УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/2361/17

30 травня 2019 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу ОСОБА_1 до Пнівської сільської ради, реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції, ОСОБА_2 про скасування Свідоцтва про право власності на будинковолодіння, скасування рішення виконкому сільської ради, та про скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Пнівської сільської ради, реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції, ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право власності на будинковолодіння, скасування рішення виконкому сільської ради та про скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою суду від 19.12.2017 року зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 08.10.2018 року поновлено провадження по справі та призначено справу до розгляду на 21.11.2018 року.

Однак, по справі, позивач та його представник в судові засідання на 15.05.2019 року та на 30.05.2019 р. не з`явилися з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялися завчасно належним чином рекомендованими повідомленнями, про що свідчить розписка про вручення.

Представник відповідача та відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час місце слухання справи повідомлені вчасно, належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без участі, відповідну заяву про розгляд справи за її відсутності не подає, чим, на думку суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 та її представник будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання та не повідомили про причини неявки, і від них не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а їх не з`явлення є перешкодою для розгляду справи,суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 257, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пнівської сільської ради, реєстраційної служби Надвірнянського районного управління юстиції, ОСОБА_2 про скасування Свідоцтва про право власності на будинковолодіння, скасування рішення виконкому сільської ради, та про скасування державної реєстрації права власності - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Суддя Міськевич О.Я.