Справа № 158/2336/18 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К.
Провадження № 22-ц/802/380/19 Категорія: 55 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Киці С.І., Здрилюк О.І.,

з участю секретаря судового засідання Галицької І.П.,

позивача ОСОБА_1 та її представника Дорошкевича В.Б. ,

представника відповідача Богацького Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Цуманське лісове господарство» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - Дорошкевича Василя Борисовича на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Цуманське лісове господарство» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Покликається на те, що 22.04.2014 року її було прийнято на роботу до Державного підприємства «Цуманське лісове господарство» на посаду начальника нижнього складу з посадовим окладом згідно з штатним розписом.

20.05.2014 року її переведено на посаду майстра лісопильного цеху на лісокомплекс. 02.02.2017 року переведено на посаду т.в.о. начальника лісокомплексу. 01.04.2017 року її переведено на посаду майстра лісокомплексу.

27.08.2018 року наказом № 128-к за підписом головного інженера ДП «Цуманське лісове господарство» ОСОБА_3 її було звільнено з посади у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на те, що з наказом № 137 від 15.06.2018 року щодо скорочення працівників ДП «Цуманське лісове господарство» її не ознайомлено, вищевказаний наказ підписаний головним інженером господарства Фроловим Ю.А. , який відповідно до статуту ДП «Цуманське лісове господарство» та посадової інструкції не має повноважень, щодо вирішення питань скорочення чисельності або штату працівників, про засідання профспілкового комітету ДП «Цуманське лісове господарство» її повідомлено не було, при звільненні також не було враховано її безперервний трудовий стаж, кваліфікації та продуктивності праці, а також те, що вона має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2006 року народження, якого виховує сама та який хворіє фіброзною дисплазією правої гомілкової кістки, у зв`язку з чим потребує постійного лікування, не запропоновано іншої роботи на підприємстві, тоді як на момент звільнення були вакантні посади.

Просить визнати незаконним та скасувати наказ № 128-к від 27.08.2018 року «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади майстра лісокомплексу у зв`язку зі скороченням штату (п. 1 ст. 40 КЗпП України), поновити ОСОБА_1 з 27.08.2018 року на посаді майстра лісопильного цеху ДП «Цуманське лісове господарство», стягнути з ДП «Цуманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 січня 2019 року в задоволені позову в даній справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник позивача Дорошкевич В.Б. подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача було проведено з дотриманням норм трудового законодавства уповноваженою на те особою .

Такі висновки суду є правильними і ґрунтуються на встановлених судом обставинах справи та нормах матеріального права.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти, як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.04.2014 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу до Державного підприємства «Цуманське лісове господарство» на посаду начальника нижнього складу. 20.05.2014 року ОСОБА_1 переведено на посаду майстра лісопильного цеху на лісокомплекс. 02.02.2017 року переведено на посаду т.в.о. начальника лісокомплексу. 01.04.2017 року ОСОБА_1 переведено на посаду майстра лісокомплексу, що стверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 23.09.1986 року (а.с. 6-11).

27.08.2018 року наказом № 128-к за підписом головного інженера ДП «Цуманське лісове господарство» ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звільнено з посади майстра лісокомплексу 27.08.2018 року у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.78).

Вказуючи про незаконність свого звільнення позивач вказувала на відсутність відповідних повноважень в особи яка здійснила таке звільнення - ОСОБА_3 .. Такі твердження позивача є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 44/1-к від 24.04.2018 року головного інженера ДП «Цуманське лісове господарство» ОСОБА_3 , останній у відповідності до посадової інструкції головного інженера від 04.01.2017 року (пункт 6 розділ 1) з 24.04.2018 року приступив до тимчасового виконання обов`язків директора державного підприємства «Цуманське лісове господарство» (а.с.75)

Як вбачається з п. 6 Посадової інструкції головного інженера, затвердженої директором ДП «Цуманське ЛГ» 04.01.2017 року у разі відсутності (звільнення, тимчасова непрацездатність, відпустка, відрядження та інші поважні причини) керівника підприємства (директора) та його першого заступника (головного лісничого) головний інженер виконує обов`язки керівника підприємства, в тому числі здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством з правом підпису управлінсько-розпорядчих, правовстановлюючих документів та документів первинного бухгалтерського обліку підприємства (а.с.72-74). Дана інструкція є чинною .

Судом встановлено, що на час прийняття рішення про скорочення чисельності штату та вивільнення позивача на підприємстві не було призначено керівника та його першого заступника. замість попередньо вивільнених, а відтак не вносились відповідні зміни в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що відповідає приписам ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

З врахуванням положень посадової інструкції та відповідно до наказу № 44/1-к від 24.04.2018 року головний інженер ДП «Цуманське лісове господарство» ОСОБА_3 був повноваженою особою на вирішення питань щодо звільнення працівників підприємства.

26.04.2018 року за № 728 голові профспілкового комітету ДП «Цуманське лісове господарство» ОСОБА_6 за підписом головного інженера ДП «Цуманське лісове господарство» надіслано повідомлення про можливе вивільнення працівників лісокомплексу (відповідно списків). Підставою такого рішення зазначено недостатність ресурсу на підприємстві для повноцінного функціонування виробничих ліній та забезпечення роботою працівників лісопильних цехів, у зв`язку з цим прийнято рішення про моніторинг ринку оренди з метою передачі лісопильних цехів в оренду (а.с.97-107).

Протоколом спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації державного підприємства «Цуманське лісове господарство» від 14.06.2018 року постановлено внести зміни до штатного розпису ДП «Цуманське лісове господарство», а саме виключити зі штату наступні посади: «начальник лісокомплексу» в кількості 1 посада, «бухгалтер» в кількості 1 посада, «майстер» в кількості 6 посад. Вирішено запропонувати вивільнюваним працівникам посаду «старший майстер прийомки сировини та складу готової продукції лісокомплексу» в послідовності згідно порівняльної відомості. Вирішено звільнення працівників згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України провести відповідно до вимог діючого законодавства, з дотриманням відповідних пільг та компенсацій (а.с.108-110).

Як вбачається з обґрунтування вивільнення працівників за результатами розгляду кандидатур на вивільнення працівників лісокомплексу внаслідок скорочення чисельності штату, а саме посади майстер лісокомплексу в кількості 6 штатних одиниць та з урахуванням ч. 1 ст. 42 КЗпП України переважне право на залишення на роботі при вивільненні мають право майстри лісокомплексу в наступній послідовності: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 . При визначенні послідовності кандидатур на переважне право на залишення на роботі, взято до уваги: кваліфікація (освітній рівень), сімейний стан, безперервний стаж роботи на підприємстві, безперервний стаж роботи на займаній посаді, навчання у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва (а.с.111-112).

Згідно наказу № 137 від 15.06.2018 року головного інженера «ДП Цуманське лісове господарство» ОСОБА_3 «Про скорочення штату працівників» з метою підвищення ефективності і оптимізації управління підприємством і на основі проведеного аналізу економічних і виробничих можливостей підприємства назріла необхідність внесення істотних змін в організацію виробництва і праці підприємства та його структуру, з 15 червня 2018 року скорочено посаду і виключено її з штатного розпису на 2018 рік майстра ЛПК - ОСОБА_1 Інженеру з підготовки кадрів запропоновано всім працівникам, що підпадали під скорочення штату, переведення за їх згодою на інші вакантні посади. У разі відмови від переведення або браку вільних посад підготувати документи для скорочення відповідних працівників та звільнення їх за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно чинного законодавства України не пізніше ніж за 2 (два) місяці вручити персональне попередження під розпис працівнику, посада якого підлягає скороченню. Звільнення працівників відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України провести згідно вимогам діючого законодавства, з дотриманням відповідних пільг та компенсацій (а.с.76).

Як вбачається з акту від 15.06.2018 року майстер ЛПК Собіцька С.А., ознайомилась з наказом, проте відмовилась поставити свій підпис про ознайомлення та отримати персональне попередження про скорочення штату працівників (а.с.77).

Факт відмови ОСОБА_1 із ознайомленням з наказом № 137 від 15.06.2018 року в судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ..

Відмовившись ознайомитись з згаданим наказом Собіцька С.А. того ж 15.06.2018 року звернулась з заявою про надання відпустки, яка була задоволена.

В судовому засіданні встановлено, що наказ про скорочення штату та її посади ОСОБА_1 отримала 19.06.2018 року поштовою кореспонденцією.

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 суду показали, що у зв`язку із передачею лісопильних цехів в оренду, не було доцільно утримувати трьох майстрів лісокомплексу. 14.06.2018 року було проведено спільне засідання профспілкового комітету та адміністрації державного підприємства «Цуманське лісове господарство», за результатами якого вирішено скоротити посаду «майстра». На підприємстві залишились працювати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 . Оскільки була одна вакантна посада «старший майстер», переважне право на залишення на роботі отримав ОСОБА_7 , який мав необхідну кваліфікацію, двох утриманців, стаж роботи, а також те, що останній є інвалідом другої групи.

Як вбачається з письмового обґрунтування вивільнення працівників ( а.с 111-112) роботодавцем при вирішенні питання про переведення працівників, які вивільнялись на вакантну посаду старшого майстра лісу було враховано, саме освітній рівень таких працівників та надано перевагу ОСОБА_7 , який мав спеціальну профільну освіту пов`язану з лісовим господарством (ЛНТУ лісове господарство) при тому, що ОСОБА_1 здобула освіту інженера технолога ( Одеський технологічний інститут харчової промисловості) .

З досліджених судом штатних розписів по ДП "Цуманський лісгосп" та довідки № 453 від 20.5.2019 року ( а.с.81-96), яка надана відповідачем вбачається, що на час вивільнення ОСОБА_1 були відсутні вакантні посади, які б відповідали її професії чи спеціальності.

Доводи ОСОБА_1 про те, що на час її звільнення була вакантною посада технолога консервного цеху, на яку вона могла бути призначена, і яка їй не була запропонована роботодавцем є безпідставними.

Як вбачається з посадової інструкції технолога консервного цеху однією із кваліфікаційних вимог до даної посади є освітня підготовка за напрямом "Системи управління безпечністю харчових продуктів". Досвід роботи не менше 1 року у супроводженні систем якості та безпечності харчових продуктів на принципах НАССР, органік Стандарт, в тому числі підтримка документації СУБХП в актуальному стані на підприємстві.

В судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що у неї відсутня відповідна освітня підготовка за згаданими напрямками.

Відтак посада технолога консервного заводу не могла бути запропоновано позивачу у зв`язку з невідпорністю її кваліфікаційного рівня вимогам до даної посади.

Крім того, відповідно до інформації ДП "Цуманське лісове господарство" посада технолога консервного заводу скорочена та виключена з штатного розпису з 02.01.2019 року.

Враховуючи зазначене судом першої інстанції правильно встановлено, що на момент звільнення відповідача відповідно до п. 1 ч. 1ст. 40 КЗпП України не було вакантних посад, які відповідають її освіті та кваліфікації, а тому правомірно відбулось звільнення.

Твердження апелянта про те, що Ківерцівським районним судом не правильно надано оцінку протоколу спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації ДП «Цуманське ЛГ» від 14.06.2018 року є безпідставними.

Згаданий протокол від 14.06.2018 року, свідчення голови профспілкового органу ДП «Цуманське ЛГ» ОСОБА_6 та інших членів профспілки, надані в суді, свідчать про згоду представницького органу на звільнення ОСОБА_1 .. Будь-які заяви профспілкового органу в інтересах його члена ОСОБА_1 до підприємства не надходили.

Наявність у Собіцької С .А . на утриманні неповнолітньої дитини само по собі не свідчить про неможливість її звільнення з роботи за наявності наведених обставин, оскільки позивач не відноситься до категорії одинокої матері, яка не може бути звільнена без обов`язкового працевлаштування.

Висновки суду ґрунтуються на повно і всебічно з`ясованих обставинах справи, перевірених належними доказами, на які є покликання в рішенні суду і яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - Дорошкевича Василя Борисовича залишити без задоволення, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 січня 2019 року в даній справі - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:

Судді: