КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1427/19
Провадження № 2-о/552/64/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2019 року Київський районний суд м. Полтава в складі:

Головуючого судді -Турченко Т.В.

При секретарі-Силка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України,-

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що він народився в м. Полтава ІНФОРМАЦІЯ_1 року. З 01.09.1997 року та до грудня 2002 року навчався в Комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа I-III ступенів №30 м. Полтави». З грудня 2002 року по 27 червня 2006 року навчався в Комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа I-III ступенів №24 м. Полтави». З народження та по 11.12.1991 року постійно проживав без реєстрації разом із своєю матір`ю, ОСОБА_2 , по АДРЕСА_1 . В період з 12.12.1991 року по 1996 рік проживав разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_2 . З метою оформлення паспорта громадянина України в грудні 2018 року, він звернувся до Київського районного відділу у м. Полтава Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, але йому було відмовлено, оскільки не були надані документи, що підтверджують факт його постійного проживання на території України .

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Київського районного відділу у м. Полтаві Управління державної міграційної служби України в Полтавській області Зоря Л.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Зорю ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_2 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Полтава, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до довідки від 01.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 звертався до Київського районного відділу у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області із заявою щодо проведення перевірки належності до громадянства України.

Згідно довідки від 12.11.2018 року №466 виданої Комунальним закладом «Полтавська загальноосвітня школа I-III ступенів №30 Полтавської міської ради Полтавської області» Солодовник О.В. навчався в школі №30 з 01.09.1997 року і в грудні 2002 року вибув до НОМЕР_2 № НОМЕР_3 (а.с. 7).

Згідно довідки від 08.11.2018 року №100 виданої Комунальним закладом «Полтавська загальноосвітня школа I-III ступенів №24 Полтавської міської ради Полтавської області» вбачається, що ОСОБА_1 навчався з 01.09.2002 року по 29.06.2004 рік, та з 01.09.2004 рік по 27.06.2006 року в Полтавській середній загальноосвітній школі №24 (а.с.8).

Заявник звернувся до Державної міграційної служби України в Полтавській області для отримання паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено, оскільки не були надані документи підтверджуючі реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року, рекомендовано звернутись до суду.

Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомила суду, що ОСОБА_1 дійсно з моменту народження і на даний час проживає в Україні.

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 315 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 315 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Факт постійного безперервного проживання заявника на території України з моменту народження підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 315, 318, 319 ЦПК суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання в неповнолітньому віці на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 23.05.2019 року.

Головуючий Турченко Т.В.