Справа № 464/345/19
пр.№ 2/464/703/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді Рудакова І.П.,

за участю секретаря судового засідання Захарчук О.Ю.,

справа № 464/345/19,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явився,

відповідачі Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз»,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобов`язання до вчинення дій,

за участю представників учасників справи: представник позивача ОСОБА_3 , представник відповідача - адвокат Білоус К. В. з`явились, представник відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» не з`явився,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся у суд з позовом до відповідачів в якому просить: зобов`язати Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» розробити та надати технічні умови облаштування у квартирі АДРЕСА_1 для відключення від мережі центрального опалення і гарячого водопостачання та влаштування автономного опалення і гарячого водовідведення; Зобов`язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» розробити та надати умови облаштування у квартирі АДРЕСА_1 для відключення від мережі центрального опалення і гарячого водопостачання та влаштування автономного опалення і гарячого водовідведення.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є співвласником вищевказаної квартири. Звернувся до ЛМКП «Львівтеплоенерго» із заявою про надання дозволу на від`єднання від загальнобудинкових мереж центрального опалення та гарячого водопостачання у зв`язку із неналежним отриманням вказаних послуг. Однак, отримала відмову, оскільки таке відключення можливе при відмові усіх споживачів від центрального теплопостачання, а не окремих квартир у багатоквартирному будинку. Така залежність від інших мешканців будинку порушують її права і свободи встановлені Конституцією України та законами України. Просить позов задовольнити.

08 травня 2019 року представником відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» подано відзив, який містить заперечення на позов. Посилається, що відключення можливе при наявності технічної можливості такого відключення. На підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії про надання дозволу на відключення від мереж ЦО та ГВП здійснюється розробка проекту автоматичного теплопостачання. Відключення здійснюється монтажною організацією. Позивачем не зібрано увесь пакет документів, який необхідний для прийняття позитивного рішення про відключення від багатоквартирного будинку від мереж ЦО та ГВП. Самовільне відключення від таких мереж забороняється. У зв`язку із наведеним, просить у позові відмовити.

Відповідачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» не подано відзив, який би містив заперечення на позов.

22 січня 2019 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків зазначених у описовій частині ухвали, які в подальшому були усунені.

12 лютого 2019 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання.

04 квітня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні в вступному слові представник позивача підтримав позов та просить такий задовольнити з підстав викладених у заяві по суті.

У судовому засіданні у вступному слові представник Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» заперечив проти позову та просить такий відмовити з підстав викладених у відзиві на позов.

У судове засідання представник відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце цього засідання, відзиву на позов не подав, а тому з урахуванням думки присутніх учасників справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд установив, що позивачу та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджено копією свідоцтва про право власності на квартиру. Позивач проживає у цій квартирі. Що підтверджено довідкою з місця проживання /арк. спр. 8, 13/.

У квартирі АДРЕСА_1 місті Львові фактична температура повітря у приміщення квартири є нижчою за нормативно встановлену /арк. спр. 12/.

В зв`язку з неналежним наданням постачальником послуг центрального опалення та гарячого водопостачання виникла потреба встановлення індивідуального опалення в квартирі позивача.

В квартирі позивача наявні технічні умови встановлення індивідуального опалення.

Димові та вентиляційні канали в квартирі АДРЕСА_1 у місті Львові відповідають технічним вимогам і придатні для відводу продуктів згоряння від побутових газових приладів та вентиляції приміщення. Дана обставина підтверджена актом № 2/10-08 від 02.10.2018 та протоколом № 2/10-18 від 02.10.2018 /арк. спр. 10, 15/.

З метою влаштування автономного(електричного) опалення в квартирі та у відповідності до «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання», позивач до комунального підприємства звернувся із заявою про надання технічних умов на від`єднання квартири АДРЕСА_1 від мережі центрального опалення та влаштування автономного опалення індивідуального опалення в квартирі для реалізації свого права.

Однак, 03 жовтня 2018 року позивач отримала відмову про від`єднання від системи централізованого опалення спірної квартири, оскільки відключення окремих приміщень у житловому будинку не передбачено/ арк. спр. 11/.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Більше того, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні (ч. 1ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно дост.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про теплопостачання» основними завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання є захист прав споживачів, забезпечення рівних можливостей доступу суб`єктів відносин у сфері теплопостачання на ринок теплової енергії, запобігання монополізації та створення умов для розвитку конкурентних відносин у сфері теплопостачання.

Згідно з ст. 18 вищевказаного закону суб`єктам господарської діяльності у сфері теплопостачання забороняється зловживати монопольним становищем у будь-якій формі.

Відповідно до статті 19 цього закону споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Захист прав споживачів теплової енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються, зокрема, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.1ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» зазначено, що споживач має право на вибір джерел енергії, чи постачальної організації.

Так, постанова Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007р. №1268 «Про внесення змін до правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. №630, прямо обмежує конституційні права громадян та норми Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року, а саме ч. 1 ст. 24 «права та основні обов`язки споживача теплової енергії» щодо права споживача на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Вказане право також гарантується ст. ст.55,124 Конституції України.

Пунктом 39 Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007року №1198та пунктом 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. закріплюють за споживачем право відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення.

Положення п. 25 цієї ж постанови вказує, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. А відтак самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до ч.2ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, надані йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог експлуатації будинку».

Згідно з п. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Відносини щодо отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються між власниками окремих житлових приміщень та постачальниками таких послуг на підставі договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеними між конкретними споживачами та комунальними підприємствами, які надають такі послуги. Згідно таких договорів виконавці, тобто комунальні підприємства, зобов`язані надавати споживачам вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживачі зобов`язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. У разі порушення умов договору однією із сторін договір може бути розірваний. Підставами для розірвання договору з ініціативи споживача є зникнення потреби в отриманні послуг або відмова споживача від користування послугами, або невиконання умов договору виконавцем (п.32 Типового договору Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМУ №630 від 21.07.05р.).

У відповідності до «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання», затвердженого наказом від 22.11.2005 № 4 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» виготовляє технічні умови на відключення квартир від системи централізованого опалення та центрального водопостачання, у зв`язку з неналежним наданням послуг з постачання теплової енергії та економністю індивідуальної системи, для влаштування автономного опалення.

Крім того, у відповідності до п. 8, 9 та 10 Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007року №1198, надання технічних умов віднесено до компетенції теплопостачальної організації, якою в даному випадку є відповідач міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго».

В свою чергу положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 р. передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з ч.10 ст. 59, ч. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхнього невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

На переконання суду діючі норми і правила допускають встановлення автономних газових опалювальних котлів. При цьому враховуються характерні особливості в кожному окремому випадку. Якщо діючий переріз труб системи газопостачання квартир в будинку не дозволяє додаткового підключення газового опалювального котла, то таке підключення можливе шляхом окремого вводу в квартиру від зовнішньої газової труби газопостачання будинку.

Встановлення індивідуального опалення у квартирі жодним чином не мало б порушувати прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Судом також враховано, що відмовляючи позивачу в наданні дозволу на відключення від мережі централізованого опалення та влаштування автономного(електричного) опалення, вже було отримані дозволи на влаштування автономного опалення, іншими власниками квартир у цьому ж будинку, як зазначено у листі ОСББ «Калина 104» від 24.12.18 року №16 (а.с.14).

Представники відповідачів не змогли надати суду переконливих пояснень щодо різних підходів до задоволення звернень споживачів стосовно встановлення автономних систем опалення за умови, що діючі в Україні технічні вимоги одинакові.

Відповідно до ч. 2ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушували право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом.

З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір по 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 259, 264, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобов`язання до вчинення дій задовольнити.

Зобов`язати Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» розробити та надати технічні умови облаштування у квартирі АДРЕСА_1 для відключення від мережі центрального опалення і гарячого водопостачання та влаштування автономного опалення і гарячого водовідведення.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» розробити та надати умови облаштування у квартирі АДРЕСА_1 для відключення від мережі центрального опалення і гарячого водопостачання та влаштування автономного опалення і гарячого водовідведення.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на користь ОСОБА_2 судовий збір по 384,20 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКППФО НОМЕР_1 ;

відповідач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», місцезнаходження місто Львів, вулиця Данила Апостола, будинок № 1, ;

відповідач Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», місце знаходження місто Львів, вулиця Золота, будинок № 42, .

Дата складення повного судового рішення 29 травня 2019 року.

Суддя І. П. Рудаков