Ухвала

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 376/394/19

провадження № 61-9735ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року постановлену у складі судді Музичко С. Г., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У лютому 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості.

Під час проведення підготовчого судового засідання у зазначеній справі представником відповідача ОСОБА_2. було заявлено клопотання про витребування доказів.

У березні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку за підозрою у скоєні кримінальних правопорушень та не може приймати особисту участь у розгляді справи.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 14 березня

2019 року клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено.

Витребувано у ОСОБА_3 оригінальний примірник договору позики від 17 грудня 2008 року № 1-17/12 та оригінальний примірник договору поруки від 17 грудня 2008 року № 1.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 14 березня 2019 року, в частині відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, повернуто скаржнику.

Повертаючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційний суд виходив з того, що ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не віднесена до визначеного частиною першою статті 353 ЦПК України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якій заявник просив скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, оскільки пунктом 14 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено можливість оскарження ухвали суду, яка була постановлена за результатами розгляду клопотання про зупинення провадження у справі, зокрема, як про зупинення провадження так і про відмову у зупиненні провадження.

Крім того зазначив, що безпідставне повернення апеляційної скарги суперечить нормам Конституції України та засадам цивільного судочинства.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами

для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд

в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті,

відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема щодо зупинення провадження у справі (пункт 14 частини першої статті 353 ЦПК України).

За змістом пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не може бути оскаржена у апеляційному порядку до ухвалення рішення по суті спору й окремо від цього рішення. Оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе лише разом з рішенням по суті спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що неможливо припустити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків цивільного характеру буде остаточно вирішено (справа «Балатський проти України» (BALATSKYY v. UKRAINE), рішення від 25 жовтня 2007 року). Також Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (справа «Шульга проти України» (SHULGAv. UKRAINE), рішення від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (справа «Мусієнко проти України» (MUSIYENKO v. UKRAINE), рішення від 20 січня

2011 року).

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 61-19138сво18 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від

04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не віднесена до визначеного частиною першою статті 353 ЦПК України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду та обгрунтовано повернув апеляційну скаргу заявнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повернення апеляційної скарги, яка подана на ухвалу суду першої інстанції, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду не позбавляє заявника права на апеляційне оскарження та не порушує його права на судовий захист, оскільки він не позбавлений можливості включити свої заперечення на таку ухвалу до апеляційної скарги на рішення суду, у разі його незгоди із ухваленим судовим рішенням.

Касаційна скарга не містить обгрунтованих посилань на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а її доводи зводяться до власного тлумачення заявником норм Цивільно-процесуального кодексу України і не впливають на законність та обгрунтованість постановленої апеляційним судом ухвали.

Ураховуючи наведене ухвала Київського апеляційного суду від 12 квітня

2019 року постановлена з дотриманням норм процесуального права. Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик В. О. Кузнєцов А. С. Олійник