Справа № 307/3394/18
Провадження № 2/307/551/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

з участю: представника позивача Монич К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі Тячівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування в особі Тячівської РДА звернувся у суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 29.09.2018 р. до органу опіки та піклування в особі Тячівської РДА із служби у справах дітей Жмеринської РДА надійшло повідомлення про знаходження малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 пояснив, що мати дитини ОСОБА_1 , яка є уродженкою Закарпатської області, у березні 2018 року була госпіталізована до Жмеринської центральної районної лікарні Вінницької області. Під час проходження обстеження в лікарні, ОСОБА_2 , познайомилася з його внучкою і разом з нею приїхала у с. Леляки і проживає з його сім`єю. Через два тижні ОСОБА_1 попросила приютити дитину ще на місяць, а сама поїхала у Російську Федерацію. Після цього мати дитини не з`являлася та не повідомляла про своє місце перебування.

Службою у справах дітей Жмеринської РДА дитину було вилучено з сім`ї ОСОБА_3 та поміщено тимчасово до Жмеринської райлікарні.

ОСОБА_1 народила дев`ять дітей, з них двоє вже повнолітні, троє дітей проживають з біологічним батьком дітей, а відносно ще трьох дітей ОСОБА_1 рішенням Тячівського районного суду позбавлена батьківських прав. Дев`яту дитину - ОСОБА_2 - вона покинула.

Довідкою Вонігівської сільської ради № 92 від 05.10.2018 р. стверджено, що ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_2 , але з 2016 року місце знаходження її невідоме.

Органом опіки та піклування в особі Тячівської РДА прийнято рішення про влаштування малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Закарпатського обласного будинку дитини в м. Свалява та надано згоду щодо доцільності позбавлення матері дитини, ОСОБА_1 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 .

Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Відомості про батька у книзі реєстрації народжень записані за вказівкою відповідачки (а. с. 3, 4).

Відповідно до висновку Тячівської районної державної адміністрації № 227 від 25.10.2018 р. орган опіки та піклування надав згоду на позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_3 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно розпорядження голови Тячівської РДА № 525 від 25.10.2018 р. службу в справах дітей зобов`язано влаштувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Свалявський будинок дитини.

Частина перша ст. 164 СК України передбачає обставини за наявності яких, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Виходячи із приписів ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Як зазначено в абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Під час розгляду справи було встановлено, що відповідачка не приймає ніякої участі у вихованні дитини та не має наміру приймати у майбутньому, про що свідчить її тривала відсутність по місцю проживання та небажання навіть бачити дитину.

Наведене дозволяє зробити суду висновок про те, що для захисту прав та інтересів малолітньої ОСОБА_2 позов слід задовольнити та позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно неї.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 704.80 грв.

Тому, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 150, 164 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Позбавити ОСОБА_1 , мешканку АДРЕСА_2 (інші відомості відсутні), батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України сімсот чотири гривні 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 16.05.2019 року.

Головуючий: Гримут В.І.