ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/465/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/16965/17 за апеляційною скаргою Агрофірми «Проскурів» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2018 року (суддя Логінова С.М.) у цивільній справі за позовом Агрофірми «Проскурів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Некрилов Костянтин Юрійович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

01 вересня 2017 року Агрофірма «Проскурів» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Некрилов К.Ю., про визнання недійсним договору купівлі-продажу. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2006 було визнано дійсним договір купівлі-продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , укладеного 17 лютого 2006 року між ВАТ «Проскурів» та ОСОБА_3 На підставі цього рішення суду та договору купівлі-продажу від 17.02.2006 було зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 У зв`язку із смертю ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_1 від 06.09.2010, було здійснено реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_1

У квітні 2017 року агрофірма «Проскурів», якій стало відомо про факт оформлення права власності на спірну квартиру за ОСОБА_1 , та майнові інтереси якої були порушені під час реєстрації права власності на квартиру, звернулася до Апеляційного суду Хмельницької області із скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2006. Та рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25 липня 2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2006 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Агрофірми «Проскурів» про визнання дійсним договору купівлі-продажу відмовлено.

Однак позивачу стало відомо, що 25 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим К.Ю. Відповідно до п. 3 договору купівлі-продажу, продаж квартири за домовленістю сторін вчинено за 77370 грн.

На думку позивача, договір купівлі-продажу є фіктивним, оскільки ОСОБА_1 , відчужуючи належне їй на праві власності нерухоме майно, була обізнана про судовий розгляд справи щодо скасування рішення суду, на підставі якого відбулася реєстрація права власності на квартиру, а отже, могла передбачити негативні наслідки для себе у випадку скасування права власності на квартиру. Крім того, відчуження квартири було здійснено за заниженою ціною, що свідчить про намагання уникнути виконання рішення суду. За таких обставин, позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2018 року у задоволенні позову Агрофірми «Проскурів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Некрилова К.Ю., про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Агрофірма «Проскурів» подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду. Спірний договір купівлі-продажу квартири від 25.07.2017, на думку апелянта, є фіктивним та таким, що не спрямований на настання реальних правових наслідків, вчинений шляхом зловживання правом з метою уникнення виконання рішення суду, за ціною значно нижчою за ринкову. Крім того, з обставин укладення спірного договору вбачається і зловживання правом розпорядження майном з боку продавця, зокрема, в п. 7 договору зазначено, що продавець стверджує, що на момент укладення договору щодо вказаної вище квартири не ведуться судові спори, що не відповідає дійсності. Окрім вищезгаданих ознак фіктивності правочину, факт неможливості передачі квартири покупцю підтверджується і тією обставиною, що договір було укладено 25.07.2017 та зареєстровано о 16 год. 55 хв. у м. Києві, а передача квартири у м. Хмельницькому мала бути здійснена відповідно до вимог п. 8 договору до 25 липня 2016 року. Разом з тим, судом першої інстанції не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено обставини справи, та не надано оцінку аргументам позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 25.07.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є фіктивним.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2006 у справі № 2-4824/2006 за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Проскурів» було визнано дійсним договір купівлі-продажу двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , укладеного 17 лютого 2006 року між ВАТ «Проскурів» та ОСОБА_3 (а.с. 8)

На підставі вказаного рішення суду та договору купівлі-продажу від 17.02.2006 було зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

У зв`язку із смертю ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_1 від 06.09.2010, виданого приватним нотаріусом Лавришиною А. О ., було здійснено реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (а.с.94).

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25 липня 2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 23.08.2006 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову про визнання дійсним договору купівлі-продажу відмовлено (а.с. 9-10).

25 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим К.Ю. (а.с. 114-115).

У цей же ж день відповідач ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень № 36305876 від 25.07.2017 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 92).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Таким чином, визнання договору недійсним у зв`язку з його фіктивністю має свої особливості, а саме: у фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача.

При цьому, саме позивач має довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем фіктивності договору купівлі-продажу.

Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами справи, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на приховування відповідачкою наявності судового спору на час укладення договору та занижену вартість квартири, оскільки ці обставини не свідчать про небажання сторін настання правових наслідків та фіктивність у зв`язку з цим договору купівлі-продажу квартири від 25 липня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

А тому, підстав у межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Агрофірми «Проскурів» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 травня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Логінова С.М. Провадження № 22-ц/4820/465/19

Доповідач - П`єнта І.В. Категорія № 19,20