Єдиний унікальний номер: 448/1247/19
Провадження № 2/448/635/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02.09.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області та ОСОБА_2 , про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 та після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вказує, що ще за життя його батько ОСОБА_3 розпорядився усім своїм майном, склавши 29.12.2009р. заповіт в його (позивача) користь.

Стверджує, що 07.08.2019р. звернувся В ОСОБА_4 державну нотаріальну контору із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_3 , однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва на зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на вищевказане майно, виданих на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 .

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним (позивачем) право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а подав через канцелярію суду заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить такі задовольнити, а справу просить розглянути у його відсутності.

Представник відповідача Мостиської міської радиЛьвівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу у їх відсутності.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить суд розглянути дану цивільну справу у його відсутності.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте скерував на адресу суду копію спадкової справи за №83/2011, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.08.2019р. №57338086; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 27.08.2019р. №57338121 та просив розглядати дану цивільну справу у його відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 (батька позивача).

До складу даної спадщини входило майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 1973 року будівництва, який фактично належав померлому ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_3 за життя усім своїм майном розпорядився, склавши 29.12.2009 року заповіт на користь свого сина ОСОБА_1 , позивача по справі.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області за №1103 від 03.10.2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті останнього разом з ним за вказаною адресою постійно проживали: ОСОБА_1 (син, позивач), ОСОБА_2 (син, третя особа по справі) та ОСОБА_5 (внучка).

Згідно матеріалів спадкової справи №83/2011, заведеної після смерті ОСОБА_3 , саме позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Тобто, в силу ст.ст.1268-1269 ЦК України, позивач ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 .

Матеріалами спадкової справи №83/2011 підтверджено, що інший можливий спадкоємець до обов`язкової частки у спадщині ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_6 у встановлений законом строк відмовилася від частки у даній спадщині.

Крім того, у матеріалах даної спадкової справи міститься заява ОСОБА_2 (сина спадкодавця ОСОБА_3 , третьої особи по справі) від 05.08.2019р. №190, у якій такий ствердив, що не належить до переліку осіб, які згідно ст.1241 Цивільного кодексу України, мають право на обов`язкову частку у спадщині; подану ним заяву від 22.02.2011р. про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 просить вважати нікчемною; не заперечує щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 .

При цьому, нотаріусом Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , така відмова була зумовлена відсутністю належних правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 Нотаріус роз`яснив позивачу можливість реалізації права на спадкування вказаного житлового будинку в судовому порядку.

Отже, через відсутність належних правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивач ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3 ; копією заповіту спадкодавця ОСОБА_3 ; копіями сторінок спадкової справи №83/2011, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради №1103 від 03.10.2018р. про склад сім`ї ОСОБА_1 на час його смерті; копією рішення виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області від 18.04.1986р. №93; копією свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах, виданого на ім`я ОСОБА_3 ; довідкою із Самбірського БТІ від 06.08.2019р., згідно якої право власності на спірне майно не зареєстровано; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 ; копіями свідоцтва про народження та сторінок паспорта позивача; іншими матеріалами справи.

Оскільки у даному випадку питання про право позивача ОСОБА_1 на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_3 належало право на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за заповітом до ОСОБА_1 , який у встановленому порядку прийняв дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спірне спадкове майно будинковолодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 200 ч.3, 206 ч.4, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області та ОСОБА_2 , про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , житель та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач Мостиська міська рада Львівської області, місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 6 Львівської області, код ЄДРПОУ -26307500.

Третя особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , уродженець м.Мостиська Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 22 Львівської області.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак