ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2998/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Цимбал І.К., при секретарі Леонтьєв В.В., з участю відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації Луганської області до ОСОБА_2, про повернення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення надміру перерахованої суми коштів, в якому просив стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач, перебувала на обліку у позивача як внутрішньо переміщена особа, за адресою її фактичного місця перебування/проживання: АДРЕСА_1. На підставі заяв відповідача від 08 жовтня 2014 року, позивачем призначено щомісячну допомогу в період з 16.04.2015 по 15.06.2015 в розмірі 2400 грн.; з 16.06.2015 по 18.08.2015 в розмірі 2179 грн. та з 16.08.2015 по 15.10.2015 в розмірі 1958 грн.

Разом з тим, у результаті перевірки достовірності відомостей заявника на отримання вказаної соціальної допомоги позивачем було виявлено, що відповідач на час звернення з заявою мала депозитний банківський рахунок в «Ощадбанку» в період з 15.05.2015 по 18.05.2015, та чоловік відповідача мав депозитний рахунок у банку «Хрещатик» в період з 20.03.2015 по 19.04.2015, про наявність яких відповідач у своїх заявах про надання їй соціальної допомоги не вказала, в результаті чого відповідачем безпідставно було отримано кошти в розмірі 3600 грн. З урахуванням того, що відповідач не повідомила про дані обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання вказаних обставин, а саме, наявність у неї житлового приміщення у регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, у добровільну порядку надміру виплачені кошти не повернула, позивач просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача безпідставно виплачених коштів у загальній сумі 3600 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, просив проводити розгляд справи в його відсутність.

Відповідач, позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, та застосувати строк позовної давності, оскільки останній позивачем пропущений.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, регламентований Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року.

08.10.2014 відповідач відповідно до вказаного Порядку, звернулась до позивача із заявою про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг /а.с. 5-6/.

На підставі вказаних заяв відповідача позивачем 16.04.2015 призначено допомогу з 16.04.2015 по 15.06.2015 в розмірі 2400 грн.; з 16.06.2015 по 18.08.2015 в розмірі 2179 грн. та з 16.08.2015 по 15.10.2015 в розмірі 1958 грн.

Відповідно до п. 6 Порядку у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно з п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Згідно пояснень позивача, вбачається, що 21.09.2016 позивач дізнався, що у відповідача та її чоловіка наявні депозитні рахунки /а.с. 32 звор./.

Механізм здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійцного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування визначено Порядком здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №136 від 18.02.2016.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача кошти за квітень-травень 2015 року, однак з позовом до суду звернувся лише в серпні 2018 року, тобто з пропуском строку встановленої позовної давності, про застосування наслідків спливу якого заявлено відповідачем, і позивач не порушує питання про його поновлення, а також те, що доказів, які б свідчили про те, що останній дізнався про наявність депозитних рахунків у відповідача та членів її родини, лише 21.09.2016 суду надано не було, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 81 ЦК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 5 - 14, 18, 19, 23, 27, 76 - 82, 133, 141, 142, 197 - 200, 258, 259, 263, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 256, 261, 267 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації Луганської області до ОСОБА_2, про повернення грошових коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Головуючий: