Ухвала

27 травня 2019 року

м. Київ

справа № 243/9339/13-ц

провадження № 61-474 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Донецькобленерго» в особі Слов`янського району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2014 року позов публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Донецькобленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго») у вказаній справі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію, недообліковану приладом обліку у розмірі 1 888 грн 47 коп. у відповідності до акту про порушення ПКЕЕН № 185757 від 19 липня 2013 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2014 року у цій справі відмовлено.

У січні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2018 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго».

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однієюз основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

У відповідності до частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

У вказаній справі ціна позову становить 1 888 грн 47 коп., яка станом на 1 січня 2018 року не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн ? 500 = 176 200 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Донецькобленерго» в особі Слов`янського району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта