ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 638/9494/14-ц

Провадження № 22-ц/818/1099/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого- Овсяннікової А.І.,

судді - Коваленко І.П., Сащенко І.С..,

при секретарі - Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач:

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»

відповідач:

ОСОБА_1

представник ОСОБА_2

третя особа:

ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу №638/9494/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2015 року, ухвалене суддею Аркатовою К.В., -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову зазначає, що 14 листопада 2006 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №490015593, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 17980,20дол. США зі сплатою 12% річних за користування кредитом на строк 60 місяців, зі сплатою останнього платежу 14 листопада 2011 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, 14 листопада 2006 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 укладено договір поруки №490015593-П, згідно умов якого остання зобов'язалася перед Банком за належне виконання позичальником обов'язків за кредитним договором.

Свої зобов'язання за договором Банк виконав, надавши ОСОБА_3 кредит у вищевказаному розмірі. ОСОБА_3 зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 09 квітня 2014 року мається заборгованість в розмірі 1 100 537,85грн., яка складається з: 140185,03грн. - заборгованості за кредитом; 98722,58грн. - заборгованості по процентам; 861630,24грн. - пені, яку Банк просить стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2015 року позов ПАТ «Альфа-Банк» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №490015593 від 14 листопада 2006 року у розмірі 1 100 537,85грн. та судовий збір - 3654грн.

Рішення мотивовано тим, що оскільки позичальник свої зобов'язання за кредитним договором виконував не належним чином; станом на 09 квітня 2014 року за ним мається заборгованість в розмірі 1 100 537,85грн.; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, тому наявні підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що договір поруки припинив свою дію, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання - 14 листопада 2011 року (тобто до 15 травня 2012 року) - не пред'явив вимоги до неї як до поручителя про стягнення суми заборгованості.

Оскільки вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді першої інстанції, вона не мала змоги подати відповідні заяви про застосування позовної давності, а також надати пояснення з приводу спливу строку дії договору поруки.

У відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що договір поруки діє до повного виконання у повному обсязі зобов'язань, визначених кредитним договором та договором поруки. Оскільки договір поруки є строковим договором, зобов'язання за ним підлягають виконанню у строки, які встановлені у договорі. Зобов'язання за кредитним договором припиняється лише після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором та/або погашення згідно з договором поруки заборгованості позичальника за кредитним договором.

Тільки належне виконання зобов'язання звільняє боржника та поручителя від їх обов'язків за зобов'язанням та погашає право вимоги кредитора до боржника та його поручителя.

Зважаючи на невиконання позичальником та поручителем своїх зобов'язань перед Банком, договір поруки залишається чинним та обов'язковим до виконання сторонами.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 14 листопада 2006 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №490015593, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 17980,20дол. США зі сплатою 12% річних за користування кредитом на строк 60 місяців зі сплатою останнього платежу 14 листопада 2011 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором 14 листопада 2006 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки №490015593-П, згідно умов якого остання зобов'язалася перед Банком за належне виконання позичальником обов'язків за кредитним договором.

Позичальник зобов'язання належним чином не виконав, в зв'язку з чим станом на 09 квітня 2014 року мається заборгованість у в розмірі 1 100 537,85грн., яка складається з: 140185,03грн. - заборгованості за кредитом; 98722,58грн. - заборгованості по процентам; 861630,24грн. - пені.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Як визначено у ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Виконання сторонами зобов'язання - це здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, основне зобов'язання - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, та повернути кредит Банку рівними частинами у терміни, визначені у графіку повернення, який наведено у додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 14 листопада 2011 року.

Отже, сторони встановили не лише строк дії кредитного договору, а й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

В разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Останній платіж по кредитному договору сплачено 19 грудня 2008 року; строк дії договору - до 14 листопада 2011 року.

Тобто банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором) пред'явити вимоги до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції не врахував, що кредитним договором передбачено виконання грошових зобов'язань шляхом здійснення щомісячних платежів (згідно з графіком), а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором.

Банк звернувся до суду з позовом лише у червні 2014 року.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Враховуючи, що протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором) банк не звернувся до суду з позовом, колегія суддів вважає, що позов Банку задоволенню не підлягає.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову Банку.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місце знаходження: вул. Десятинна, буд.4/6, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5481(п'ять тисяч чотириста вісімдесят одна ) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 26 лютого 2019 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П.

Сащенко І.С.