Справа № 216/819/17
Провадження 2-з/216/9/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

26 вересня 2019 року м. Кривий Ріг

року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бутенко М. В.

за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі заяву акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову по цивільній справі № 216/819/17-ц за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

СУТЬ СПОРУ:

22.02.2017 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Одночасно з поданням позовної заяви, позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову: з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом досліджені матеріали цивільної справи № 216/819/17-ц.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 16.03.2017 року.

26.09.2019 року справу розглянуто по суті, судом винесено заочне рішення по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов задоволено в повному обсязі.

Заява про забезпечення позову судом до сьогодні не розглядалася.

Суд ознайомився із заявою про забезпечення позову, у якій позивач просить суд накласти арешт на квартиру загальною площею 43.4 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження та доданих до заяви у якості доказів даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з яких вбачається, що вищезазначена квартира згідно договору купівлі-продажу дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , але має обтяження: договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. ВЕТ №41, 06.07.2007 року, ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Дослідивши подані в обґрунтування заяви про забезпечення позову докази, вирішуючи питання щодо застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно відповідача, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір, що стосується стягнення грошових коштів, проте як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка була сформована на 07.10.2016 року, на дане нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності вже накладено обтяження у вигляді іпотеки. Разом з цим, відомостей щодо скасування вищезазначеного обтяження, суду не надано, жодних даних щодо статусу нерухомого майна на сьогоднішній час представником позивача також не представлено, крім того, із змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, не наведено достатніх причин для вжиття цих заходів, не вказано про вчинення відповідачем дій по відчуженню даної нерухомості, чи вчинення інших дій для приховування даного майна. Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача. ПАТ КБ «ПриватБанк» в заяві не вказав обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про відсутність необхідних даних для забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-151, 153, 258, 352, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М.В. Бутенко