ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 638/8532/16-ц

Провадження № 22-ц/818/3442/19

01 жовтня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

за участю секретаря Іманвердізаде А.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 листопада 2018 року (суддя Шишкін О. В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності, -

встановив:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням заяви про зміну підстав позову просила визнати недійсним свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності ОСОБА_2 на нежитлові приміщення підвалу №80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_3 , видане реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції 19.06.2013 року, та усунути їй перешкоди в користуванні належною квартирою АДРЕСА_3 , а саме - знести за рахунок ОСОБА_2 самовільну прибудову (вхід із АДРЕСА_2 ) до належних останньому нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_2 .

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона являється власником квартири, яка знаходиться на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 над нежитловими приміщеннями, що належать ОСОБА_2 Самовільно зведена останнім прибудова порушує її право власності на квартиру, оскільки внаслідок будівництва було забудовано половину одного з вікон квартири позивачки, а також, на її думку, збільшився ризик незаконного проникнення до її квартири з боку третіх осіб.

У судове засідання позивач та її представник, відповідач не з`явились.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на нежитлові приміщення підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 6, видане реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції 19.06.2013; Усунуто перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належною їй квартирою АДРЕСА_3 зобов`язано знести за рахунок ОСОБА_2 самовільну прибудову (вхід із АДРЕСА_2 ) до належних ОСОБА_2 нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_2

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем не надано доказів, що внаслідок реконструкції нежитлових приміщень відповідачем порушено право власності або право користування належною позивачці квартирою.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначила, що самовільна прибудова ОСОБА_2 , яка реконструйована без належно затвердженого проекту, порушує її права та інтереси, оскільки вказана самовільна прибудова спрощує незаконне проникнення до її квартири.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає.

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що здійснюючи самочинне будівництво відповідачем ОСОБА_2 частково забудовано одне із вікон квартири ОСОБА_1 , збільшилась можливість незаконного проникнення до її квартири третіх осіб, а тому зобов`язав відповідача демонтувати самочинно збудовану прибудову до належних останньому нежитлових приміщень.

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20.01.2000 року.

10 грудня 2011 року ОСОБА_2 придбав на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нежитлові приміщення підвалу № 80-1, 80-2, 80-3, 80-4, 80-5, 80-6 загальною площею 44,9 кв.м., які знаходяться в багатоквартирному житловому будинку літ. А-5 за адресою: АДРЕСА_3. В подальшому відповідач провів реконструкцію належних йому нежитлових приміщень із облаштуванням окремого входу до них.

12 жовтня 2012 року департаментом ДАБІ у Харківській області зареєстровано за № 6 декларацію про початок виконання будівельних робіт по вищевказаному об`єкту. Крім того, 16 травня 2013 року департаментом ДАБІ у Харківській області за № 74 зареєстровано декларацію про готовність об`єкту до експлуатації на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень під офісні приміщення з улаштуванням окремого входу; АДРЕСА_3 », а 19 червня 2013 року реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Кушніру В.І. видано та зареєстровано свідоцтво № 51005450 про право власності на реконструйовані нежитлові приміщення підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_2 (а.с. 37-40).

Із листа Управління містобудування та архітектури департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради № 4893/0/27-15 від 07.12.2015 року вбачається, що паспорт оздоблення фасаду прибудови окремого входу до нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_2 на реєстрацію до управління містобудування та архітектури не надходив, будь-які рішення про надання земельної ділянки для будівництва окремого входу до нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_2 не приймались (а.с.11).

Листом № 69 від 07.12.2017 року ПП «АРХІТЕКТУРНЕ БЮРО РІЧ» (яке було зазначено ОСОБА_2 як генеральний проектувальник об`єкту реконструкції) повідомило, що підприємство розробляло предпроектну пропозицію № 140-П/12 об`єкту «Реконструкція нежитлових приміщень під офісні приміщення з улаштуванням окремого входу за адресою; АДРЕСА_3 » та більше ніяких проектів по даному об`єкту не розробляло (а.с.41-44).

У грудні 2016 року Інспекцією ДАБК проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил щодо об`єкту «Реконструкція нежитлових приміщень під офісні приміщення з улаштуванням окремого входу за адресою; АДРЕСА_3 » (замовник - ОСОБА_2 ) та встановлено, що в деклараціях про початок виконання будівельних робіт № ХК 6 від 15.10.2012 року на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень під офісні приміщення з улаштуванням окремого входу за адресою; АДРЕСА_3 » та про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 74 від 16.05.2013 року на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень під офісні приміщення з улаштуванням окремого входу за адресою; АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_4 комплекс приміщення 80-1-80-6)» зазначено недостовірні дані щодо генпроектувальника та затвердження проектної документації.

На підставі зазначених вище документів, об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень під офісні приміщення з улаштуванням окремого входу за адресою; АДРЕСА_3 » визнано самочинним будівництвом, як такий, що реконструйований без належно затвердженого проекту та наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради № 20 від 17.01.2018 року скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ХК 6 від 15.10.2012 року на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень під офісні приміщення з улаштуванням окремого входу за адресою; АДРЕСА_3 » (замовник - ОСОБА_2 ), а також скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № ХК 74 від 16.05.2013 року на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень під офісні приміщення з улаштуванням окремого входу за адресою; АДРЕСА_3 » (замовник - ОСОБА_2 ) (а.с.136-138).

Звертаючись до суду позивачка вказала, що внаслідок самочинного будівництва відповідача, без будь-яких погоджень із нею, не тільки було частково забудовано одне із вікон її квартири, а й сам вхід до «реконструйованих» нежитлових приміщень виконаний із порушенням приписів ДБН.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник, згідно ч.ч.1,2,5 ст. 319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно приписів ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За положеннями ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

У разі порушення прав інших осіб право на звернення до суду також мають такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушеного права. (ст. 391 ЦК України).

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції зазначив, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт порушення прав та інтересів позивачки.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14.

Так, згідно пункту 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Проте, зважаючи на те, що наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради № 20 від 17.01.2018 року скасовано реєстрацію документів, на підставі яких ОСОБА_2 видано свідоцтво № 51005450 про право власності на реконструйовані нежитлові приміщення, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про наявність підстав для задоволення позову.

Той факт, що в результаті будівництва окремого виходу з нежитлового приміщення відповідача частково забудовано вікно квартири, належної позивачці доводами апеляційної скарги не спростовано.

Відповідно до ст.ст.76,77,78 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів по справі та незгодою з рішенням суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні даної справи судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам позивача і зібраним у справі доказам. Отже рішення суду першої інстанції є законним, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І.Овсяннікова

І.П. Коваленко