Справа № 495/1389/16-ц
№ провадження 6/495/94/2019
Ухвала

іменем україни

07 травня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Заверюха В.О.,

при секретарі - Чевинській І.В.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Ткач І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , зацікавлена особа Білгород-Дністровський міськрацонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №495/1389/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом вселення,

В С Т А Н О В И В:

22.04.2019 року ОСОБА_1 , стягував ОСОБА_2 , зацікавлена особа Білгород-Дністровський міськрацонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернулась до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №495/1389/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом вселення. Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2016 року по цивільній справі №495/1389/16-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом вселення задоволений. ОСОБА_2 вселений у квартиру АДРЕСА_1 . Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 25.01.2017 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2016 року по цивільній справі №495/1389/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом вселення залишено без змін. 19.03.2019 року на виконання рішення суду від 12.04.2016 року по цивільній справі №495/1389/16-ц, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області ОСОБА_2. видано три виконавчі листи, спотворивши резолютивну частину рішення суду. На день видачі виконавчого листа заявник набула право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , згідно договору дарування від 08.11.2018 року та свідоцтва про право власності на житло від 23.11.1999 року, а ОСОБА_2 втратив право власності на ј частку квартири на підставі свідоцтва від 13.02.2017 року, крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник народила дитину, яка проживає разом з нею у вказаній квартирі. Наявні процесуальні підстави, що свідчать про помилку у видачу судом трьох виконавчих листів.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 23.04.2019 року заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню прийнята до свого провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 23.04.2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання за виконавчим листом №495/1389/16-ц від 19.03.2019 року, виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області до закінчення розгляду заяви відмовлено.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 , представник заявниці - адвокат Ткач І.Ю. вимоги заяви підтримали, просили задовольнити.

В судове засідання стягувач ОСОБА_2 не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно ч.2 ст.432 ЦПК україни, неявка стягувача не є перешкодою для розгляду заяви.

Вивчивши матеріали справи, докази, наявні у заяви, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до наступного.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2016 року по цивільній справі №495/1389/16-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом вселення задоволений. ОСОБА_2 вселений у квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 25.01.2017 року апеляційна скарга ОСОБА_3 відхилена.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.04.2016 року по цивільній справі №495/1389/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом вселення залишено без змін.

Статтрею 129-1 Конституції встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

18.03.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа по цивільній справі №495/1389/16-ц.

19.03.2019 року на виконання рішення суду від 12.04.2016 року по цивільній справі №495/1389/16-ц, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області ОСОБА_2. видані виконавчі листи.

Виконавче провадження в Україні здійснюють державні виконавці відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

За положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень; судові накази; ухвали, постанови; виконавчі написи нотаріусів.

Державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі виконавчого документу за заявою стягувача ОСОБА_2 та керуючись ст.ст.4, 26 Закону України «Про виконавче провадження» 27.03.2019 року відкрив виконавче провадження ВП №58716103 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 19.03.2019 року по цивільній справі №495/1389/16-ц про вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Даний перелік підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню є вичерпний та розширенню не підлягає.

До того ж, як роз`яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 року, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Заявник ОСОБА_1 в обґрунтування поданої заяви зазначила, що суд без правових підстав видав три виконавчих листа, спотворивши резолютивну частину рішення суду, крім того, на день видачі виконавчого листа заявник набула право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , згідно договору дарування від 08.11.2018 року та свідоцтва про право власності на житло від 23.11.1999 року, а ОСОБА_2 втратив право власності на ј частку квартири на підставі свідоцтва від 13.02.2017 року, крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник народила дитину, яка проживає разом з нею у вказаній квартирі.

Згідно ч.1 ст.18 Законом України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним (ч. 2 ст. 18 Законом України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п.п.29.31 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації від 17.12.2013 року № 173, для виконання судового рішення у цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист. Якщо на підставі постановленого рішення належить передати майно, що є в кількох місцях, або якщо рішення постановлено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним листом.

Таким чином, оскільки рішення суду від 12.04.2016 року по цивільній справі №495/1389/16-ц постановлено проти трьох відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , судом відповідно до Інструкції було видано три виконавчі листи про вселення позивача ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст.77-80 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено наявність обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в розумінні положень ст.432 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.431, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , зацікавлена особа Білгород-Дністровський міськрацонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №495/1389/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом вселення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.О.Заверюха