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності України, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 15 квітня 2005 року №228), а також відповідний центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, який представлено Апеляційною палатою (ст.1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг").

Якщо ж відповідно до ст.25 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" питання про визнання знака добре відомим в Україні вирішується судом, то ці учасники є належними сторонами в статусі позивача і відповідача відповідно.

Згідно із установленими правилами, заявник має довести сукупність факторів, які надають можливість для визнання знака добре відомим, а суб"єкт прийняття рішення із дотриманням визначеної законодавством процедури прийняти необхідне рішення.

Питання визнання знака добре відомим є суто процедурним, проте воно може впливати на права та інтереси інших учасників ринку, які спеціалізуються на тотожних послугах чи виробництві схожих товарів. При цьому слід враховувати, що такі "інші учасники" становлять невизначене коло осіб, тобто може бути таке, що їх не можна ідентифікувати на момент прийняття рішення про визнання знака добре відомим.

У зв"язку із цим розділом 5 "Учасники розгляду заяви" Порядку визнання знака добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності України і визначено лише заявника. Попри це, заінтересовані особи можуть оскаржувати рішення, якщо воно зачіпає їхні інтереси або бути учасниками справи, якщо питання вирішується в суді.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об"єктивного і прямо не опосередкований у суб"єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об"єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до правил ст.352 ЦПК України установлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов"язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З огляду на те, що визнання Знаку "ІНФОРМАЦІЯ_1" добре відомим безпосередньо стосується охоронюваного законом інтересу ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" щодо безперешкодного використання позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" при виробництві та продажі засобу "ІНФОРМАЦІЯ_2", підстав для закриття апеляційного провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України колегія суддів не убачає.

Звертаючись до суду із позовними вимогами, ПАТ "ФАРМАК" просить:

1. Визнати на ім"я ПАТ "ФАРМАК" позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" добре відомим знаком в Україні на дату - 24 серпня 1991 року для товарів 05 класу МКТП: "фармацевтичні препарати".

2. Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України опублікувати з офіційному Бюлетені "Промислова власність" відомості про визнання позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" добре відомим знаком в Україні відносно ПАТ "ФАРМАК" на дату - 24 серпня 1991 року для товарів 05 класу МКТП: "фармацевтичні препарати".

3. Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України розмістити на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в електронній базі даних "Відомості про добре відомі знаки в Україні" відомості про визнання позначення "ІНФОРМАЦІЯ_1" добре відомим знаком в Україні відносно ПАТ "ФАРМАК" на дату - 24 серпня 1991 року для товарів 05 класу МКТП: "фармацевтичні препарати".

4. Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України відхилити реєстрацію знака для товарів і послуг за заявкою №m2018 18257 від 03 серпня 2018 року на ім"я ОСОБА_3

Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідачем є особа, до якої позивачем пред"явлено матеріально-правові вимоги щодо захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Зі змісту заявлених вимог убачається, що вони пред"явлені безпосередньо до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності та на якого згідно із Законом України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" та Порядком визнання знака добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності України покладено сукупність обов"язків та необхідності вчинення дій.

Вимоги ж до ОСОБА_3, в свою чергу, є такими, що мають факультативне значення, не обов"язкові, тобто логічним є те, що процедура визнання знака добре відомим може відбуватись і без участі ОСОБА_3

За змістом частини 1 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об"єднано декілька вимог, пов"язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основна вимога).

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.20 та ч.4 ст.188 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності.

Заявлені позивачем вимоги стосуються здійснення господарської діяльності, вимоги заявлені до юридичної особи; обставини, що входять до предмету доказування при вирішенні питання про визнання знака добре відомим в Україні, можуть бути встановлені господарським судом самостійно, такі вимоги не є однорідними та нерозривно пов"язаними із вимогами, заявленими до фізичної особи у цій справі.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, ураховуючи предмет спору, матеріально-правові вимоги та суб"єктний склад учасників справи, рішення суду першої інстанції в частині заявлених вимог до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України підлягає скасуванню, а провадження у цій частині закриттю.

На виконання ст.256 ЦПК України суд апеляційної інстанції роз"яснює, що розгляд вимог, провадження у справі щодо яких закрито, віднесено до юрисдикції господарського виду судочинства.

В частині вирішення позовних вимог щодо фізичної особи ОСОБА_3, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи убачається, що 03 серпня 2018 року ОСОБА_3 подана заявка №m2018 18257 від 03 серпня 2018 року на знак для товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_4" для широкого переліку товарів 05 класу МКТП.

Вирішення питання щодо відхилення або задоволення заявки на реєстрацію знака в цьому випадку є дискреційними повноваженнями Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

За загальними правилами поняття дискреційних повноважень слід розуміти повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відтак суд не може перебирати на себе повноваження Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та зобов"язувати прийняти конкретне рішення, що означало б втручання у діяльність цього органу.

При цьому, само по собі подання особою такої заявки не впливає на права, свободи чи законні інтереси ПАТ "Фармак" та не дає підстави уважати про таке порушення, яке підлягало б захисту в судовому порядку.

З огляду на наведене, вимоги в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з ПАТ "ФАРМАК" на користь ПрАТ "Фармацевтична фірма "Дарниця" підлягає стягненню 10572 грн. у рахунок відшкодування судових витрат по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, , 376, 377, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" задовольнити частково, рішення Солом"янського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ФАРМАК" в частині вирішення позовних вимог до Міністерства економічного розвитку України про припинення порушень прав інтелектуальної власності на торговельну марку, визнання її добре відомою в Україні, зобов"язанння вчинити дії - закрити.

Роз"яснити, що розгляд вимог, провадження у справі щодо яких закрито, віднесено до юрисдикції господарського виду судочинства.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "ФАРМАК" до ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ФАРМАК" (код ЄДРЮОФОПГФ 00481198, м.Київ, вул. Кирилівська, 63) на користь Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" (код ЄДРЮОФОПГФ 00481212, м.Київ, вул. Бориспільська, 13) 10572 грн. у рахунок відшкодування судових витрат по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 березня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.І. Шкоріна

В.В.Соколова