Номер провадження: 22-ц/813/2084/19
Номер справи місцевого суду: 515/2047/17
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління акціонерного товариства « Ощадбанк»,

відповідач Вєлєв ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 листопада 2018 року про зупинення провадження у справі у складі судді Тимошенка С.В.,

встановив:

У грудні 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №355 від 27.04.2007 року у сумі 35567,16 грн. Позов обґрунтовано тим, що у добровільному порядку виконувати зобов`язання за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 не погоджується.

Ухвалою суду від 23 лютого 2018 року за клопотанням представника відповідача адвоката Дукіна С.В. провадження у справі було зупинено до розгляду іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання підвищення процентної ставки кредитного договору в односторонньому порядку неправомірним, зобов`язання здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором №355 від 27.04.2007 року за період з 24.06.2016 року по 01.09.2017 року.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 31.05.2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» було задоволено частково, ухвалу суду першої інстанції від 23.02.2018 року скасовано, справу направлено до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому апеляційний суд зазначив, що до клопотання про зупинення провадження у справі крім позовної заяви не надано, а матеріали справи не містять належним чином завіреної копії ухвали про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання підвищення процентної ставки кредитного договору в односторонньому порядку неправомірним, зобов`язання здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором №355 від 27.04.2007 року за період з 24.06.2016 року по 01.09.2017 року.

Представник ОСОБА_2 повторно звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що 19.02.2018 року ОСОБА_2 пред`явлено до ПАТ «Державний ощадний банк України» позов про визнання підвищення процентної ставки кредитного договору в односторонньому порядку неправомірним, зобов`язання здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором №355 від 27.04.2007 року за період з 24.06.2016 року по 01.09.2017 року.

В клопотанні зазначено, що рішення у даній справі може мати преюдиційне значення перед первісною справою, а тому вважає, що розгляд справу має бути зупинено до набрання чинності рішенням у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України».

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 листопада 2018 року провадження у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинено.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ПАТ «Державний ощадний банк України». В скарзі з посиланням на порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Посилаючись на ту обставину, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті, тому відсутня необхідність зупиняти провадження у справі. Також апелянт зазначає, що зупинивши провадження у справі суд першої інстанції порушив його право, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, на розгляд справи в розумний строк.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.12.2018 року у складі судді Кравця Ю.І. відкрито провадження у справі.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 статті 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 року №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019 року, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні апеляційного суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 23.01.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого судді Журавльова О.Г., Комлевої О.С., Кравця Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2019 року справу прийнято до провадження колегії суддів. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 лютого 2019 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарг, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України (на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ст. 251 ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду.

Отже, зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Для застосування дії п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України необхідно встановити, що між двома справами повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок. Як правило, це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що в провадженні Татарбунарського районного суду Одеської області розглядається справа за позовом ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 55 від 27.04.2007 р. у сумі 35567,16 грн.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 листопада 2018 року провадження у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинено до розгляду справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання підвищення процентної ставки кредитного договору в односторонньому порядку неправомірним, зобов`язання здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором №355 від 27.04.2007 року за період з 24.06.2016 року по 01.09.2017 року.

Отже між зазначеними справами існує тісний матеріально-правовий зв`язок, факти, які будуть встановлені у справі про визнання підвищення процентної ставки кредитного договору в односторонньому порядку неправомірним, зобов`язання здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором №355 від 27.04.2007 року за період з 24.06.2016 року по 01.09.2017 року будуть мати преюдиціальне значення для справи, по якій підлягає стягнено заборгованість за саме цим кредитним договором.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження в справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, від якого залежить вирішення справи.

25.03.2019 року представником ПАТ «Державний ощадний банк України» подано заяву, в якій зазначено, що рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 січня 2019 року, яке було ухвалено по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання підвищення процентної ставки кредитного договору в односторонньому порядку неправомірним, зобов`язання здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором №355 від 27.04.2007 року за період з 24.06.2016 року по 01.09.2017 року у задоволенні позову відмовлено. До заяви надано копію вказаного судового рішення.

Проте, зазначене не може бути підставою для скасування ухвали про зупинення провадження у справі, оскільки на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду було відкрито провадження у справі, справа перебувала на розгляді суду, зазначені справи пов`язані між собою і вирішення даної цивільної справи перебувало в залежності від вирішення справи про визнання підвищення процентної ставки кредитного договору в односторонньому порядку неправомірним, зобов`язання здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором №355 від 27.04.2007 року за період з 24.06.2016 року по 01.09.2017 року.

За таких обставин, наявність судового рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 січня 2019 року може бути підставою для відновлення провадження у справі, а не підставою для скасування законної та обґрунтованої ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 263, 375 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Судове рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, всупереч твердженню скарги, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому підстави для її скасування відсутні.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначна, тому у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 19 листопада 2018 року про зупинення провадження у справі залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 15.05.2019 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець