Справа № 739/254/19
Номер провадження 2/739/198/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2019 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді Кочура О.О.,
при секретарі Худорба Р.Г.,
за участі: представника позивачки Наполова М.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 до Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок із побутово- господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 на праві власності належало різне майно, у тому числі і житловий будинок з побутово-господарськими будівлями розташований за адресою: АДРЕСА_1 .. 08.04.2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 . У встановленому законом порядку позивачка, як спадкоємець за заповітом, вчинила всі спрямовані на прийняття спадщини дії та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на: земельні ділянки, право на майновий пай, неодержану пенсію. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та роз`яснено , що нотаріус не може видати відповідне свідоцтво у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на вказаний вище житловий будинок. У судовому засіданні позивачка не з`явилась, але її інтереси в судовому засіданні представляє адвокат Наполов М.І., який підтримав позовну заяву посилаючись на доводи, зазначені у позові та звернув увагу суду на те, що згідно заповіту покійна ОСОБА_3 заповідала все своє майно ОСОБА_1 , яка звернулась у визначений законом строк з приводу оформлення спадщини до нотаріуса, але через відсутність правовстановлюючих документів саме на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . змушена звернутися до суду, оскільки іншим, позасудовом шляхом неможливо було узаконити майно.
Представник відповідача - Грем`яцької сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву з проханням провести судовий розгляд без представника сільської ради в якій зазначив, що позов визнають в повному обсязі, з наслідками визнання позову обізнані.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Грем`яч Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 (а.с. 4). 08.04.2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла онучці ОСОБА_1 . Даний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Грем`яцької сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 32 (а.с.5).
З наявної у матеріалах справи копії довідки виконавчого комітету Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №523 від 26.04.2017 року та копії по господарської книги Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області вбачається, що за ОСОБА_3 на праві приватної власності значився житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11,12).
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , розташований АДРЕСА_2 літера «А-1», веранда літера «а-1», сарай літера «Б-1», погріб літера «п/г-1», загальна вартість даного житлового будинку та побутово-господарських будівель становить 43 966 грн. 00 коп. (а.с.13-16). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_3 , останньою зареєстроване не було.
Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.
За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Таким чином довідка виконкому Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області підтверджується право приватної власності ОСОБА_3 на житловий будинок, збудований у 1935 році, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину своєї баби ОСОБА_3 , що підтверджується: копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом № НМЕ НОМЕР_1 026941 від 20.06.2017 року на земельну ділянку площею 4,1857 га з кадастровим номером НОМЕР_2 , копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом № НОМЕР_3 від 20.06.2017 року на земельну ділянку площею 0,4890 га з кадастровим номером НОМЕР_2 , копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом № НМЕ № НОМЕР_4 від 20.06.2017 року на право на майновий пай, що складає 8228 грн.26 коп. у загальному пайовому фонді КСП «Шлях Нового життя» реорганізованого в ТОВ «Грем`яч», копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом № НМЕ №026944 від 20.06.2017 року на недоодержану пенсію у розмірі 1570 грн.74 коп. (а.с.6,7,8,9). Отже, ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину за заповітом своєї баби ОСОБА_3 в силу положень статей 1218, 1220, 1223, 1269 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та є її єдиною спадкоємицею .
Отже, після смерті ОСОБА_3 спадщина останньої, до складу якої входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема й право власності на вказаний вище житловий будинок, з моменту її відкриття перейшла до єдиної спадкоємиці за заповітом ОСОБА_1 , тобто до позивачки.
Як вбачається з повідомлення Семенівської районної державної нотаріальної контори, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки відсутні документи, які посвідчували право власності спадкодавця на вказане майно (а.с.10).
Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
За таких обставин, враховуючи, що позивачка набула право власності на житловий будинок, який належав її бабі ОСОБА_3 , однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивачки, визнавши за нею у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно позов підлягає задоволенню повністю.
Стосовно побутово-господарських будівель розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.
Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.
На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 392, 1218, 1220, 1223, 1269 Цивільного кодексу України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями 76-81, 83, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 до Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з побутово-господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (шість).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Кочура