Ухвала

30 травня 2019 року

м. Київ

справа № 388/1474/18

провадження № 61-10048ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши касаційну скаргу Комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Комунальне підприємство «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді (далі - КП «Долинське міське комунальне господарство») звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачам на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 . 21 червня 2018 року під час обстеження домоволодіння комісією було виявлено несанкціоноване (самовільне) приєднання вищевказаного домоволодіння до системи комунального водопостачання із заведенням до будинку. Також на подвір`ї розташований оглядовий колодязь з випуском для поливу. Станом на 21 червня 2018 року заява на встановлення лічильника холодної води від власника домоволодіння ОСОБА_2 до позивача не подавалася, технічні умови на приєднання домоволодіння до системи централізованого водопостачання відсутні, оплата послуг з централізованого водопостачання не проводилася. Працівниками КП «Долинське міське комунальне господарство» відключено самовільне приєднання вказаного домоволодіння до централізованого водопроводу, про що 06 серпня 2018 року складено акт. Технічні умови на приєднання домоволодіння до централізованого водопостачання у ОСОБА_1 відсутні. Відповідачі до 21 червня 2018 року не зверталися до комунального підприємства щодо укладення договору на централізоване водопостачання, встановлення лічильника води тощо. Таким чином ОСОБА_1 самовільно приєднався до системи централізованого комунального водопостачання.

Збитки завдані ОСОБА_1 позивачу становлять 34900 грн. 10 липня 2018 року на адресу ОСОБА_1 було направлено лист № 907 з вимогою сплатити суму завданих збитків, однак ним збитки не відшкодовано. Витрати позивача по відключенню домоволодіння № АДРЕСА_1 від мережі централізованого водопостачання склали 3853,04 грн і також підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене, КП «Долинське міське комунальне господарство» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 34900 грн за безоблікове водокористування та 3853,04 грн - за відключення домоволодіння від централізованого водопостачання, всього - 38753, 04 грн.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2019 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Долинське міське комунальне господарство» 34900 грн за безоблікове водокористування та витрати по відключенню домоволодіння відповідача від централізованого водопостачання в сумі 3853,04 грн, всього - 38753,04 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено. Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

15 травня 2019 року КП «Долинське міське комунальне господарство» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року (на час подання касаційної скарги) - 1 921 грн.

Предметом спору в цій справі є стягнення збитків за безоблікове водокористування та витрати за відключенню домоволодіння від централізованого водопостачання у загальному розмірі 38753, 04 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 912 грн х 100=191 200 грн).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення апеляційного суду у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд виходить з того, що наведені заявником обставини не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга має виняткове значення для заявника. Посилаючись на наявність зазначених обставин, комунальне підприємство не додало до касаційної скарги доказів на їх підтвердження, а вказівка про це у касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному перегляду, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскаржуване судове рішення ухвалено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для її розгляду судом касаційної інстанції, оскільки такий розгляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1, 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 квітня 2019 року у справі за позовом Комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення збитків.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко