РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6496/18

пр. № 2/759/1182/19

26 березня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді П`ятничук І.В.,

при секретарі Медвідчук В.В.,

за участі представника позивача адвоката Солдаткіна О.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспртної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 02.05.2018 р. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 та просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 16538 грн. 27 коп., а також 1500 грн. витрат на проведення експертного дослідження, 704 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору та 5638 грн. 40 коп. витрати на правову допомогу.

В обгрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що 15 січня 2018 р. о 07 год.20 хв. по пр.Перемоги 83 в м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода між автомобілями «Мерседес-Бенц Е200» д/ НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та « Фольксваген гольф» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 20.02.2018 р. винною у вчненні вказаного адміністративного правовопорушення передбаченого ст.124 КУпАп визнано водія ОСОБА_5 06.03.2018 р. позивачем було укладено договір з суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 щодо здійснення оцінки та проведенню товарознавчого дослідження автомобіля «Мерседес-Бенц Е200» д/ НОМЕР_1 з метою визначення матеріальних збитків.

12.03.2018 року о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Київ , вул.Медова, 5 А на станції технічного обслуговування «ОМЕГА» був проведений огляд автомобіля «Мерседес-Бенц Е200» д/ НОМЕР_1 .

Згідно висновку спеціаліста №1987 від 21.03.2018 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Мерседес-Бенц Е200» д/ НОМЕР_1 становить 16 538,27 грн. Також, за проведення вищевказаного дослідження ОСОБА_4 , слатив 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру №400 від 21.03.2018 року та актом здачі-прийняття виконаних робіт №187 від 21.03.2018 року.

Оскільки, на час вчинення ДТП поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідачем пред`явлений не був, та в усній формі відповідач повідомила, що такого полісу не має, 22.03.2018 року позивачем була направлена претензія про відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП, однак, станом на момент подачі позову до суду жодної відповіді не отримано, матеріальна шкода не відшкодована, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу у сумі 16 538,27 грн., витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 1500,00 грн., судового збору в розмірі 704,80 грн., та 352,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову та витрат на правничу допомогу у розмірі 5638,40 грн.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 03 травня 2018 р. відкрито провадження у справі.

27 серпня 2018 р. відповідачем ОСОБА_5 подано клолпотаня про призначення судової авто-товарознавчої експертизи.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 27 серпня 2018 р. вказане клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи задоволено, провадження по справі зупинено, матеріали направдено для проведення експертизи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

29.11.2018 р. з повідомленням про неможливість надання висновку від 23.11.2018 р. в зв`язку з незадоволенням клопотання експерта.

Відповідно до 29.11.2018 р. ухвалою Святоинськоо районного суду м.Києва поновлено провадження по справі та призначено по справі підготовче судове засідання.

Відповідно до ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 23 січня 2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому є можливим розгляду справи в відсутності позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в матерілах справи просив заявлені позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому є можливим розгляд справи в її відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, 27.08.2018 року заявив клопотання про призначення судової експертизи, яке судом було задоволено, однак в подальшому повідомленням про неможливість надання висновку Київського науково-дослідного інститут судових експертиз від 23.11.2018 року матеріали справи були повернуті суду з посиланням на те, що не виконано вимоги експетрів про оплату експертного дослідження та надання необхідних для дослідження матеріалів. Вказував, що розмір матеріального відшкодування позивачем завищено, стан автомобіля не відповідає тим параметрам які зазначені в акті оцінки завданої матеріальної шкоди, оскільки показники одометра не є вірними.

Суд вислухавши доводи і заперечення учасників справи, які з`явились в судове засідання, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст. 1166 ЦК України відшкодування матеріальної шкоди можливо при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди`під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична чи особа громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, оперативного чи керування на інших підставах (договір оренди, довіреності і т.п.).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як вбачається з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

В судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2018 року близько 07 год. 20 х. у м.Києві по проспекту Перемоги, 83 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Мерседес-Бенц Е200» д/ НОМЕР_1 , за керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Фольксваген гольф» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5

Дана дорожньо-транспортна пригода виникла внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 Правил дорожнього руху п.12.1 та 13.1.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Фольксваген гольф» д/н НОМЕР_2 на час виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди була є ОСОБА_5 ..

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 21.06.2018 р. вказаний транспортний засіб відповідачу не належить, тому відповідно немає підстав для забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказаний автомобіль відповідно до клопотання представника позивача від 02.-05.2018 р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Мерседес-Бенц Е200» д/ НОМЕР_1 власником є ОСОБА_4

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 07.02.2018 року по справі №75/965/18, що набрало законної сили 20.02.2018 оку, ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з вимогамист. 82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена вище наведеною постановою та в силу ч. 4 ст. ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2018 року позивач ОСОБА_4 уклав договір із суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 щодо здійснення оцінки та проведеню товарознавчого дослідження автомобіля «Мерседес-Бенц Е200» д/ НОМЕР_1 з метою визначення матеріальних збитків.

12.03.2018 року о 10 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 на станції технічного обслуговування «ОМЕГА» був проведений огляд автомобіля «Мерседес-Бенц Е200» д/ НОМЕР_1 , за результатами якого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 був складений звіт №1987 від 21.03.2018 року відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженного автомобіля станосить 16 538,27 грк.

Крім цього, за проведення вищевказаного дослідження ОСОБА_4 сплачено 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №400 від 21.03.2018 року та актом здачі-прийняття виконаних робіт №1987 від 21.03.2018 року.

Щодо пояснень представника відповідача про те, що ним особисто пропонувалось позивачу відновлення пошкодженого транспортного засобу слід зазначити наступне.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і саме потерпілому належить право вибору способу відшкодування шкоди, а саме вибір отримання відшкодування : шляхом отримання грошових коштів, а не проведення стороною винною в дорожньо-транспортній пригоді ремонтних робіт по відновленню пошкодженого автомобіля.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом було надано відповідачу можливість обгрунтувати заперечення щодо розміру заявлених вимог про відшкодування шкоди, шляхом призначення судової авто-товарознавчої експертизи, однак,, відповідач своїм првом та можливістю не скористався, оплату експертного дослдження не провів, а також інших доказів на спростування заявлених позовних вимог не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, на думку суду, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, такм чином суд вважає за необхідне стягнути суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. з відповідача на користь позивача.

Щодо заявлених вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу слід зазначити наступне.

Як вбачається з матріалів справи, позивачем, 12.06.2017 р. укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Солдаткіним О.С., який має право на здійснення адвокатської іяльності відповідно до рішення Ради адвокаті Київської області від 28.08.2014 р. № 16.

Згідно до рахунку фактури №14/03 від 14.03.2019 р. позивачем сплачено за надання правничої допомоги 5638 грн. 40 коп. на підтвердження чого суду надано квитанцію та акт виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.

Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що з відповідча на користь позивача підлягають стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 5638,40 грн., що були фактично сплачені позивачем за правничу допомогу.

На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспртної пригоди 16538 грн. 27 коп., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1500 грн., судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 5638 грн. 40 коп., а всього 24381 ( двадцять чотри тисячі триста вісімдесяь одну) грн. 47 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апелдяційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: П`ятничук І.В.