Справа № 2-942/10
Провадження № 22-ц/801/892/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Лисенко Т. Ю.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 рокуСправа № 2-942/10м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Денишенко Т.О., Копаничук С.Г.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представників ОСОБА_3 - адвокатів Каріти В.В., Заболотної Г.В., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року за скаргою ОСОБА_3 на дії начальника Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про відмову у скасуванні постанови про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 від 06 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із зазначеною скаргою, мотивуючи її тим, що Могилів-Подільським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-942/2010 виданого 11.01.2012 року в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , 1992 р.н.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2018 року вказаний виконавчий лист визнано таким, що не підлягає виконанню, так як виданий помилково.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018 року ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2018 року скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню відмолено.

Постанову про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_3 отримала 04.01.2019 року, а 09.01.2019 року звернулась до начальника Могилів-Подільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з заявою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2018 року.

10.01.2019 року начальник Могилів-Подільським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області надав відповідь про неможливість скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки ОСОБА_3 не надано доказів на підставі яких слід скасувати дану постанову.

Скаржник вважала дії начальника Могилів-Подільським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Комасюка Р.М. незаконними та такими, що грубо порушують права скаржника.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року скаргу задоволено.

Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2018 року, винесену головним державним виконавцем Могилів-Подільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Шаповалом С.В. в межах виконавчого провадження № 30718647 від 13.01.2012 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що скарга є обґрунтованою.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просила оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , який належним чином не був повідомлений про дату та час розгляду скарги, а також ОСОБА_3 та її представник подали до суду скаргу з пропущенням строку на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2018 року.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2018 року, винесену головним державним виконавцем Могилів-Подільського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Шаповалом С.В. в межах виконавчого провадження № 30718647 від 13.01.2012 року, виходив з того, що право ОСОБА_3 на стягнення з ОСОБА_1 аліментів підлягає захисту у примусовому порядку органами державної виконавчої служби, оскільки обставина, яка стала підставою для винесення постанови від 06.11.2018 про закінчення виконавчого провадження, перестала існувати, а відтак дана постанова має бути скасована.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

14.01.2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на дії начальника Могилів-Подільського МР ВДВС ГТУЮ Вінницької області Комасюка Р.М., в якій просила визнати дії начальника Могилів-Подільського МР ВДВС ГТУЮ Вінницької області Комасюка Р.М. по відмові у скасуванні постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2018 року, винесеної головним державним виконавцем Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Шаповалом С.В. в рамках виконавчого провадження № 30718647 від 13.01.2012 року неправомірними та зобов`язати начальника Могилів-Подільського МР ВДВС ГТУЮ Вінницької області Комасюка Р.М. скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження 06.11.2018 року, винесеної головним державним виконавцем Могилів-Подільського МРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Шаповалом С.В. в рамках виконавчого провадження № 30718647 від 13.01.2012 року.

01 лютого 2019 року представник ОСОБА_3 - Заболотна Г.В. подала до суду заяву, в якій відмовляється від заявленої ОСОБА_3 вимоги в частині визнання дій начальника Могилів-Подільського МР ВДВС ГТУЮ Вінницької області Комасюка Р.М. неправомірними. При цьому наполягає на задоволенні скарги в частині скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2018 року, винесеної головним державним виконавцем Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Шаповалом С.В. в рамках виконавчого провадження № 30718647 від 13.01.2012 року.

Відтак суд першої інстанції розглядав лише вимогу скаржника щодо зобов`язання начальника Могилів-Подільського МР ВДВС ГТУЮ Вінницької області Комасюка Р.М. скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження 06.11.2018 року, винесену головним державним виконавцем Могилів-Подільського МРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Шаповалом С.В. в рамках виконавчого провадження № 30718647 від 13.01.2012 року. При цьому фактично прийнявши до уваги заяву представника ОСОБА_3 - Заболотної Г.В. від 01.02.2019 року, в якій скаржник відмовляється від заявленої вимоги в частині визнання дій начальника Могилів-Подільського МР ВДВС ГТУЮ Вінницької області Комасюка Р.М. неправомірними, всупереч вимогам п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, допустив порушення не постановивши ухвалу про закриття провадження в частині позовних вимог, від яких відмовилась ОСОБА_3

Крім того не звернувши увагу, що скаржник просила зобов`язати начальника усунути допущені порушення, вийшов за межі вимог скарги та скасував постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження 06.11.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Проте суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, скасував постанову державного виконавця, а не зобов`язав його усунути порушення закону.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що розгляд скарги відбувся без його участі через неналежне його повідомлення судом, то вони заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції двічі направляв судові повістки ОСОБА_1 на різні адреси, при цьому жодна з них не була йому вручена з різних підстав, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 217, 230), зазначене відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Разом з тим колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта щодо пропуску строку на звернення зі скаргою до суду, оскільки ОСОБА_3 оскаржувала не постанову про закриття виконавчого провадження 06.11.2018 року, а дії начальника Могилів-Подільського МР ВДВС ГТУЮ Вінницької області Комасюка Р.М. щодо відмови у скасуванні постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2018 року, винесеної головним державним виконавцем Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Шаповалом С.В. в рамках виконавчого провадження № 30718647 від 13.01.2012 року.

Розглядаючи вимоги скарги суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Встановивши при розгляді скарги її обґрунтованість, суд має визнавати оскаржувані рішення, дії або бездіяльність неправомірними та визначити, яким шляхом необхідно задовольнити вимоги заявника та усунути порушення або поновити його права і свободи. Тобто сам суд не повинен вчиняти виконавчі дії.

Виконання обов`язків може бути покладено на державного виконавця або на посадову особу державної виконавчої служби, проте враховуючи, те що ОСОБА_3 не надано доказів неправомірності дій начальника Могилів-Подільського МР ВДВС ГТУЮ Вінницької області Комасюка Р.М., крім того ОСОБА_3 фактично відмовилась від вимог скарги в частині визнання дій начальника Могилів-Подільського МР ВДВС ГТУЮ Вінницької області Комасюка Р.М. неправомірними, тому суд не вправі зобов`язати останнього вчиняти певні дії.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає задоволенню, ухвала Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року за скаргою ОСОБА_3 на дії начальника Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про відмову у скасуванні постанови про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 від 06 листопада 2018 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії начальника Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про відмову у скасуванні постанови про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 від 06 листопада 2018 року відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 травня 2019 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Т.О. Денишенко

С.Г. Копаничук