"27" лютого 2019 р. Справа № 363/3440/16-ц
УХВАЛА

27.02.2019 р. Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Палій Л.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Вишгород цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області знаходиться дана цивільна справа.

У судовому засіданні представником відповідача було підтримано клопотання, яке надійшло до суду від відповідача ОСОБА_4 про призначення судово-економічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертиз, а саме поставлення перед експертами питань щодо правильності обрахування банком заборгованості відповідачів, зміни відсоткової ставки, у разі її зміни встановлення фактичного розміру заборгованості, у разі не зміни відсоткової ставки, встановлення фактичного розміру заборгованості, чи підтверджуються виписками з рахунків банків здійснення касових операцій та якими первісними документами підтверджуються дані операції, та операції з погашення кредитів. Також просила поставити питання щодо визначення ринкової вартості предметів за договорами іпотеки, зокрема земельних ділянок та житлового будинку.

У судовому засіданні представник відповідача також наголосила, що на виконання ухвали суду від 27.09.2018 року відповідачем ОСОБА_4, були внесені кошти для забезпечення виконання ухвали суду, у разі призначення експертизи.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала з приводу задоволення клопотання про призначення експертиз, зазначила, що предметом даного позову є звернення стягнення на предмет іпотеки у розмірі заборгованості, який вже визначений рішенням відповідного суду. На теперішній час, даним судом не розглядається питання щодо правильності нарахування суми заборгованості та процентів, оскільки дані обставини встановленні рішенням суду та за приписами ЦПК України не підлягають доказуванню. Також зазначила, що позивачем заявлено вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, без зазначення її вартості, оскільки така вартість буде визначатися виключно під час виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, тому вважає, що дане клопотання направлено виключно на затягування розгляду справи. Також представник позивача звернула увагу на те, що надані до суду квитанції про сплату коштів ОСОБА_4, містять у собі дані, що вказані кошти внесені у межах розгляду цивільної справи за №363/222/17, у той час як відповідача було зобовязано внести кошти у межах даної цивільної справи за №363/3440/16-ц, тобто вважає, що відсутні належні докази виконання відповідачем ухвали суду від 27.09.2018р.

Заслухавши думку представників позивача та відповідача, суд вважає дане клопотання необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до ст.103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

-для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері інший, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

-сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Так, із матеріалів цивільної справи встановлено, що позивачем заявлено позовні вимоги, у рахунок погашення заборгованості у сумі 4 000 000 грн. за кредитним договором звернути стягнення на нерухоме майно відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на прилюдних торгах, початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки проведеної в межах виконавчого провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.04.2017 року було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_4 щодо призначення по справі судової оціночно-земельної та оціночно-будівельної експертизи, з питань щодо визначення ринкової вартості предметів іпотеки, а саме земельних ділянок та житлового будинку, з покладанням обовязку щодо сплати судових витрат за проведення експертизи на ОСОБА_4, з розясненням положень ст.146 ЦПК України (т.2 а.с.138-139).

09.06.2017 року на адресу суду та сторін по справі Київським НДІСЕ було надіслано лист про необхідність проведення оплати експертизи у сумі 8712 гривень, з направленням відповідного рахунку (т.2 а.с.146-148).

22.08.2018 року на адресу суду з Київського НДІСЕ надійшло повідомлення про те, що оскільки попередня оплата вартості експертизи у встановлений чинним законодавством термін не здійснена, то матеріали справи повертаються до суду без виконання.

До суду також були надані документи, зокрема рішення Апеляційного суду Київської області від 02.03.2016р. відповідно до якого з ОСОБА_4 на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 514203,72 дол. США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 4 110 030,33 грн., яке набуло законної сили.

Таким чином, суд зазначає, що предметом даного розгляду є позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок заборгованості, визначеного рішенням суду, яке на теперішній час набуло законної сили, а вимог щодо правильності розрахунку заборгованості, відсоткової ставки визначених кредитним договором суду не заявлено, у звязку із чим у призначенні проведення по справі судово-економічної експертизи слід відмовити, оскільки порушенні питання виходять за межи предмету позову та характеру спірних правовідносин.

Закону України «Про іпотеку» чітко визначено, що у разі задоволення позовних вимог судом про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні повинно бути зазначено, зокрема початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни, крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Відповідачем у клопотання про призначення експертизи порушено питання про призначення оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи виключно з питань визначення ринкової вартості предметів іпотеки.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у призначені вказаних експертиз оскільки, відповідачем порушено питання про визначення ринкової вартості предметів іпотеки, що не є початковою ціною, яку б суд мав можливість зазначити у рішенні суду, у випадку задоволення позовних вимог. Крім того, у позовних вимогах чітко зазначено, що позивач просить надати дозвіл на реалізацію іпотечного майна з прилюдних торгів, а початкова ціна продажу буде визначена на рівні ринкових цін на підставі оцінки яка буде проведена в межах виконавчого провадження.

Доводи представника відповідача про те, що під час виконавчого провадження, банком буде взята до уваги оцінка свого оцінювача, яка буде порушувати права її довірителя, є безпідставними та надуманими, оскільки на теперішній час судом не прийнято рішення щодо задоволення, або відмови в задоволенні заявлених позовних вимог, а питання які виникають під час виконання рішень суду, вирішуються в іншому порядку визначеному ЦПК України.

Крім того, наявність ухвали суду від 25.04.2017р. про призначення по даній справі оціночно-земельної та оціночно-будівельної експертизи, яка не було проведено експертною установою, у звязку із несплатою відповідачем коштів на її проведення, не є обовязковою підставою для повторного призначення судом проведення вказаної експертизи.

Керуючись ст. ст. 103, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_4 у призначені судово-економічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертиз по цивільній справі позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : І.Ю.Котлярова