Провадження № 4-с/761/17/2019
У Х В А Л А

10 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Мусійчук В.С.,

представника заявника - ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи

приватного виконавця

виконавчого округу міста Києва

Бандоли Олександра Олексійовича - Коваленка О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_4, заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бандола Олександр Олексійович, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Центр юридичних послуг, санкції та банкрутства» на дії та рішення приватного виконавця, -

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року заявник ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії приватного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови.

Вимоги скарги заявник обґрунтовує тим, що 16.02.2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/31283/14-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за Генеральною кредитною угодою № 010/26-01/05/086 від 06.07.2007 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Авалі» та стягнуто з ОСОБА_4 128 816,56 доларів США, 22190,25 грн., та судові витрати в розмірі 3654,00 грн. 09.04.2015 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2015 року у справі № 761/31283/14-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист від 09.04.2015 року з примусового виконання рішення суду. 02.04.2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бандола О.О. було відкрито виконавче провадження № 56090330 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2015 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 128 816,56 доларів США, 22 190,25 грн. та судові витрати в розмірі 3 654,00 грн. 08.06.2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м Києва Бандола О.О. № 56090330 проведено опис та арешт майна боржника, а саме: нежилого приміщення з № 1 по № 17 (групи приміщень) загальною площею 271 кв.м.: підвал (приміщення з № 13 по № 16 - підвал з № 1 по № 12 - І поверх), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що складаються з: 1 поверх (приміщення з № 1 по № 13), площею 174 кв.м., приміщення за призначенням 1 підсобна 54 кв.м., 2 основна 42,6 кв.м, 3 с/вузол 1,2 кв.м., 4 підсобна 5,6 кв.м., 5 підсобна 11,2 кв.м., 6 с/вузол 2,6 кв.м., 7 підсобна 3,6 кв.м. 8 підсобна 11,1 кв.м., 9 підсобна 4,2 кв.м., 10 туалет 1,5 кв.м., 11 основна 14.4 кв.м., 12 шафа 1,5 кв.м., 13 основна 21,9 кв.м. Підвал (приміщення з № 13 по № 17), площею 97 кв.м., 14 сходи 5,4 кв.м., 15 підсобна 42,6 кв.м., 16 підсобна 42,6 кв.м., 17 сходи 6,4 кв.м., яке передано на зберігання ТОВ «Юридична компанія «Центр юридичних послуг, санації та банкрутства». При цьому ні заявнику ні його представнику про передачу на зберігання арештованого майна ТОВ «Юридична компанія «Центр юридичних послуг, санації та банкрутства» не повідомлялося, своєї відмови від прийняття майна на зберігання заявник не на надавав, судовим рішенням не визначено особу, якій необхідно передати майно на зберігання, а тому приватний виконавець передчасно прийняв рішення про передачу майна на зберігання ТОВ «Юридична компанія «Центр юридичних послуг, санації та банкрутства». Крім того, всупереч ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження», приватним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно після спливу більше ніж двох місяців з моменту відкриття виконавчого провадження, хоча виконавцю було відомо про наявність майна боржника, що є порушенням виконавчих дій. За таких обставин, вважає, що постанова приватного виконавця Бандоли О.О. від 08.06.2018 року підлягає скасуванню, а дії приватного виконавця визнанню протиправними.

З огляду на викладене, заявник просить визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича щодо передачі нежилих приміщень, загальною площею 271,0 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на відповідальне зберігання ТОВ «Юридична компанія «Центр юридичних послуг, санації та банкрутства» - протиправними; визнати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича про опис та арешт майна (коштів) боржника від 08.06.2018 року у виконавчому провадженні № 56090330 - протиправною та скасувати; зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вандолу Олександра Олексійовича передати нежилі приміщення, загальною площею 271,0 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_4.

У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Бандоли О.О. - Коваленко О.Д., просив відмовити в задоволенні скарги, зазначив, що діяв у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», підтримав письмові пояснення приватного виконавця від 10.08.2018 року.

У судове засідання представники ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «Юридична компанія «Центр юридичних послуг, санації та банкрутства» не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Суд, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази, матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.02.2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/31283/14-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за Генеральною кредитною угодою № 010/26-01/05/086 від 06.07.2007 року було задоволено позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Авалі» та стягнуто з ОСОБА_4 128 816,56 доларів США, 22190,25 грн., та судові витрати в розмірі 3654,00 грн.

09.04.2015 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2015 року у справі № 761/31283/14-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист від 09.04.2015 року з примусового виконання рішення суду.

02.04.2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бандола О.О. було відкрито виконавче провадження № 56090330 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16.02.2015 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 128 816,56 доларів США, 22 190,25 грн. та судові витрати в розмірі 3 654,00 грн.

08.06.2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м Києва Бандола О.О. № 56090330 проведено опис та арешт майна боржника, а саме: нежилого приміщення з № 1 по № 17 (групи приміщень) загальною площею 271 кв.м.: підвал (приміщення з № 13 по № 16 - підвал з № 1 по № 12 - І поверх), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що складаються з: 1 поверх (приміщення з № 1 по № 13), площею 174 кв.м., приміщення за призначенням 1 підсобна 54 кв.м., 2 основна 42,6 кв.м, 3 с/вузол 1,2 кв.м., 4 підсобна 5,6 кв.м., 5 підсобна 11,2 кв.м., 6 с/вузол 2,6 кв.м., 7 підсобна 3,6 кв.м. 8 підсобна 11,1 кв.м., 9 підсобна 4,2 кв.м., 10 туалет 1,5 кв.м., 11 основна 14.4 кв.м., 12 шафа 1,5 кв.м., 13 основна 21,9 кв.м. Підвал (приміщення з № 13 по № 17), площею 97 кв.м., 14 сходи 5,4 кв.м., 15 підсобна 42,6 кв.м., 16 підсобна 42,6 кв.м., 17 сходи 6,4 кв.м., яке передано на зберігання ТОВ «Юридична компанія «Центр юридичних послуг, санації та банкрутства».

Заявник зазначає, що ні йому ні його представнику про передачу на зберігання арештованого майна ТОВ «Юридична компанія «Центр юридичних послуг, санації та банкрутства» не повідомлялося, своєї відмови від прийняття майна на зберігання заявник не на надавав, судовим рішенням не визначено особу, якій необхідно передати майно на зберігання, а тому приватний виконавець передчасно прийняв рішення про передачу майна на зберігання ТОВ «Юридична компанія «Центр юридичних послуг, санації та банкрутства».

Крім того, всупереч ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження», приватним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно після спливу більше ніж двох місяців з моменту відкриття виконавчого провадження, хоча виконавцю було відомо про наявність майна боржника, що є порушенням виконавчих дій. За таких обставин, вважає, що постанова приватного виконавця Бандоли О.О. від 08.06.2018 року підлягає скасуванню, а дії приватного виконавця визнанню протиправними.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ст.ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно п. 6 ч. 3 ст. 18ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обовязковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, обєм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обовязок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Згідно п. 13 Інструкції з організації примусового виконання рішень,у разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, імя та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, імя та по батькові нового зберігача. Постанова підписується виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника. Факт передачі майна новому зберігачу засвідчується актом виконавця або актом приймання-передавання майна, який долучається до постанови про заміну зберігача.

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання державним виконавцем покладених на нього обов'язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. (ст. 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч.2 ст. 451 ЦПК України).

За змістом частини третьої статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані стороною виконавчого провадження рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бандоли Олександра Олексійовича щодо винесення постанови від 08.06.2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника - протиправними, оскільки, викладені в скарзі доводи спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що виконавцем виконано положення Закону України «Про виконавче провадження», підстави для задоволення скарги відсутні, а тому скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 1, 5, 18, 34, 40, 42 Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 4, 76, 77, 81, 258 - 260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні вимог скарги ОСОБА_4, заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бандола Олександр Олексійович, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Центр юридичних послуг, санкції та банкрутства» на дії та рішення приватного виконавця відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали 15.04.2019 року.

Суддя