Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 766/14352/16-ц

провадження № 61-1443св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 листопада 2017 року у складі судді Дорошинської В. Е. та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 05 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Чорної Т. Г., Пузанової Л. В., Склярської І. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення 1/2 частини від 79/100 частин будинку об`єктом складу спадщини після смерті ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та який є батьком їх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, спадкоємцями за законом першої черги є вона та їхні діти.

19 жовтня 2016 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Під час перевірки нотаріусом за Єдиним державним реєстром прав власності з`ясувалося, що за померлим ОСОБА_4 будь яке майно не значиться.

Указуючи на те, що у 2001 році ОСОБА_4 , перебуваючи з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду у місті Херсоні від 01 листопада 2011 року, придбав частину будинку АДРЕСА_1 , позивач просила визнати половину від вказаної частини будинку об`єктом складу спадщини після смерті ОСОБА_4

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_4 в межах позовної давності не звертався до відповідача з вимогами про поділ будинку, а тому підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 05 грудня 2017 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 листопада 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її надходження

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду 11 січня 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 05 грудня 2017 року і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Херсонського міського суду Херсонської області.

28 березня 2018 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними та несправедливими, ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позову з підстав пропущення нею позовної давності для звернення до суду з цим позовом, суди не встановили та в рішеннях не зазначили, яким чином та в чому полягало порушення права ОСОБА_4 на спільне майно подружжя, що призвело до можливості застосування позовної давності, оскільки ні за час життя, ні після смерті про порушення своїх прав він не заявляв, а тому і підстави для звернення до суду про поділ майна подружжя у нього були відсутні.

11 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, ухвалені з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Поділ спільно придбаного майна у період шлюбу з ОСОБА_4 , відбувся у добровільному порядку, що не суперечить чинному законодавству.

З 2010 року ОСОБА_4 у спірному будинку не з`являвся та у 2014 році самостійно знявся з реєстрації у ньому, чим підтвердив згоду на такий поділ спільного майна.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 10 жовтня 1987 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 01 листопада 2011 року розірвано.

20 червня 2001 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 придбала 24/100 частин будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні ради від 14 жовтня 2011 року № 358 змінено розмір належної на праві власності ОСОБА_2 частки у будинку з 24/100 на 79/100, про що видано свідоцтво про право власності на будинок від 18 жовтня 2011 року серії НОМЕР_1 .

У ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , шлюб між якими зареєстровано 27 березня 2015 року, народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцями за законом першої черги після його смерті є його дружина - ОСОБА_1 та діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

За заявою ОСОБА_1 відкрита спадкова справа № 59667732.

Після реєстрації 14 лютого 2015 року шлюбу прізвище ОСОБА_2 змінено на « ОСОБА_2 ».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми тощо) самостійного заробітку (доходу).

Аналогічне правило було закріплено в частині першій статті 22 КпШС України (у чинній на момент придбання частини будинку редакції) де вказано, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначала про те, що за час її шлюбу з ОСОБА_4 ними було придбано 24/100 спірного будинку, автомобіль Ford Mondeo державний номерний знак НОМЕР_2 , меблі та інструменти для ведення підприємницької діяльності. У 2009 році ними у добровільному порядку проведено поділ спільного майна подружжя, а саме: ОСОБА_4 виділено автомобіль Ford Mondeo державний номерний знак НОМЕР_2 , меблі та інструменти для ведення підприємницької діяльності, а їй залишено будинок. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 самостійно знявся з реєстрації у спірному будинку.

Вирішуючи спір по суті суди не надали оцінки доводам відповідача про вирішення між нею та ОСОБА_4 питання про поділ майна подружжя в

добровільному порядку, що не заборонено законом.

Виходячи із положень законодавства, які регулюють спірні правовідносини, висновок суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, про віднесення 79/100 частин будинку до спільного майна подружжя з огляду на те, що в шлюбі було придбано 24/100 його частин, є передчасним.

У порушення статей 212 - 214, 303, 316 ЦПК України (в чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень редакції) суди не з`ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; не спростували доводи відповідача у справі, що має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, тому немає правових підстав для ухвалення нового рішення або зміни судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших

випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалені з порушенням норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, з наведенням відповідних обґрунтувань, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 08 листопада 2017 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 05 грудня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат