ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 лютого 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/4894/18

Головуючий у першій інстанції - Мороз К. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/316/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Скрипки А.А.,Харечко Л.К.,

секретар: Поклад Д.В.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду від 10 грудня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (суддя Мороз К.В.), ухвалене о 11 год. 18 хв. у м. Чернігові , повний текст рішення складено 14 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ "ПриватБанк" звернулось з позово до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 12565 грн. 35 коп. за кредитним договором б/н від 26.04.2010 року та судових витрат у розмірі 1762 грн. 00 коп..

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 підписала заяву № б/н від 26.04.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору. Проте зобов'язання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 17.06.2018 року виникла заборгованість в сумі 12565,35 грн., з яких: 1334,62 грн. - тіло кредиту; 5328,02 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 4828,17 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 574,54 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Новозаводського районного суду від 10 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано доказів про порушення відповідачем умов кредитного договору № б/н від 26.04.2010 року і виникнення заборгованості з кредитних правовідносин в сумі 12565 грн. 35 коп.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 12565 грн. 35 коп. з ОСОБА_2 Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи, що мають значення для справи. За позицією позивача судом порушені принципи процесуального права, а саме: рівності перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності цивільного судочинства, оскільки надані банком докази про наявність договірних відносин з відповідачкою та на підтвердження наявності кредитної заборгованості безпідставно відхилені судом. Та обставина, що анкета заява та видача картки не збігаються у часі не може свідчити про відсутність договірних відносин та правочин в силу ст. 204 ЦК України є правомірним. ОСОБА_2 користувалась наданими банком коштами, погашала кредитну заборгованість, не заперечувала проти зміни кредитного ліміту, отже визнавала договірні відносини з позивачем.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що 26.04.2010 року вона дійсно звернулась до позивача із заявою про отримання банківської картки з нульовим балансом без встановлення будь-яких кредитних лімітів з метою отримання соціальних виплат - допомоги як малазабезпеченій родині, допомоги при народженні. Вважає, що надані банком докази не можуть бути підтвердженням досягнення істотних умов договору в момент його укладення, а прийняття нею пропозиції банку шляхом сплати коштів за користування кредитом не є доказом досягнення всіх істотних його умов. Отже оскільки договір між нею та банком у письмовій формі не укладався, то такий договір є нікчемним в силу положень ч. 2 ст.1055 ЦК України

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що 15.06.2018 року затверджено новий статут товариства, відповідно до якого позивач є акціонерним товариством та правонаступнико ПАТ КБ «Приват Банк» ( а.с.150-152)

26.04.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав їй кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, а та в свою чергу зобов'язана сплачувати кредитні кошти у визначений строк та інші платежі, передбачені договором (а.с.77-78). Також згідно Анкети-заяви відповідач ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають договір про надання банківських послуг ОСОБА_2 було відкрито картковий рахунок НОМЕР_2 ( п.1.1.1.107,2.1.1.11 Умов), ключем до карткового рахунку є пластикова картка: які відповідач отримала, а саме картка НОМЕР_2, дата відкриття - 31.05.2011 року, термін дії - 05/15, картка НОМЕР_3, дата відкриття - 21.12.2011 року, термін дії - 10/15, картка НОМЕР_4, дата відкриття - 08.05.2013, термін дії 09/16 (а. с. 64). ( п.1.1.1.76 Умов), та мобільний телефон який вказала відповідач ( п.1.1.1.17 та п.1.1.1.18 Умов)

Крім того, ОСОБА_2 була ознайомлена з умовами кредитування із використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду", що підтверджується її підписом (а.с.79).

Договір про надання банківських послуг за своєю правовою природою є змішаним договором і містить у собі умови договору банківського рахунку ( ст.1066 ЦК України) та кредитного договору ( ст.1054 ЦК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов»язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові ( володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч.1,2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського вкладу банк здійснює платежі з рахунку клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунку), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов»язки сторін, пов»язані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику та кредит.

У відповідності доп. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач при укладенні договору надала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Указаний договір укладено відповідно до положень ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно яких договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договору не вимагалась.

За змістом ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У справі відсутні докази про те, що ОСОБА_2 зверталася до банку з пропозиціями про внесення змін до умов кредитного договору або з їх незгодою.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», скрін-шотів з програмного комплексу банку , також виписки по рахунку відкритого банком для ОСОБА_2 щодо останніх погашень через термінали самообслуговування з зазначенням номеру телефону, який належить саме відповідачу, ОСОБА_2 отримувала кредитні картки особисто, а відповідно до виписки по рахунку відповідач знімала з карток кошти та поповнювала картки в період з 31.05.2011 року року по 04.09.2017 року. ( а.с.65-75)

Аналізуючи надані суду докази, обставини справи та норми діючого законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду, приходить до висновку про те що 26.04.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання банківських послуг за яким було погоджено всі його істотні умови, які в подальшому виконувались сторонами. Підстави вважати вказаний договір нікчемним, як про це зазначено у відзиві на апеляційну скаргу , відсутні та не доведені відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов»язано вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від вчинення певної дії ( негативне зобов»язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до наданого банком розрахунку станом на 17.06.2018 року виникла заборгованість в сумі 12565,35 грн., з яких: 1334,62 грн. - тіло кредиту; 5328,02 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 4828,17 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 574,54 грн. - штраф (процентна складова).

Однак, суд при визначенні розміру відсотків, які підлягають до стягнення враховує постанову Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року № 14-10 цс 18, відповідно до висновку якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Оскільки термін дії кредитної картки НОМЕР_4 закінчується 09/16 року, інших карток відповідачка не отримувала, то строк дії договору укладеного АТ КБ « Приват Банк» та ОСОБА_2 сторони погодили строком дії зазначеної картки, а отже позивач має право на отримання від відповідача нараховані та несплачені відсотки в межах дії кредитного договору.

На вимогу апеляційного суду АТ КБ « Приват Банк» було надано розрахунок відсотків, які повинна була сплатити ОСОБА_2 за користування кредитом і розмір боргу, який виник внаслідок невиконання договірних зобов»язань відповідачем в межах терміну дії договору. За вказаним розрахунком сума заборгованості по відсотках становить 509.58 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У зазначеному вище розрахунку зазначено суму заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6690.43 грн станом на вересень 2016 року, але звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1334.62 грн. Колегія суддів аналізуючи надані суду докази, а саме розрахунки заборгованості : станом на 31.07.2016 року, станом 17.06.2018 року та станом на вересень 2016 року, приходить до висновку про те, що стягненню підлягає сума заборгованості по тілу кредиту в розмірі 1334,62 грн. Суд прийшов до такого висновку виходячи з того, що згідно розрахунку заборгованості станом на 31.07.2016 року, заборгованість по тілу кредиту складає 6690, 43, за відсотками 339,78 грн, несплаченим відсотках на поточну заборгованість 337,38 грн і несплачені відсотки на прострочену заборгованість 2.40 грн. Відповідачем відповідно до виписки по картковому рахунку були внесені кошти в сумі 300 грн 26.08.2016 року та в сумі 600 грн 02.09.2016 року , а в графі залишок після операції станом на 02.09.2016 року зазначено розмір заборгованості в сумі 6383.89 грн. Відповідно до розрахунку, станом на вересень 2016 року, відображена також заборгованість по тілу кредиту в розмірі 6690.43 грн. Крім того, відповідно до виписки про рух коштів по рахунку відкритому банком на ім»я відповідачки починаючи з 18.10.2016 року по 04.09.2017 року, ОСОБА_2 сплачено кошти в розмірі 4743,60 грн та в погашення заборгованості 28.08.2017 року був переказ коштів між рахунками по договору на суму 51.99 грн., що виходячи з математичного підрахунку становить 6383.89-4743,60-51.99=1588.40 грн. Оскільки банком заявлено вимоги щодо стягнення боргу по тілу кредиту на суму 1334,62 грн., то саме така сума і підлягає до стягнення в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за пенею 4828.17 у розмірі 4828.17 грн слід відмовити.

Згідно п.2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених дійсним договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем до апеляційного суду з ОСОБА_2 на користь банку підлягає стягненню 500 грн штрафу (фіксована частина). Щодо стягнення штрафу (процентна складова) в сумі 360 грн, то в стягненні вказаної суми слід відмовити оскільки її розмір було визначено виходячи з розміру заборгованості по кредиту 7200 грн ( 6690.43 по тілу кредиту+509.58 по відсотках).

Отже, загальна сума заборгованості, з урахування тіла кредиту, процентів, штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором, укладеним між ними 26 квітня 2010 року, становить 2344.20 грн, яка складається з 1334.62 грн заборгованості за тілом кредиту, 509.58 грн заборгованість за відсотками, 500 грн штраф ( фіксована частина).

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача 12565.35 грн заборгованості за кредитним договором, а апеляційним судом розмір заборгованості встановлено в розмірі 2344.20 грн , то позовні вимоги задоволено на 19%. Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом банком сплачено 1762 грн судового збору, за розгляд справи судом першої інстанції з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 334.78 грн судового збору (1762 х 19%).

З апеляційної скарги вбачається, що позивач просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про стягнення заборгованості. Апеляційним судом зменшено розмір зазначеної заборгованості до 2344.20 , тобто апеляційну скаргу задоволено на 19%. За подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2643 грн. Таким чином, в зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги з позивача на користь відповідача належить стягнути 500.46грн (2643 х 19%) судового збору.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки 14001, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.04.2010 року в розмірі 2344.20 грн, яка складається з 1334.62 грн заборгованості за тілом кредиту, 509.58 грн заборгованість за відсотками, 500 грн штраф ( фіксована частина).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 835, грн 20 коп. за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанцій.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: