пр. № 2-зз/759/14/19
ун. № 759/2218/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі судових засідань Шелудько В.В.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про зняття арешту з майна у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про зняття арешту з усього нерухомого майна за терміном давності та посилається що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 27457254) арешт накладався на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби у Святошинському районі арешту АА№ 838784 від 15.09.2006р., виконавче провадження № 18054265 по виконанню виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 2-276 від 28.02.2006р.

У судовому засіданні заявник підтримує вимоги заяви та пояснює, що при вчиненні правочину їй було повідомлено про наявний арешт її майна.

Суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2006 року встановлено ОСОБА_3 право користування кімнатою 18,2 кв. м (сервітут) в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 для проходу в кімнату 17 кв.м,; стягнуто 2 700 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір у розмірі 8,50 грн. В зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та стягнення моральної шкоди відмовлено/а.с.60-62/.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.06.2006р. вищевказане рішення суду залишено без змін/а.с.92/.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17.12.2007р. рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2006р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05.06.2006р. залишено без змін/а.с.115-116/.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що арешт на майно накладений не в порядку забезпечення позову передбаченого Розділом І Глави 10 - забезпечення позову ЦПК України.

Як вбачається із змісту заяви ОСОБА_1 арешт на нерухоме майно накладено на підставі постанови ВДВС у Святошинському районі м. Києва АА №8388784 від 15.09.2006р, а тому якщо на майно особи накладено арешт, і воно належить їй на праві власності, то така особа може звернутися з позовом до суду про зняття арешту з майна.

Враховуючи вищевикладене, заява про скасування арешту є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та стягнення моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя І.Ю. Миколаєць