Справа № 237/6480/18
Провадження № 2-о/237/23/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.19 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Ліпчанського С. М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Марїнський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що її мати ОСОБА_2 померла 14.11.2016 року в Пролетарському районі м. Донецька.

Заявник та представник зацікавленої особи у судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно дост. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до роз'ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до свідоцтва про смерть ДНР № 047943, виданого 15.11.2016 року Пролетарським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Варьково Горецького району Могилевської області, Республіки Білорусь, померла 14.11.2016 року в Пролетарському районі м. Донецька.

Відповідно до довідки про причину смерті № 3371, виданої Республіканським бюро судово-медичної експертизи, причиною смерті ОСОБА_2 є інфаркт головного мозку.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви Костяхіної про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст.12, 81, 258-265, 315-319 ЦПК України, ст. 144 Сімейного кодексу України,ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, жіночої статі, громадянка України, яка народилась 10.09.1942 року в с. Варьково Горецького району Могилевської області, Республіки Білорусь, померла 14.11.2016 року в Пролетарському районі м. Донецька Донецької області (Україна). Причина смерті: інфаркт головного мозку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Марїнський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 11.02.19 року