УХВАЛА

30 травня 2019 року

м. Київ

справа № 466/6552/17

провадження № 61-10367ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 травня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства, про порушення правил добросусідства, зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив зобов`язати останнього привести до попереднього стану частину земельної ділянки лісу, що межує з півночі із земельною ділянкою № 23 для ведення садівництва, за адресою: СГТ «Лісова галявина», урочище « Голоско » , м. Львів , а саме - демонтувати всі споруди, обладнання, огорожі (загони) для птиці і тварин, прибрати усе інше наявне на території лісу майно, тварин, птицю та відновити власним коштом земельну ділянку Держлісфонду , а також зобов`язати ОСОБА_1 привести до попереднього стану частину земельної ділянки проїзду, що межує із земельною ділянкою № 38 для ведення садівництва, а саме - демонтувати навіс, прибрати кунк, вантажівку та інше майно, і відновити власним коштом земельну ділянку загального проїзду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03 травня 2018 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 привести до попереднього стану частину земельної ділянки лісу, що межує з півночі із земельною ділянкою № 23 для ведення садівництва, площею 0,0878 га, за адресою: СГТ «Лісова галявина », урочище «Голоско» , м. Львів , кадастровий номер НОМЕР_3 , а саме - демонтувати всі споруди, обладнання, огорожі (загони) для питці і тварин, прибрати усе інше наявне на території лісу майно, тварин, птицю та відновити власним коштом земельну ділянку Держлісфонду . Зобов`язати ОСОБА_1 привести до попереднього стану частину земельної ділянки проїзду, що межує із земельною ділянкою № 38 для ведення садівництва, площею 0,0970 га, за адресою: СГТ «Лісова галявина», урочище «Голоско », м. Львів , кадастровий номер НОМЕР_4 , а саме - демонтувати навіс, прибрати кунк, вантажівку та інше майно, і відновити власним коштом земельну ділянку загального проїзду. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції змінено. Виключено з абзацу другого резолютивної частини рішення слова: «прибрати усе інше наявне на території лісу майно, тварин, птицю та відновити власним коштом земельну ділянку Держлісфонду ». У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

16 травня 2019 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 травня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 травня 2019 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 Верховний Суддійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на таке.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства. Судом не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Оскільки оскаржувані ОСОБА_1 судові рішення ухвалені у малозначній справі і не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 травня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року необхідно відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 травня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства, про порушення правил добросусідства, зобов`язання до вчинення дій.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: С. Ю. Бурлаков