ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/184/19 Справа № 201/489/17 Головуючий у першій інстанції: Демидова С.О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Прокуратури Дніпропетровської області про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі по апеляційній скарзі Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перша дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права користування квартирою та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , який на час смерті постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 . Вказана квартира надана для вселення матері ОСОБА_3 ОСОБА_4 разом із членами її родини на підставі ордеру №1355 від 29 грудня 1986 року. З 2012 року і по теперішній час позивач постійно проживала разом зі своїм чоловіком у вказаній квартирі, сплачувала за комунальні послуги, однак вона не зареєструвала своє місце проживання у спірній квартирі, а тому вважає, що вона має право на користування квартирою. 19 грудня 2016 року позивач отримала довідку про склад сім`ї та довідалась, що у квартирі зареєстрованим значиться син чоловіка від першого шлюбу ОСОБА_2 , який ще на початку 1990-х років разом зі своєю матір`ю виїхав до Закарпаття, а отже втратив право користування вказаною квартирою. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просила визнати за нею право користування квартирою АДРЕСА_2 , а також визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеною квартирою (а.с. 4-6, 25-27).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року позов задоволено, визнано за позивачем право користування квартирою АДРЕСА_2 ; визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 23 квітня 2019 року про виправлення описки, апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області задоволено, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Дніпропетровської області судові витрати в сумі 1920,00 грн. (а.с. 197-201, 208-209).

Прокуратура Дніпропетровської областізвернулась до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у даній справі та додаткового стягнення на користь апелянта 133,20 грн. судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги (а.с. 204).

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 23 квітня 2019 року про виправлення описки, судом було розподілено судові витрати та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Дніпропетровської області судові витрати в сумі 1920,00 грн., які сплачені згідно платіжних доручень на суму 1786,82 грн. (а.с. 108) та на суму 133,18 грн. (а.с. 118).

Обґрунтування стягнення суми судового збору також міститься в мотивувальній частині зазначеної вище постанови апеляційного суду.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що судовим рішенням суду апеляційної інстанції розподілено судові витрати між сторонами, колегія вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви Прокуратури Дніпропетровської області про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Керуючись ст. ст. 270, 381 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви Прокуратури Дніпропетровської області про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі по апеляційній скарзі Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перша дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права користування квартирою та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді