Справа № 127/3267/19
Провадження № 2/127/456/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірваний. Дитина проживає з матір`ю. Позивач вказує, що відповідач надає добровільно допомогу на утримання сина, однак коштів не вистачає. В той же час, дитина відвідує гуртки спортивно-бальних танців та іноземних мов, що тягне додаткові витрати. Позивач зазначає також, що дитина має захворювання, що вимагає також додаткових коштів, зокрема в листопаді-грудні 2018 року на лікування сина нею було витрачено 2425,11 грн. Кошти в сумі 2250,00 грн. витрачено нею на оплату гуртків. Враховуючи викладене, керуючись ст.185 СК України, позивач просила стягнути з відповідача половину цих витрат, а саме 2497,55 грн.

Відповідач надав відзив на позов та заперечував щодо його задоволення. Позиція відповідача обґрунтована тим, що надані позивачем докази понесення витрат, пов`язаних з відвідуванням гуртків, не відповідають вимогам Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та не можуть бути належними доказами. Щодо витрат на лікування сина, то вказує, що протягом 5 років після розірвання шлюбу всі витрати на утримання сина вирішувалися в добровільному порядку і він не залишався в стороні, а при необхідності ніс їх особисто. При цьому щомісячно сплачував кошти на утримання сина, придбавав одяг, оплачував дошкільну групу. Повідомляє також, що йому відомо про загострення захворювання в листопаді-грудні 2018 року хвороби сина, а тому він додатково в грудні та січні переводив позивачу на картковий рахунок кошти як оплату лікування сина. З огляду на викладене просив в позові відмовити.

Позивач своїм правом на відповідь на відзив не скористалася.

У судове засідання позивач не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, однак суд враховує її заяву про розгляду справи в її відсутність.

Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов, додатково акцентуючи увагу, що він не зберігав докази щодо його участі в додаткових витратах на дитину, до суду надані лише ті, що у нього збереглися, зокрема, щодо лікування дитині зуба та придбання ліків. При цьому вказував, що він систематично надає кошти на утримання дитини, а кошти, які ним були додатково надані в грудні та січні є коштами для лікування дитини в цей період. Щодо витрат на відвідування гуртків, то вказував про неналежність доказів, наданих позивачем.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані норами СК України щодо участі батьків в додаткових витратах на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, танців, певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 в справі № 6-1489цс17).

Судом установлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25.08.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2014 року (справа №127/12240/14-ц).

Позивач внаслідок укладення іншого шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.7).

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2). Дитина зареєстрована та проживає спільно з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач протягом п`яти років після розірвання шлюбу не зверталася з вимогами про стягнення аліментів. Разом з тим визнає обставину, що відповідач добровільно надає допомогу на утримання сина, про що вказує в позовній заяві.

При цьому, як повідомлено відповідачем та слідує з даних ЄДРСР, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2019 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від 01.02.2019 року, і до досягнення дитиною повноліття (справа №127/3265/19).

З наданих відповідачем доказів, судом установлено, що останній перераховував на картковий рахунок позивача кошти: в жовтні 2018 року в сумі 1507,54 грн, в листопаді 2018 року - 1306,53 грн, двічі в грудні 2018 року - 1507,00 грн та 1007,03 грн та двічі в січні 2019 року - 1007,03 грн та 1005,03 грн.

Дитина має захворювання, що підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем. Відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитині встановлений діагноз та 13.11.2018 року призначене лікування.

З наданих позивачем доказів (чеків) слідує, що позивачем протягом листопада 2018 року - січня 2019 року понесені витрати на лікування сина в розмірі 2425,09 грн (а.с.8). Витрати відповідають призначення, зазначеним у виписці з медичної картки від 13.11.2018 року.

Отже, судом установлено, що позивач понесла витрати, пов`язані з лікуванням сина в сумі 2425,09 грн. Вказане також і не заперечується відповідачем.

Разом з тим, щодо відшкодування позивачу половини їх вартості, то суд бере до уваги заперечення відповідача та надані ним докази щодо перерахування ним в грудні 2018 року та в січні 2019 року додаткових коштів на картковий рахунок позивача. Суд, враховуючи право особи визначати призначення платежу, а також сталість та періодичність сплати відповідачем щомісячно певної суми коштів, розцінює ці платежі як кошти сплачені в рахунок витрат на лікування дитини.

При цьому суд відмічає, що позивач в судове засідання не з`явилася, своїм право на відповідь не скористалася та не спростувала доказів відповідача. Крім того, суд також враховує, що відповідач брав участь в інших додаткових витратах на дитину, пов`язаних з її лікуванням, зокрема лікування зуба, про що свідчать надані відповідачем докази, а тому в суду відсутні підстави стверджувати про ігнорування відповідачем свого обов`язку брати участь у витратах, пов`язаних з лікуванням сина.

З огляду на викладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку, що в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Щодо витрат, пов`язаних з відвідуванням гуртків, то як слідує з довідки 60-го будинку офіцерів від 28.01.2019 року дитина ОСОБА_3 відвідує гурток спортивно-бального танцю «Натхнення» з 01.01.2019 року №10 (а.с.10) та за січень місяць сплачені кошти за це навчання в сумі 320 грн, про що надана довідка від 03.04.2019 №32 (а.с.35).

В цьому ж закладі з 01.09.2018 року дитина відвідує гурток іноземних мов. За період навчання з вересня 2018 року по січень 2019 року загальна сума сплачених коштів складає 2250,00 грн, про що надана довідка від 28.01.2019 року №9 (а.с.11).

Суд бере надані позивачем докази до уваги та вважає доведеним, понесений позивачем, розмір витрат, пов`язаних з розвитком здібностей дитини. При цьому, судом не встановлено, що відповідач ніс ці витрати та здійснював оплату занять дитини. Щодо заперечень відповідача про неналежність доказів та невідповідність наданих доказів положенням Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", то суд зважає, що відповідачем не доведено, що на особу, яка надає вказані послуги (навчання дитини) поширюється положення цього закону і ця особа при надані послуг застосовує реєстратори розрахункових операцій чи розрахункові книжки чи він відноситься до тих категорій, де вказані пристрій чи книжки не застосовуються. При цьому суд також враховує, що недотримання третьою особою положень вказаного закону не свідчить про не сплату позивачем цих коштів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що половину цих витрат, а саме 1285,00 грн слід стягнути з відповідача, а позов в цій частині задовольнити.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, а позов задоволений частково з відповідача на користь держави підлягає стягненню 384,20 грн.

На підстав викладеного, керуючись ст. 180, 185 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1285 гривень (одна тисяча двісті вісімдесят п`ять гривень) додаткових витрат на утримання дитини.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний тест рішення складений 11.05.2019 року.

Суддя: