Справа № 661/5615/18
Провадження № 2/661/207/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

06 травня 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :

судді Матвєєвої Н.В.

за участі секретаря судового засідання Антонової В.В.

з участю представника позивачів - адвоката Крижановського М.М.

представника АТ КБ «Приватбанк» - адвоката Логвіновської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в режимі відеоконференції з Херсонським міським судом Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», Рилєєва Олександра Олександровича - державного реєстратора Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» про скасування рішення державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із позовом, посилаючись на те, що рішенням державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєва О.О. від 07.12.2016 року № 32764330 за ПАТ КБ «Приватбанк» було зареєстровано право власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомості - 107, а рішенням державного реєстратора від 07.12.2016 року № 32765914 за ПАТ КБ «Приватбанк» було зареєстровано право власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 107. Згідно з договором № HEN0GA00000024 від 20 червня 2007 року відповідач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 40 600 доларів США під заставу жилої нерухомості, а також 3866 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.2.1.3, .2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, сплата за яким здійснюється періодичними платежами з 17 по 24 число кожного місяця, строком до 20 червня 2016 року. Забезпеченням виконання позичальником зобов`язань виступає іпотека квартир :двокімнатної квартири за адресою : АДРЕСА_2 та двокімнатної квартири за адресою : АДРЕСА_1 . 07.12.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до державного реєстратора Рилєєва О.О. із заявами про державну реєстрацію прав - про реєстрацію за ПАТ КБ «Приватбанк» права власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_2 та на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 . 07.12.2016 року державний реєстратор Рилєєв О.О. прийняв два рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) : від 07.12.2016 року № 3264330, яким за ПАТ КБ «Приватбанк» було зареєстровано право власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 107; від 07.12.2016 року № 32765914, яким за ПАТ КБ «Приватбанк» було зареєстровано право власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості - 107. В даний час державний реєстратор Рилєєв О.О. перебуває у трудових відносинах з іншим суб`єктом державної реєстрації прав - Херсонською обласною філією комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Крім того, 14.08.2017 року відбулася зміна назви Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» у трудових відносинах з яким державний реєстратор Рилєєв О.О. перебував на час прийняття оскаржуваних рішень, нова назва - ДП «Центр оцінки та інформації». Верховний суд у постанові від 31.10.2018 року у справі № 465/1310/17 зазначив, що системний аналіз положень статей 17,33,36,37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя) не є беззаперечною, а залежить від ряду умов, таких як : чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на вказане майно.

Іпотекодавці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не отримували від ПАТ КБ «Приватбанк» документу про оцінку предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, хоча наявність такого документу також є обов`язковою згідно з вимогами ст.37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодавці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 не отримували від ПАТ КБ «Приватбанк» письмові вимоги про усунення порушень основного зобов`язання та /або умов іпотечного договору та /або попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги і серед документів, поданих банком для державної реєстрації права власності відсутній документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцями та боржником письмової вимоги банку. Отже, державний реєстратор Рилєєв О.О. був зобов`язаний зупинити розгляд заяви про державну реєстрацію прав та повідомити банк про необхідність подати відсутні документи протягом 30 днів, проте він здійснив державну реєстрацію права власності за відсутності необхідних документів. Крім того, 07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» , пунктом 1 якого передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадян України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, що перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. Звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого майна. Отже, державний реєстратор Рилєєв О.О. здійснив державну реєстрацію права власності за ПАТ КБ «Приватбанк» з порушенням Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Просив суд визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєва Олександра Олександровича від 07.12.2016 року № 32764330 про реєстрацію за ПАТ КБ «Приватбанк» права власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 107. Визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєва Олександра Олександровича від 07.12.2016 року № 32765914 про реєстрацію за ПАТ КБ «Приватбанк» права власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 107. Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивачів судові витрати.

Під час судового розгляду представник позивачів підтримав заявлені вимоги, позивачі до суду не з`явилася, просили розглядати справу у їх відсутність.. Крім того, представник позивачів просив суд стягнути на користь позивачів витрати на правничу допомогу в сумі 18 530 грн.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» під час судового розгляду позову не визнала, зазначивши, що 07.12.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність квартиру, загальною площею 50,20 кв.м., житловою площею 28,70 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки від 21.06.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Олійник І.І. та зареєстрований у державному реєстрі під № 1767, та квартиру АДРЕСА_3 Каховка Херсонської області . Наведеними правовими нормами визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у ст. 10,18 Закону порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Позивачі неодноразово отримували повідомлення іпотекодержателя про намір останнього звернути стягнення на предмет іпотеки та не вчинили дії щодо погашення заборгованості. Також безпідставними є доводи про те, що необхідно застосувати до спірних правовідносин закон, який підлягав застосуванню, а саме Закон України «Про мораторій на звернення стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті». Звернення стягнення на квартиру позивачів як предмет іпотеки шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем здійснено не у примусовому порядку, оскільки позивачі надали згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя.

Відповідач Рилєєв О.О. та ДП «Центр оцінки та інформації» в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, тому у суду є підстави для розгляду справи в їх відсутність.

Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦК України на належність, допустимість, достовірність окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 05.09.2017 року слідує, що право власності на квартиру АДРЕСА_5 та право власності на квартиру АДРЕСА_6 зареєстровано за ПАТ КБ «Приватбанк», підстава рішення державного реєстратора Рилєєва О.О., Херсонська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» , індексний номер 32764330 від 07.12.2016 року та індексний номер 32765914 від 07.12.2016 року.

Відповідно до п. 33.3 іпотечного договору від 21.06.2007 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 предметом іпотеки є нерухоме майно : двокімнатна квартира №14 загальною площею 50,2 кв.м. житловою площею 28,7 кв.м., розташована за адресою : АДРЕСА_4 та двокімнатна квартира №7 загальною площею 48,5 кв.м. житловою площею 30,8 кв.м., що розташована за адресою : АДРЕСА_4 . Сторони зазначили, що вартість предмета іпотеки складає 237 550 грн. За п.33.2 цього договору, іпотекою забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавця ОСОБА_1 за кредитним договором від 20.06.2007 року № HEN0GA00000024 по поверненню кредиту наданого у вигляді не поновлювальної кредитної лінії в сумі 40 600 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 5,05 грн. за 1 долар США станом на 30 червня 2007 року 205 030 грн. на строк з 20 червня 2007 року по 20.06.2016 року.

Відповідно до п.22 цього Договору, у випадку порушення Кредитного договору позичальником або цього договору Іпотекодавцями Іпотекодержатель направляє Іпотекодавцям та /або позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом 30 денного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п. 16.7.1,16.7.2,16.9 цього договору відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку», на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріусу або згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься у цьому договорі. Реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

Згідно п.27 цього договору, звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом : переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку»; продажу предмета будь-якій особі та будь-яким способом, в томі числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», для чого Іпотекодавці надають іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавців, у т.ч. отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

За кредитним договором №HEN0GA00000024 банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 20 червня 2007 року по 20 червня 2016 року включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 40 600 доларів США на наступні цілі : під заставу жилої нерухомості, а також у розмірі 3866 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та порядку, передбачених п. 2.1., 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструмента у розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного Договору та винагорода за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору.

02.03.2014 року банком ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надіслано повідомлення, в якому ПАТ КБ «Приватбанк» вимагає від ОСОБА_1 повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії, штрафних санкцій, які нараховані на день повернення кредиту в 30 денний строк з дня отримання цієї вимоги. Цією вимогою про усунення порушень ПАТ КБ «Приватбанк» попереджає, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов`язання в 30 денний строк з дня отримання вимоги, ПАТ КБ «Приватбанк» зі спливом цього строку має намір продати предмет іпотеки, уклавши відповідний договір купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем або звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який інший спосіб, передбачений законодавством України, кредитним договором та договором іпотеки.

Вказане повідомлення отримане 12.03.2014 року, в повідомленнях про отримання кореспонденції зазначено прізвище ОСОБА_6 без підпису отримувачів. 12.08.2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знову направлено повідомлення банку, в якому вказані заходи, заплановані банком, в разі непогашення кредитної заборгованості : звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості та збитків, передачі інформації про них як неплатників до Бюро кредитних історій. Також банк вимагав в разі непогашення заборгованості за кредитним договором повернути кредит в повному обсязі разом з процентами та штрафними санкціями.

Зазначені повідомлення відправлені банком, проте доказів отримання зазначених повідомлень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суду не надано.

Ухвалою суду від 29.01.2019 року за клопотанням представника позивачів витребувано у відділі реєстрації Новокаховської міської ради та ДП «Центр оцінки та інформації» реєстраційні справи № 107 та № 107 про реєстрацію за ПАТ КБ «Приватбанк» права власності на квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 .

З копій реєстраційних справ № 107 та № 107 слідує, що в них містяться вимоги від 10.10.2016 року спрямовані на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення порушення, цими вимогами банк попереджає, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов`язання в 30 денний строк з дня отримання цієї вимоги, ПАТ КБ «Приватбанк» зі спливом цього строку здійснить звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки відповідно до ст.36,37 Закону України «Про іпотеку» та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, до якого прирівнюється відповідне застереження, викладене в договорі іпотеки в пунктах 27. Даних про отримання зазначених вимог банку позивачками до реєстраційної справи не долучено. Також в реєстраційній справі міститься довідка про заборгованість за кредитним договором станом на 30.11.2016 року та договір іпотеки від 21.06.2007 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

26.02.2019 року представник позивачів надіслав клопотання про виключення з числа відповідачів державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєва О.О. та ДП «Центр оцінки та інформації».

Відповідно до ст. 35,36,37 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.10 ч.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

Відповідно до п.57,61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Згідно із ст. 23 п.1 ч.1, ч.2-5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках:

1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством;

Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви.

Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви.

Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково.

У разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

Дія мораторію на примусове стягнення майна громадян, яке є забезпеченням за валютними кредитами розповсюджується і на позасудовий порядок такого стягнення (ВС/КЦС № 65/1310/17 від 31.10.2018)

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що сторони у договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна.

Отже, визначальним при вирішення спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна.

Отже дія мораторію на примусове стягнення майна громадян, яке є забезпеченням за валютними кредитами розповсюджується і на позасудовий порядок такого стягнення. Аналогічна позиція викладена в постанові від 10.04.2019 року у справі №726/1538/16-ц, в якому ВП ВС прийшла до висновку, що реалізувати статтю 38 Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду на момент чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» - не можна.

Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави). Крім того, згідно з пунктом 4 Закону № 1304-VII протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Вказаний Закон є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

З доказів наданих суду слідує, що право власності на квартиру АДРЕСА_5 та право власності на квартиру АДРЕСА_6 зареєстровано за ПАТ КБ «Приватбанк», підстава - рішення державного реєстратора Рилєєва О.О., Херсонська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», індексний номер 32764330 від 07.12.2016 року та індексний номер 32765914 від 07.12.2016 року.

Зазначені об`єкти нерухомого майна є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору від 21.06.2007 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Цією іпотекою забезпечується виконання зобов`язань іпотекодавця ОСОБА_1 за кредитним договором від 20.06.2007 року № HEN0GA00000024 по поверненню кредиту наданого у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в сумі 40 600 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 5,05 грн. за 1 долар США станом на 30 червня 2007 року 205 030 грн. на строк з 20 червня 2007 року по 20.06.2016 року.

Відповідно до п.22 цього Договору, у випадку порушення Кредитного договору позичальником або цього договору Іпотекодавцями Іпотекодержатель направляє Іпотекодавцям та /або позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом 30 денного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п. 16.7.1,16.7.2,16.9 цього договору відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку», на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріусу або згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься у цьому договорі. Реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

02.03.2014 року банком ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надіслано повідомлення, в якому банк попереджає, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов`язання в 30 денний строк з дня отримання вимоги, ПАТ КБ «Приватбанк» зі спливом цього строку має намір продати предмет іпотеки, уклавши відповідний договір купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем або звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який інший спосіб, передбачений законодавством України, кредитним договором та договором іпотеки, вказане повідомлення отримане 12.03.2014 року, в повідомленнях про отримання кореспонденції зазначено прізвище ОСОБА_6 , що не є належним доказом надіслання документів як зазначив в своїй постанові Верховний суд від 14.11.2018 року у справі № 761/9285/17. Повідомлення направлене 12.08.2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосувалося заходів запланованих банком, в разі непогашення кредитної заборгованості, серед яких не зазначено отримання права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

В реєстраційних справах № 107 та № 107 про реєстрацію за ПАТ КБ «Приватбанк» права власності на квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 відсутні докази відправлення вимог від 10.10.2016 року на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення порушення та здійснення звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки відповідно до ст.36,37 Закону України «Про іпотеку» та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, до якого прирівнюється відповідне застереження, викладене в договорі іпотеки в пунктах 27 та отримання зазначених вимог банку позивачами, які зазначають, що не отримували вказаних вимог.

Окрім того, в матеріалах реєстраційних справ відсутні докази - документи, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя. Також напередодні здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно позивачів за ПАТ КБ «Приватбанк» не здійснювалася оцінка предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності та не надсилалася ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що є порушенням ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та порушує права власників нерухомого майна.

Окрім того, рішення державного реєстратора Рилєєва О.О. від 07.12.2016 року № 32764330, № 32765914 про реєстрацію за ПАТ «Приватбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_5 та на квартиру АДРЕСА_6 прийнято в період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів і іноземній валюті», який забороняв примусове стягнення ( відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна , яке є предметом іпотеки, за споживчими кредитами в іноземній валюті, що на думку Верховного Суду, висловлену в позиції Великої палати в постановах від 31.10.2018 року та 10.04.2019 року поширюється, в тому числі, на позасудовий спосіб набуття права власності на предмет іпотеки на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, державний реєстратор Рилєєв О.О. здійснив реєстрацію права власності на нерухоме майно, що належало позивачам, за ПАТ КБ «Приватбанк» з порушенням Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», тому такі рішення реєстратора є недійсними та підлягають скасуванню з метою відновлення прав власників зазначеного нерухомого майна - позивачів по справі.

Суд вважає, що підстав для застосування реституції немає, оскільки після скасування рішень державного реєстратора чинність іпотеки не скасовується.

Суд вважає, що судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18 530 грн. не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги, укладений з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представником позивачів не долучено до матеріалів справиакту приймання передачі виконаних робіт, а також відсутній доказ оплати зазначених витрат на правничу професійну допомогу позивачами, що свідчить про те, що позивачі зазначені витрати не понесли.

Оскільки представник позивача в своєму клопотанні від 26.02.2019 року зазначив про виключення з числа відповідачів державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєва О.О. та ДП «Центр оцінки та інформації», тобто не заявляє до них вимог, тому судовий збір в сумі 1409,80 грн., підлягає стягненню з відповідача АТ КБ «Приватбанк» на користь держави, оскільки позивачі звільнені від сплати судових витрат на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст. 35-37 Закону України «Про іпотеку», ст. 10 ч.3, 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.57,61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 року, ст.1 Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст. 6-16, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», Рилєєва Олександра Олександровича - державного реєстратора Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» про скасування рішення державного реєстратора задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєва Олександра Олександровича від 07.12.2016 року № 32764330 про реєстрацію за ПАТ КБ «Приватбанк» права власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 107.

Визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора Херсонської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєва Олександра Олександровича від 07.12.2016 року № 32765914 про реєстрацію за ПАТ КБ «Приватбанк» права власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 107.

Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь держави судові витрати - судовий збір в сумі 1409,60 грн.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до Херсонського апеляційного суду через Новокаховський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 10.05.2019 року.

Суддя Н. В. Матвєєва