Справа № 643/7010/18
Провадження № 2/643/695/19
20.05.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Мельникової І.Д.,
за участю секретаря - Петрової О.С.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме 63/100 у квартирі АДРЕСА_1 .
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником 63/100 частки квартири АДРЕСА_1 . За вищезазначеною адресою крім неї, зареєстровані відповідачі, які більше 1 року не мешкають в належній позивачу частці квартири, комунальні платежі відповідачі не сплачують, квартирою не цікавляться. У зв*язку з чим просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачу належить на праві власності 63/100 частка квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.1998 р., посвідченого в Першій Харківській державній нотаріальній конторі, зареєстрованого 01.07.1998р. в КП «Харківське БТІ».
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_3 належить 63/100 частки квартири АДРЕСА_1 .
Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 30 від 15.05.2018 року № 1056 в спірній квартирі зареєстровані сторони по справі, а також ОСОБА_4 .
Відповідно до ксерокопії акту від 24.07.2014 року та акту від 05.02.2018р., складених особисто позивачем, підписаним сусідями, підписи яких завірені начальником дільниці № 30, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживають з листопада 2011р. та серпня 2012 року відповідно по теперішній час.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, частиною 1 ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб.
Крім того, суд не бере до уваги копію нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 про визнання позовних вимог, оскільки вказана заява датована 06.12.2014 року, а позивач звернувся з позовною заявою у 2018 році.
Таким чином, позивач не надав належних та переконливих доказів не проживання без поважних причин відповідачів понад один рік, а лише Акти про не проживання відповідачів у спірній квартирі не є беззаперечним доказом на підтвердження заявлених позовних вимог. Інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачем суду не надано. Отже, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, не має правових підстав для позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 29.05.2019 року.
Суддя І.Д. Мельникова