Справа № 307/4363/14-ц
Провадження № 2/307/23/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Ільницькій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Тячівська держана нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту. В позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Тячів померла її рідна сестра ОСОБА_4 , яка до смерті проживала в АДРЕСА_1 , про що в книзі реєстрації смертей РАЦС Тячівського районного управління юстиції 1 жовтня 2014 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за №112, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть. Підтвердження того, що вона являється рідною сестрою померлої є актові записи про їх народження, де вказані їхні спільні батьки. Протягом останнього року життя померлої, її утриманням займалася вона як її рідна сестра та її сусіди за її дорученням, разом допомагали їй, оскільки сестра важко хворіла, мала хронічний гепатит форми «В», цироз печінки. Власне вона категорично настоювала та просила сусідів ходити при необхідності з сестрою до магазину за продуктами та стерегти її від придбання спиртного. У будинку за останній період не було жодної краплі спиртного. Враховуючи ці обставини, вона як рідна сестра, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки у відповідності до ст.1262 ЦК України належить до другої черги спадкування за законом, бо спадкоємців першої черги не має. Однак, відразу після смерті сестри, вона від сусідів довідалася про те, що відповідачі ОСОБА_2 за останній тиждень практично проживали у будинку її сестри, змінили замки на дверцятах огорожі, дверей будинку, обмежили сусідів, у котрих були запасні ключі від дверцят огорожі, дверей будинку, у вільному доступі до сестри і практично весь цей період активно постачали їй спиртне. Так, у понеділок, 22 вересня 2014 року, сусіди вчинили сварку з відповідачами і насильно зайшли у двір та будинок провідати її сестру, яка знаходилась у ліжку в стані алкогольного сп`яніння та просила ще спиртного. Сусіди навмисно заглянули в холодильник сестри і крім незначної кількості продуктів побачили дві пляшки горілки. Коли відповідачів спитали для чого горілка, то відповідачі заявили, що сестра сильно просить горілки і що вони їй періодично наливали спиртне. Наступного дня, тобто 23 вересня 2014 року, сусіди бачили як до будинку сестри відповідачі привели нотаріуса і коли нотаріус пішов, то вони знову зчинили крик і пішли в будинок до сестри, яку знову побачили лежачою в ліжку і, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Коли її спитали, що вона підписувала, то сестра не зовсім зрозуміло пояснила та з її пояснень вони частково зрозуміли, що племінник їй надіслав гроші і їх необхідно зняти, для чого вона підписала доручення, а також підписала якісь документи щодо прийняття спадщини після смерті свого сина, котрий помер за чотири місяці до цієї події. Коли її спитали чи не переписувала вона майно на когось, то сестра відповіла, що нічого такого не підписувала. У п`ятницю, 26 вересня 2014 року, до сестри навідалася дільничний лікар, яку відповідачі не пустили у будинок, вказуючи на те, що самі лікують її сестру. Натомість, лікар заявила, що хвору сестру необхідно доправити на швидку допомогу і негайно госпіталізувати. Відповідачі пообіцяли це зробити, про те лише у понеділок, 29 вересня 2014 року, доставили її в лікарню, де практично зупинити внутрішню кровотечу через ускладнення хронічної хвороби - цироз печінки та її руйнування, спричинене вживанням спиртних напоїв, зупинити не можливо було і сестра через день померла. Цьому сприяло ще й навмисне затягування відповідачів з госпіталізацією сестри. З цього приводу вона звернулася до міліції, про те там здійснили поверхову перевірку, отримали у відповідачів копії документів і заповіту нібито підписаного її сестрою. Копії цих документів вона отримала, ознайомлюючись із висновком міліції, складеним за її зверненням. Заповіт, нібито складений від імені її сестри, вважає недійсним через наступні підстави: підпис та напис на заповіті явно виконаний не її сестрою, оскільки очевидним є та обставина, що писала заповіт малограмотна особа, яка переписували букви по окремо, підпис виконаний з відхиленням і необґрунтованими зупинками, тоді як почерк та підпис її сестри був високо відпрацьований та чіткий, за твердженням свідків у момент коли нотаріус перебував у неї вдома і вона підписувала якісь документи, в тому числі і заповіт, і в цей період вона перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння та будучи залежною від алкоголю, не віддавала звіту про дії, які вчиняла, та через стан сп`яніння реально не сприймала їх, тим більше, що відповідачі познайомилися з її сестрою у лікарні, де вона у червні поточного року лікувалася, знали про її хронічну хворобу (гепатит та цироз печінки), а ближче взялись її опікувати та обмежили спілкування з сусідами, родичами за тиждень до її смерті. Таким чином, на її думку, у її сестри не було причин, мотивів чи внутрішніх переконань складати заповіт на користь відповідачів, хіба що як поступку в обмін на налите їй спиртне і тому вважає, що даний заповіт якщо і був складений, то під впливом алкогольного сп`яніння, через що в момент його вчинення сестра не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, тобто її волевиявлення не було вільним і не відповідало її внутрішній волі. До складу спадщини ввійшло всі права та обов`язки померлої, а саме майнові права на майно, яке належало їй на праві власності: житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю на підставі договору дарування, а також меблі та інше рухоме майно. Також, позивачка зазначила, що в порушення вимог п.3 Глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5 не містить посвідчу вального напису нотаріуса про те, що такий складений по місцю проживання заповідачки, не вказано місця адреси його складання, причини його складання поза приміщенням державної нотаріальної контори. Позивачка вважає, що заповіт складений з порушенням щодо його форми та посвідчення.

Просить суд визнати недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_4 , яка до смерті проживала в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений та зареєстрований державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори 23 вересня 2014 року в реєстрі за №3-1873.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надіслали до суду письмові заперечення, в яких зазначили, що позивачка невірно вказує що до померлої ОСОБА_4 в п`ятницю, 26 вересня 2014 року, навідалася дільничний лікар, яка ніби в цей день заявила, що померлу необхідно доправити на швидку допомогу і госпіталізувати. Це спростовується додатком до позовної заяви - направлення лікаря ОСОБА_8 від 29.09.2014 року померлої ОСОБА_4 на стаціонарне лікування, що і було зроблено в цей день. Посилання позивачки на сусідів в позовній заяві є некоректним, бо три сусідки при житті померлої обговорювали її на вулиці Пушкіна , вимагали від неї заповіту, а одна з них, яка межує з дворогосподарством померлої, постійно робила їй неприємності. Померла ОСОБА_4 за одинадцять років проживання не допускала їх не тільки в свій невеликий будинок, а навіть у свій двір. Просять в задоволенні позову відмовити (Т.1 а.с.41).

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на викладені у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог обставини та просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні ствердила, що вона доглядала за померлою ОСОБА_4 , з якою познайомилася в лікарні. Їй зателефонувала ОСОБА_4 та сказала, щоб вона до неї прийшла, бо вона впала зі сходів і це було за місяць до заповіту. Коли вона прийшла до ОСОБА_4 та сказала, що хоче, щоб вона її доглядала. Вона порадилася з чоловіком та погодилася. Сусіди до померлої приходили до складення заповіту, а вже після складення заповіту ніхто до ОСОБА_4 не приходив. ОСОБА_4 не вживала алкогольні напої, алкоголь їй вони не давали. Вона ж доглядала за ОСОБА_4 та працювала біля будинку. Нотаріусу телефонувала сама ОСОБА_4 і в понеділок, зранку, нотаріус приніс документи. ОСОБА_4 була в поганих відносинах з сусідами і з проханнями вона до сусідів не зверталася. Коли сусіди дзвонили у ворота, ОСОБА_4 сама особисто виходила до них. В лікарні біля ОСОБА_4, крім неї, не було нікого, ніхто не знав, що вона помре. Сестра померлої не провідувала ОСОБА_4 .. Додому померлій телефонував племінник, який казав, щоб вони повернули йому кошти. Кошти ОСОБА_4 на лікування сина давали вони. Про діагноз сина померлої вона дізналася в останній день. Вона знала, що в ОСОБА_4 є проблеми з ногами і 10 днів була з нею в лікарні, де її ніхто не провідував, не допомагав. Вона ночувала в померлої на протязі місяця. Замки вони поміняли на вхідних воротах за тиждень до заповіту, так як їх про це попросила ОСОБА_4 Коли нотаріус складав заповіт була в будинку і чула як ОСОБА_4 його читала. Писала ОСОБА_4 сама, з однієї сторони стола сиділа ОСОБА_4 , а з другої сторони сидів нотаріус, а вони з чоловіком стояли в стороні. Нотаріус роз`яснював права ОСОБА_4 Приписи лікарів щодо лікування не було, ОСОБА_4 брала знеболювальне від печінки. Вони викликали швидку допомогу і по приїзду лікарі швидкої допомоги лише зробили укол і сказали, що стан не критичний, а через дві години відвезли ОСОБА_4 в лікарню. Була лікар, яка написала направлення і вони поїхали в лікарню. Нотаріус сказав ОСОБА_4 , що краще написати заповіт, ніж укладати договір дарування.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що вони були в лікарні біля ОСОБА_4 і та сказала, що віддає їм будинок, а інші пацієнти це чули. Перед тим як приходив нотаріус, попросила, щоб прийшов священик. Ніхто ОСОБА_4 не провідував, в тому числі ні брати, ні сестри. Нотаріус казав померлій, що спадкоємцями є чужі люди і навіщо вона заповідає їм будинок, дав їй термін подумати одну добу. Потім був складений заповіт. В день поховання вчинилася сварка. Поки ОСОБА_4 потрібна була допомога, ніхто до неї не приходив,в тому числі і позивачка ОСОБА_1 . Спиртні напої ОСОБА_4 вони ніколи не давали. ОСОБА_4 попросила його поміняти замки на дверях, бо не хотіла бачити сусідів. Коли нотаріус складав заповіт, сказав їм вийти в іншу кімнату і розмовляв сам з ОСОБА_4 Заповіт ОСОБА_4 читала і підписувала особисто. Якщо б ОСОБА_4 . на момент укладення заповіту перебувала в нетверезому стані, то нотаріус відчув би запах алкоголю.

Представник Тячівської державної нотаріальної контори Стан Т.В. в судовому засіданні пояснила, що заповідач звернувся для посвідчення заповіту на дому, бо мала вади. Нотаріус має право йти додому і на другий день посвідчили заповіт. Є години і хвилини, нотаріус перевірив дієздатність і стан сп`яніння, є висновок. Вважає, що доказів для скасування заповіту не має. Відповідачі не могли бути присутніми під час складання заповіту. Медичного висновку про те, чи оцінює, чи розуміє дії, чи може керувати ними, не потрібно. Якщо б заповідачка була в стані алкогольного сп`яніння, нотаріус відмовився б посвідчувати заповіт

Представник Тячівської державної нотаріальної контори Гайович Б.Ф. в судовому засіданні пояснила, що кількість вчинення нотаріальних дій не має значення. Міститься один запис. Дві нотаріальні дії не вчинено під одним номером. Заява на прийняття спадщини в реєстрі не реєструється, оскільки це не є нотаріальною дією. Вона записується в спадковий реєстр і реєструється в спадковому реєстрі. У витязі зі спадкового реєстру зазначено місце реєстрації, місце посвідчення - нотаріальна контора, а в книзі - на дому, можливо у зв`язку з тим, що державний нотаріус помилився. Час реєстрації дії не зазначається, зазначається лише дата вчинення та дані, подані особою, зміст нотаріальної дії, яка була вчинена. За цей день скільки вчинено нотаріальних дій, підсумковий підпис, сказати не може. Записи поєднувати в один запис не можна, бо є відповідні форми.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно заповіту, посвідченого та зареєстрованого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Дуйчак Т.А. 23.09.2014 року в реєстрі за №3-1873, ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося (Т.1 а.с.17, 86).

В посвідчувальному написі, який міститься на зворотній сторінці вказаного заповіту, зазначено, що заповіт посвідчено на дому по АДРЕСА_1 із-за похилого віку та хвороби заповідачки ОСОБА_4 , в 11 годин 20 хвилин.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23 вересня 2014 року за №38439874, який сформовано нотаріусом Дуйчак Т.А., заповіт ОСОБА_4 зареєстровано Тячівською державною нотаріальною конторою в 11 годин 26 хвилин 23 вересня 2014 року, зазначено місце посвідчення заповіту - Тячівська державна нотаріальна контора (Т.1 а.с.19, 92).

В реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Тячівської державної нотаріальної контори за 2014 рік міститься запис №3-1873 від 23.09.2014 року про посвідчення заповіту ОСОБА_4 , на дому по АДРЕСА_1 в 11 годин 20 хвилин (Т.1 а.с.107-109)

Згідно журналу обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса під записом №20 зазначено, що ОСОБА_4 , у зв`язку з похилим віком, в 11 годин 23 вересня 2014 року в Тячівську державну нотаріальну контору щодо складання заповіту та заяви при прийняття спадщини за законом ( Т .1 а.с.110-112).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що стверджується свідоцтвом про її смерть від 02 жовтня 2014 року (Т.1 а.с.6).

2 жовтня 2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Русин Н.І. після смерті її рідної сестри ОСОБА_4 , і дана заява зареєстрована в реєстрі за №5112, що також стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.10.2014 року (Т.1 а.с.7, 8, 94).

Згідно висновку дільничного інспектора Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області від 10 жовтня 2014 року подальший розгляд матеріалів перевірки по заяві ОСОБА_1 про прийняття міри до невідомих осіб, які самовільно захопили будинок в АДРЕСА_1 , який належить її покійній сестрі ОСОБА_4 , припинено у зв`язку з тим, що під час розгляду матеріалів перевірки було встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мають місце цивільно-правові відносини, не встановлено ознак будь-якого кримінального діяння, передбаченого КК України (Т.1 а.с.14).

Відповідно до висновку криміналістичної експертизи від 24 вересня 2015 року за №1829, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, стверджено, що рукописний запис: «Цей заповіт мною в голос прочино оосипито підписононо», розташований після слова: «Підпис» на оригіналі одного примірника заповіту, укладеного від імені ОСОБА_4 , 23 вересня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3-1873. виконаний ОСОБА_4 в незвичному стані (зменшення свідомого контролю, імовірніше за все в стані алкогольного сп`яніння). Підпис від імені ОСОБА_4 , розташований після рукописного запису: «Цей заповіт мною в голос прочино оосипито підписаноно», перед словами: ОСОБА_4 » на оригіналі одного примірника заповіту, укладеного від імені ОСОБА_4 , 23 вересня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №3-1873, виконаний самою ОСОБА_4 в незвичному стані (імовірніше за все в стані алкогольного сп`яніння) (Том-1 а.с.131-133).

Довідками КЗ «Тячівської районної поліклініки» №397 від 28.12.2015 року та №275 від 11.05.2016 року стверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувала (Т.1 а.с.154, 163).

Згідно висновку комісійної експертизи №31 від 08.06.2016 року, проведеної Закарпатським обласним бюро судово-медичної експертизи по факту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з рахуванням медичної документації, заповненої на її ім`я (медична карта №7327 стаціонарного хворого з терапевтичного відділення Тячівської РЛ №1 та медична карта №10097 стаціонарного хворого з терапевтичного відділення Тячівської РЛ №1), відповідно з питаннями, поставленими на вирішення даної експертизи, діагноз ОСОБА_4 , 1957 року народження - хронічний гепатит з трансформацією в цироз встановлений правильно, однак належність його до вірусних не підтверджена. В історії хвороби є результат аналізу крові та маркери вірусних гепатитів, який свідчить про наявність НВSAg , але не має результату аналізу на ПЛР до НВV-інфекції, який би підтвердив наявність ДНК- вірусу гепатиту «В» і тим самим довів, що у хворої саме вірусний гепатит «В». Відповідно до локальних протоколів надання медичної допомоги хворим гастроентерологічного профілю та медикаментозного забезпечення на рівні ЦРЛ - обстеження та лікування проведеного в повному об`ємі. Згідно представленої медичної документації, заповненої на ім`я ОСОБА_4 (історія хвороби №7327 із Тячівської РЛ ) відомо, що лікування хворої проводилось належним чином і хвора була виписана із стаціонару 28.07.2014 року у задовільному стані з відповідними рекомендаціями по режиму харчування та дієти, а також медикаментозній терапії (гепатопротектори). Згідно представленої медичної документації та виписки із протоколу (карти) патологоанатомічного дослідження №147 від 01.10.2014 року - у хворої зафіксований шлунково-кишкова кровотеча, яка стала безпосередньою причиною смерті її. Згідно даних протоколу патологоанатомічного дослідження №147 від 01.10.2014 року причиною смерті ОСОБА_4 , 1957 року народження, стала масивна шлункова-кишкова кровотеча з варикозно-розширених вен стравоходу на фоні цирозу печінки. Погіршення стану хворої могло бути зумовлено порушенням режиму харчування та дієти, а також припинення прийому гепатопротекторів. Вживання спиртного, припинення прийому гепатопротекторів, порушення режиму харчування та дієти - могло зумовити загострення хвороби і спричинити масивну кровотечу, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті. Представлена документація (історія хвороби №10097) не дає можливості дати достовірну інформацію в повному об`ємі про перебіг захворювання, його наслідки та ускладнення (Том -1 а.с.169-173).

Висновком судово-психіатричної експертизи №236 від 18.11.2016 року, проведеної Обласною психіатричною лікарнею м. Берегово, стверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу, який відноситься до підписання нею заповіту психічним захворюванням не страждала, а виявляла ознаки астенічного синдрому внаслідок важкого соматичного захворювання (цироз печінки), про що свідчать її скарги на загальну слабкість, підвищену втомлюваність, а також дані стаціонарного обстеження та лікування в терапевтичному відділенні. Оцінити однозначно ступінь зменшення свідомого контролю, який по даним графологічної експертизи, мав місце у ОСОБА_4 під час підписання заповіту 23.09.2014 року, його генез та вплив на здатність останньої в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в юридично значимий період неможливо (Т.1 а.с.176-180).

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні ствердила, що в померлої ОСОБА_4 був хворий син, і вона вживала алкогольні напої. Померла ОСОБА_4 приходила до неї спати, бо боялася відповідачів. ОСОБА_4 вона допомагала прибирати, а коли прийшла в неділю до неї додому, то в холодильнику були дві пляшки горілки. В понеділок в будинку були відповідачі, які командували, а документи були розкидані, ОСОБА_4 вже нічого не розуміла. Також їй відомо, що відповідачі поміняли замки в будинку ОСОБА_4 Племінник давав ОСОБА_4 кошти на лікування. Відповідачі забрали з будинку ОСОБА_4 килими, консервовані продукти, не пускали сусідів в дім провідати ОСОБА_4 , яка була в депресії після смерті сина. Коли відповідачі закрили двері, сусідка залізла через паркан і відкрила їм двері. Вони зайшли в будинок, на столі була горілка, по зовнішньому вигляду також було видно, що вона вживала алкоголь і відчувався запах з роту. Це було десь о 6 годині вечора, а нотаріус пішов десь о першій годині дня. ОСОБА_4 вона знала 18 років, та вживала алкоголь постійно, готувала на весіллях і в неї вже розпадалася печінка. Сусіди питали чому нотаріус приходив, на що вона казала, що оформила будинок на себе. Про складений заповіт ОСОБА_2 ОСОБА_4 що нічого не казала. Чому ОСОБА_4 не зверталася в міліцію, якщо боялася відповідачів, не знає. Родичі до ОСОБА_4 не приходили. В неї був ключ від будинку і воріт, а відповідачі поміняли замки. Відповідачі в будинок нікого не впускали. Коли укладався заповіт замки на будинку та воротах були поміняні. Вона бачила гроші в ОСОБА_4 , які їй дав племінник коли приїхав з Москви .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердив, що вони з померлою ОСОБА_4 були сусіди. перебувала в лікарні і там познайомилася з ОСОБА_2. Через два тижні ОСОБА_4 знову стала вживати алкоголь. Після того як до ОСОБА_4 прийшли відповідачі ОСОБА_2 її до будинку померлої не впускали, ховали побиту ОСОБА_4 . Вони були в будинку ОСОБА_4 , котра була в нетверезому стані, а відповідачі там стояли. Вона питала чому там був нотаріус, але померла навіть не пам`ятала, що був нотаріус. Відповідачі поміняли ключі, а потім повідомили про поховання ОСОБА_4 Нотаріус Дуйчак в будинку ОСОБА_4 був десь о 11-12 годині, а ОСОБА_2 їх не впускала. До цього в померлої був священик. Померла ОСОБА_4 кричала, що не може вийти, бо в неї болять ноги. Померла перебувала в стані алкогольного сп`яніння, коли приходив нотаріус. ОСОБА_4 вживала алкоголь два тижні, але потім переставала. Відповідачі ОСОБА_2 прийшли до померлої, коли вона вживала алкоголь. Від ОСОБА_4 вона не чула, що та хоче зробити на когось заповіт. В будинку вона бачила горілку, але відповідачі казали, що ОСОБА_4 використовує її як лікарство для ніг.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 знала більше 10 років. Вони почали спілкуватися з померлою ОСОБА_4 , коли в ОСОБА_4 захворів син. Померла їй казала, що в неї є рідня в с. Калини і в с. Ганичі і вони їй допомагають лікувати сина. В ОСОБА_4 були часті вживання алкоголю. ОСОБА_4 питала її, хто такі ОСОБА_2, бо вона познайомилась з жінкою в лікарні і вони почали її навідувати. ОСОБА_4 попросила її дізнатися хто вони такі, казала, що ОСОБА_2 хочуть її доглядати. ОСОБА_4 казала, що вона вилікується і буде шукати роботу. Вона спитала свого чоловіка, хто такий ОСОБА_2 і чоловік сказав, що він робив в охороні і краще з ними не спілкуватися. Жінка з с. Тячівки казала, що ОСОБА_2 вже забрали будинок в якоїсь жінки. Вона проїжджала біля ОСОБА_4 і побачила лікаря, зателефонувала, але ніхто не відповідав. Через кілька днів вона дізналася, що ОСОБА_4 померла. Після поховання вони написали заяву на ОСОБА_2 в міліцію. ОСОБА_2 приїхав до них і спитав чому вона написала заяву. Коли ОСОБА_4 вживала алкоголь вона була агресивною, забувалася. не контролювала себе. Вона спілкувалася на базарі з лікарем Куцин, яка була в ОСОБА_4 , питала чому вона приходила до ОСОБА_4 , на що та відповіла, що приходила до ОСОБА_4 , де ОСОБА_2 представилися її родичами і сказали, що їм нічого не потрібно. Лікарка сказала викликати швидку, але вони в той день не відвезли ОСОБА_4 в лікарню, а лише наступного.. Коли на похованні побачила ОСОБА_2 , то згадала, що за кілька днів до смерті ОСОБА_4 він стояв біля воріт на вул. Пушкіна, де проживає священик. ОСОБА_2 намагався її залякати, приходив додому і переставав на вулиці, чому вона писала заяву в міліцію.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні ствердила, що вона являється племінницею померлої. Тітка часто вживала алкоголь, а її мати на ОСОБА_4 кричала. ОСОБА_4 завжди телефонувала їм в нетверезому стані. Коли в тітки захворів син, її чоловік і батько допомагали їй лікувати сина, збирали гроші, але потім син помер. Після смерті сина ОСОБА_4 була в депресії. Тітка телефонувала та казала, що приїде до них, але потрапила в лікарню і там познайомилася з ОСОБА_2 . Коли тітка повернулася з лікарні, сказала, що бере себе в руки і стає до роботи, але вживала алкогольні напої і надалі. Вона постійно навідувала тітку ОСОБА_4 і знає, тверезою вона будинок не передала, а в нетверезому стані пропонувала його всім. Перед смертю ОСОБА_4 вживала алкоголь дуже сильно. Вони казали ОСОБА_2, що ті її споюють.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що 20 вересня 2014 року, після святкування дня міста, бачила ОСОБА_4 в неадекватному стані з розбитим носом. Наступного тижня в померлої був нотаріус та священик. Сусіди хотіли зайти до ОСОБА_4 , але ворота були зачинені та на телефонні дзвінки вона не відповідала. Тоді сусіди перелізли через паркан та бачили, що ОСОБА_4 лежить, а біля ліжка знаходиться горілка. Потім прийшла лікар та видала ОСОБА_4 направлення в лікарню. Через деякий час ОСОБА_2 повідомила про смерть ОСОБА_4 та час поховання. ОСОБА_4 вживала алкоголь та була неадекватною. Могла постійно вживати алкоголь на протязі двох тижнів. Поки жив син померлої, то він її ще притримував. ОСОБА_4 постійно носила горілку з собою. В померлої був цироз печінки і вона ходила на лікування. Також їй відомо, що до ОСОБА_4 приходили нотаріус та священик.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні ствердив, що його мати та мати померлої були рідними сестрами. В померлої ОСОБА_4 був син, який помер внаслідок онкологічного захворювання. В померлої є два рідні брати, які збирали кошти на лікування її синові. Син позивачки з Балти відправляв кошти померлій. Спочатку ОСОБА_4 втратила чоловіка, в якого були два сини і всі переживали, що вони ОСОБА_4 виженуть з будинку. Він особисто розмовляв з синами покійного чоловіка ОСОБА_4 і ті казали, що вони не будуть виганяти ОСОБА_4 . Померла постійно вживала алкоголь, останній рік з нею вже ніхто не міг розмовляти. В стані алкогольного сп`яніння могла кілька разів зателефонувати і казати різні речі, а потім про це нічого не пам`ятати. Про те, що померла мала в Тячеві квартиру йому не було відомо. Сусіди переставали поховання, бо були шоковані, що в будинку померлої ОСОБА_4 хазяїнують ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він є священиком та знав як ОСОБА_4 , так і її сина. Він здійснював таїнство сповіді та причащання ОСОБА_4 Коли ОСОБА_4 захворіла, вони в церкві збирали їй кошти. ОСОБА_4 також приходила і просила допомогу. Він і сам, коли бачив, що потрібна допомога, збирав їй кошти. Він особисто не помічав щоб ОСОБА_4 вживала алкогольні напої. Він навіть не знав, що ОСОБА_2 за нею доглядають, поки вона сама про це не сказала. ОСОБА_4 йому розповідала, що була в лікарні і попросила ОСОБА_2 доглядати за нею. Казала, що: «Їй Бог послав таких людей, бо хати треба всім, а її нікому». За місяць або два до смерті ОСОБА_4 він її сповідав. Таїнство сповіді проводиться зазвичай зранку о 8 чи 9 година ранку. ОСОБА_4 йому казала, що в неї син хворий і плакала. Казала, що їй важко, бо нікому їй допомогти.

Відповідно до ст.ст. 1233, 1234 ЦК України, заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Загальні вимоги до форми заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України.

Заповіт відповідно до ст. ст. 1247, 1248 ЦК України складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Спеціальною нормою, яка визначає підстави визнання заповіту нікчемним, є ст. 1257 ЦК України. Відповідно до ч. 1 даної статті заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі виконання такого правочину недійсним судом не вимагається.( ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства(ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складенні особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо).

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, яке здійснюється нею особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ст. 1234 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 Глави 1 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2101 року за №296/5 якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями.

Як вбачається із роз`яснень, викладених у ч.2 п.16, ч.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 - заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочин, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила. Заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Згідно із ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка вказувала, що спірний заповіт, складений ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає визнанню недійсним, з тих підстав, що ОСОБА_4 заповіт не підписувала. не розуміла значення своїх дій при складанні заповіту, волевиявлення не відповідало її волі та що форма заповіту не відповідає ст. 1247 ЦК України, оскільки не містить посвідчувального напису нотаріуса про те, що такий складений по місцю проживання заповідачки, не вказано місця адреси його складання, причини його складання поза приміщенням державної нотаріальної контори.

Зі змісту оспорюваного правочину вбачається, що заповіт від 23.09.2014 року складався за особистим зверненням ОСОБА_4 , дієздатність якої нотаріусом було перевірено. Будь-яких доказів про те, що на момент посвідчення заповіту заповідач не мав повної цивільної дієздатності, у матеріалах справи відсутні.

Доводи представника позивача щодо не підписання спадкодавцем ОСОБА_4 . спірного заповіту від 23.09.2014 року та відсутності в ОСОБА_4 на момент посвідчення заповіту повної цивільної дієздатності, а також волевиявлення, суд вважає безпідставними, оскільки в судовому засіданні матеріалами встановлено, що спірний заповіт від 23.09.2014 року підписала саме ОСОБА_4 , що підтверджується висновком криміналістичної експертизи від 24 вересня 2015 року, при цьому висновком судово-психіатричної експертизи №236 від 18.11.2016 року не підтверджено факт не усвідомлення ОСОБА_4 на момент підписання та посвідчення спірного заповіту значення своїх дій та керування ними.

Витребувані судом медичні карти медичних закладів щодо хворої ОСОБА_4 за №10097 (Т.2 а.с.53-69) та №7327 (Т.2 а.с.70-96) не можуть доводити обставин перебування ОСОБА_4 на момент підписання та посвідчення спірного заповіту в недієздатному стані чи відсутність в неї волевиявлення щодо заповідання її майна.

Також, не заслуговують на увагу доводи представника позивача,що форма заповіту не відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України, оскільки заповіт складений в письмовій формі, уповноваженою на це особою - нотаріусом, містить вказівку на місце та час його складання - АДРЕСА_1, в заповіті міститься особистий підпис ОСОБА_4 та на зворотній сторінці вказаного заповіту міститься відповідний посвідчувальний напис, в якому зазначено, що заповіт посвідчено на дому із-за похилого віку та хвороби заповідачки ОСОБА_4 , 23 вересня 2014 року, в 11 годин 20 хвилин.

При цьому, суд зазначає, що посилання представника позивача в судовому засіданні на той факт, що згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23 вересня 2014 року за №38439874, який сформовано нотаріусом Дуйчак Т.А., заповіт ОСОБА_4 зареєстровано Тячівською державною нотаріальною конторою в 11 годин 26 хвилин 23 вересня 2014 року, зазначено місце посвідчення заповіту - Тячівська державна нотаріальна контора, а не на дому - м. Тячів, вул. Пушкіна,99, як це зазначено в спірному заповіті, не є підставою для визнання його недійсним.

Враховуючи викладене, при наявності формальних помилок при складанні заповіту, суд зазначає, що заповідач ОСОБА_4 недієздатною чи обмежено дієздатною визнаною судом не була, тому мала право на складання заповіту; заповіт має письмову форму та посвідчений нотаріусом; зміст заповіту, текст якого підписаний особисто заповідачем, якому роз`яснено зміст ст.ст. 1241, 1307 ЦК України, примірник якого виданий заповідачу, зареєстровано в книзі обліку заповітів.

Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що позивачкою та її представником в судовому засіданні не доведено факту порушення права позивачки щодо при складанні спірного заповіту, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Тячівська держана нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, слід відмовити.

Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2015 року щодо накладення заборони на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 , мешканки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , слід скасувати.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивачку.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 215, 1233, 1234, 1247, 1248, 1257 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Тячівська держана нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, - відмовити.

Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 лютого 2015 року щодо накладення заборони на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 , мешканки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_5.

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_6.

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканка АДРЕСА_6.

Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Тячівська державна нотаріальна контора, адреса: м. Тячів, вул. Незалежності, 30.

Повний текст рішення складено 27 травня 2019 року.

Головуючий : В.І.Бобрушко