31.05.2019 Провадження по справі № 2/380/6/19
Справа № 380/1617/17
Рішення

Іменем України

31 травня 2019 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Слобода», відділу надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації Тетіївської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди землі,

встановив:

ОСОБА_1 як власник земельної ділянки в порядку спадкування звернувся до суду з позовом до ПСП «Слобода» та відділу надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації Тетіївської районної державної адміністрації, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4.5285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тетіївської міської ради, укладений між ОСОБА_2 та ПСП «Слобода», який зареєстрований в Тетіївському районному відділі КРФ ДП "Центр ДЗК" № 27 за № 48 та скасувати його державну реєстрацію, посилаючи на те, що спадкодавець ОСОБА_2 даний договір не укладала, підпис в договорі виконаний не нею, а іншою особою.

В судове засідання представник позивача Безугла І.С. не прибула, надала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача 862,27 грн. сплаченого судового збору та 14601 грн. витрат за проведення судово-почеркознавчих експертиз.

Представник відповідача ПСП «Слобода» в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Представник відповідачавідділу надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації Тетіївської районної державної адміністрації в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача, проти позову заперечень не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом є власником земельної ділянки площею 4.5285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тетіївської міської ради Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7,8). 15.02.2008 року між спадкодавцем ОСОБА_2 та відповідачем ПСП «Слобода» був укладений договір оренди даної земельної ділянки строком на 10 років з 01.01.2008 року по 31.12.2017 року, зареєстрований в Тетіївському районному відділ КРФ ДП «Центр ДЗК» №27 03.11.2008 року за № 48 (а.с. 9-10). Угодою про внесення змін до договору оренди землі від 15.02.2008 року строк дії даного договору визначено 10 років з дня її державної реєстрації, тобто по 03.08.2021 року (а.с.11).

Проте із висновку експерта ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» № 9289 від 26.04.2019 року вбачається, що підпис від імені ОСОБА_2 , що міститься у графі: (підпис), нижче реквізитів «орендодавця» в договорі оренди земельної ділянки, укладеному 15.02.2008 року між ОСОБА_2 та ПСП «Слобода», виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою (а.с.140-149).

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1,ч.3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити вимогам цього кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Ці ж самі обставини зазначені в ст.627 ЦК України, в якій зазначено, що сторони договору є вільними в укладенні договору.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. А згідно з ч. 3 цієї статті якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Спірні правовідносини врегульовано спеціальним законом, яким є Закон України «Про оренду землі».

У ст. 13 вказаного закону надано визначення договору оренди. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Також передбачена законом і форма договору оренди землі, який укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Отже, визначальним для договору оренди землі є форма договору, яка включає і підпис сторони договору.

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_2 , будучи власником земельної ділянки, згоди на її оренду не давала, договір оренди цієї ділянки 15.02.2008 року з відповідачем не укладала, підпис в договорі вчинений не нею, а іншою особою, а відтак договір оренди земельної ділянки від 15.02.2008 року між ОСОБА_2 та ПСП «Слобода», укладений за відсутності волевиявлення орендодавця, а тому є недійсним на підставі частин 1, 3 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України.

Визнання угоди недійсною є одним зі способів захисту прав на землю, передбаченим частиною 3 статті 152 ЗК України.

Таким чином, аналізуючи зібрані в судовому засідання докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, так як лише власнику земельної ділянки у сенсі положень частини 1 статті 317 ЦК України належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, зокрема, право передачі земельної ділянки в оренду.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст. 203 ЦК України, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 Закону України «Про оренду землі» є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до Закону України «Про оренду землі»; недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК України), а тому позовні вимоги про скасування державної реєстрації договору оренди землі також підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору в сумі 862,27 грн. та витрат на проведення почеркознавчих експертиз в сумі 14601 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, а тому дані витрати суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача.

Керуючись ст.ст. 141,258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України,ст.ст. ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, ст.16 Закону України «Про оренду землі», суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Слобода», відділу надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації Тетіївської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору оренди землі задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4.5285 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тетіївської міської ради Київської області, укладений між ОСОБА_2 та ПСП «Слобода», який зареєстрований в Тетіївському районному відділі КРФ ДП "Центр ДЗК" № 27 03.11.2008 року за № 48 та скасувати його державну реєстрацію.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства «Слобода», , юридична адреса: 09802, м. Тетіїв, вул. Центральна, 105 Київської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , 15463 (п`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят три) гривні 27 копійок сплачених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П.Косович