Номер провадження: 22-ц/813/3306/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Моя Одеса», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої унеможливленням реалізації права на вклад у фінансовій установі - Кредитній спілці «Україна»,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, а позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ТОВ «Телерадіокомпанія «Моя Одеса», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої унеможливленням реалізації права на вклад у фінансовій установі - КС «Україна» залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви строком у десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, 29.12.2018 року ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року, посилаючись на майновий стан апелянта.

Проте, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні такого клопотання з огляду на наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Разом з тим, звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, зокрема, із апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

При зверненні до апеляційного суду з зазначеним клопотанням ОСОБА_3 не підтвердила документально джерело доходу, за рахунок якого вона забезпечує власні життєві потреби, не надала належних доказів того, що у неї на момент подання апеляційної скарги дійсно відсутні кошти (бюджетні асигнування) для сплати судового збору та доказів, які б свідчили про вжиття скаржником усіх необхідних заходів для сплати судового збору.

У матеріалах справи наявна копія довідки Центрального об'єднаного УПФУ України в м. Одесі від 05.09.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Центральному об'єднаному УПФУ України в м. Одесі та отримає пенсію за віком, у відповідності до зазначеної довідки пенсія ОСОБА_3 з січня 2018 року по серпень 2018 року складала 1713,39 грн. за один місяць (а.с. 8). Проте, зазначена довідка не може бути прийнята судом як належний доказ майнового стану заявника у зв'язку з тим, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, а надана довідка містить відомості про дохід апелянта лише за 8 місяців попереднього року.

Тому, самі по собі бездоказові посилання на скрутне матеріальне становище не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору може бути прийняте судом у разі доведення ОСОБА_3 її тяжкого матеріального стану, так до клопотання необхідно додати належні докази, наприклад, довідку про доходи за попередній календарний рік, відповідно до якої суд зможе зробити висновок, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року, а саме 352,40 грн., перевищує 5 відсотків доходу апелянта (352,40грн.>352,39грн.=(12*х)*5%, де х - розмір пенсії за один місяць в попередньому календарному році), довідку про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, документи, які підтверджують сплату за комунальні послуги, тощо.

Дослідивши матеріали справи та наведені в заяві доводи, суд вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_3 від сплати судового за подання апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року слід відмовити, оскільки заявником не надано жодного належного доказу щодо її майнового стану.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов'язане з тлумаченням права національними судами.

ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв:

складність справи,

поведінка заявника та відповідних органів влади,

а також важливість предмета спору для заявника

(див., серед інших джерел, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], заява № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII). Українські справи: «Світлана Науменко проти України», рішення від 09 листопада 2004 року; «Меріт проти України», рішення від 30.03.2004 року; «Єфименко проти України», рішення від 18 липня 2006 року, «Івань та інші проти України», рішення від 12 січня 2017 року, п.п.7, 8; «Аніфер проти України», рішення від 26 липня 2018 року п.6, та інші.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов'язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв'язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З початку січня 2019 року по 25.02.2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді Таварткіладзе О.М. надійшло 423 справи.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду та розглянути у строки, передбачені національним законом.

Тому, дана ухвала суду постановлена 25.02.2019 року.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Моя Одеса», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої унеможливленням реалізації права на вклад у фінансовій установі - Кредитній спілці «Україна».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе