Провадження № 6/648/47/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року смт. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді: Кусік І.В.,

за участю

секретаря судового засідання: Козлової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Ідея Банк» звернувся до суду з заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання. Свою заяву мотивував тим, що 05.01.2016 року Білозерським районним судом Херсонської області було ухвалено рішення № 461/11539/15-ц, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК», (яке змінило власне найменування на АТ «Ідея банк») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. Як вбачається зі змісту виконавчого листа № 461/11539/15-ц, строк його пред`явлення до виконання встановлено до 16 січня 2017 року, проте його було видано судом лише 19.03.2019 року. Заявник вказує про відсутність у нього об`єктивної можливості подати виконавчий лист до виконання у встановлені законом строки, а виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, тож, посилаючись на судову практику ЄСПЛ та Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, просив суд постановити ухвалу, якою поновити строк пред`явлення виконавчого листа № 461/11539/15-ц до виконання.

Представник заявника надав суду заяву, якою просив проводити розгляд справи без його участі.

Боржник в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань суду не надав.

Згідно ст. 433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

05 січня 2016 року Білозерським районним судом Херсонської області було ухвалено рішення по справі № 461/11539/15-ц, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Згідно нової редакції статуту Акціонерного товариства «Ідея Банк», товариство утворилося внаслідок зміни найменування та типу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», відповідно до рішення Загальних Зборів Акціонерів банку (протокол № 60 від 21.08.2018 року).

Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року (в редакції, яка діяла на момент набрання рішенням суду № 461/11539/15-ц законної сили), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404/VІІІ від 02 червня 2016 року (в редакції, яка діяла станом на час видачі виконавчого листа стягувачеві), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

З виконавчого листа № 461/11539/15-ц вбачається, що він був виданий Білозерським районним судом Херсонської області 19 березня 2019 року. При цьому, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено один рік. Таким чином, стягувач позбавлений можливості пред`явити виконавчий лист до виконання.

Згідно ч.1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У п. 9 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Положеннями ст. 18 ч. 1, 2 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

У справі «Півень проти України» (заява № 56849/00) від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby c. Grece) від 19 березня 1997 року, Збірник рішень 1997-II, с. 510-511, параграф 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Bourdov c. Russie), N 59498/00, параграф 34, від 7 травня 2002 року; рішення у справі «Ясіун`єне проти Литви» (Jasiuniene c. Lituanie), N 41510/98, параграф 27, від б березня 2003 року; та рішення у справі «Руйану проти Румунії» (Ruianu c. Roumanie), N 34647/97, від 17 червня 2003 року).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що причина пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого документа № 461/11539/15-ц до виконання є поважною, тож для забезпечення виконання рішення суду, пропущений строк може бути поновлено, а отак, заява АТ «Ідея Банк» підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 18 ч. 1, 2, 433 ч.1 ЦПК України, ст.ст. 129-1, 129 п. 9 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404/VІІІ від 02 червня 2016 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» (, вул. Валова, 11, м. Львів, 7908) про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання - задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 461/11539/15-ц, виданого Білозерським районним судом Херсонської області по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Згідно п.п. 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Кусік І.В.