Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

30.11.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, зазначаючи на обґрунтування своїх позовних вимог наступне.

Вона є спадкоємицею першої черги після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька вона фактично прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом Серії НОМЕР_1 та Серії НОМЕР_2 , згідно з якими успадкувала належні батькові земельні ділянки. Окрім земельних ділянок за життя батькові належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області № ІV/23-157 від 23.12.2005 року будинку надана АДРЕСА_2 . Отримати свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок в нотаріальній конторі вона не має можливості, оскільки на будинок відсутні правоустановчі документи, за життя їх батько не отримав.

Просила винести рішення, яким встановити факт належності за життя її батькові ОСОБА_3 житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок.

У судове засіданні позивач надала заяву, в який спросить справу розглянути без її участі в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надіслала заяву, в який просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.31).

Суд, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження батьком позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу дошлюбне прізвище відповідача ОСОБА_2 було ОСОБА_4 (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про народження батьком відповідача ОСОБА_2 (дошлюбне ОСОБА_5 ОСОБА_4 ) є також ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно виписки з рішення виконкому Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області № 665 від 02.10.2017 року житловому будинку, що належить ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 був наданий номер 60 рішенням сесії Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області від 23.12.2005 року № ІV/23-157 (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.09.2018 року позивач ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_3 земельні ділянки площею 3,8095 га та площею 0,4545 га, розташовані на території Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с. 14,16).

Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна від 16.11.2018 року вартість вказаного житлового будинку становить 27500 гривень (а.с. 19-20).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.3.1,3.3 листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог 1268-1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного Комітету України по житлово комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно правових актів. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що померлий ОСОБА_3 за життя мав у власності житловий будинок АДРЕСА_2 , про що зокрема зазначено у виписки з рішення виконкому Рівнопільської сільської ради Волноваського району Донецької області № 665 від 02.10.2017 року, а тому за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки відсутність правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328,392,1216-1218, 1233, 1268 ЦК України, ст. ст. 10,12,13,76-81, 141, 258-259,263-265,354,355 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.В. Безрук