Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року

м. Одеса

Справа № 521/21580/16ц

Провадження № 2/521/183/19

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковська А.О.

Учасники справи:

Позивач (відповідач) - ОСОБА_1

Представник - ОСОБА_2

Відповідач (позивач) - ОСОБА_3

Представник - ОСОБА_4

Третя особа - Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради

Третя особа - Центр надання адміністративних послуг Одеської міської ради

в с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 , за яким просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини.

23 березня 2002 р. ОСОБА_1 була подарована квартира за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. реєстраційний № 5027.

03 червня 2002 р. позивачка зареєструвалась в квартирі особисто і почала проживати в ній разом зі своїм батьком - ОСОБА_5 .

В ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_6 , яка 22 серпня 2008 р. також була зареєстрована в квартирі разом зі своєю матір`ю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки ОСОБА_5 помер.

Весь цей час брат позивачки - ОСОБА_3 просив дозволу зареєструватися в цій квартирі, але батько був категорично проти і такого дозволу не надавав. Після смерті батька ОСОБА_3 (відповідач по справі) разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 погрозами і шантажем примусили позивачку зареєструвати брата в своїй квартирі. Вважаючи себе обділеним спадком після смерті батька, ОСОБА_3 почав створювати нестерпні умови для проживання ОСОБА_1 та її доньки з метою примусити продати квартиру. Скориставшись хворобою позивачки (туберкульоз відкрита форма), довготривалим лікуванням, він навіть намагався міняти замки в квартирі, заселив сторонню людину. Примусивши ОСОБА_1 скласти боргову розписку на 15000,0 дол. США, саме так він сам визначив вартість своєї частки у спадку, ОСОБА_3 намагався звернути стягнення на майно ОСОБА_1 - квартиру.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2015 року по справі №521/10022/14-ц у задоволенні заяви про встановлення чи зміну порядку і способу виконання виконавчого листа шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 відмовлено.

Позивачка по справі неодноразово зверталась до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зі скаргами на погрози, побиття і тиск з боку відповідача і його співмешканки, отримувала відповіді про необхідність звернутися до суду. Станом на сьогодні ОСОБА_1 змушена проживати у своєї тітки, її донька - у своєї бабусі, оскільки відповідач створив нестерпні умови для життя. ОСОБА_1 справедливо побоюється, що є реальна погроза її здоров`ю.

За таких умов факт реєстрації ОСОБА_3 суттєво обмежує її права власника (право користування, володіння та розпорядження) і перешкоджає здійсненню цих прав.

Відповідач жодного разу не сплатив ніяких коштів за користування квартирою, не проживає там взагалі, але весь цей час провокує конфлікти і навіть бійки. Чергова заява ОСОБА_1 щодо неправомірних дій відповідача зараз знаходиться на розгляді у Малиновському Відділі поліції.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти позову, згодом подав зустрічний позов, за яким просив в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовити, Вселити ОСОБА_3 у квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_2 та зобов`язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкоди при вселенні та подальшому проживанні і користуванні квартирою, розташованою за адресою АДРЕСА_2 та передати ОСОБА_3 ключі від цієї квартири. В обґрунтування своїх вимог посилався на такі обставини.

ОСОБА_1 вказує, що її рідний брат - відповідач ОСОБА_3 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 нібито змусив погрозами та шантажем зареєструвати своє місце проживання у квартирі позивача за адресою АДРЕСА_2 , після чого нібито створює нестерпні умови для проживання, через що позивачка ОСОБА_1 нібито змушена проживати у своєї тітки, а донька позивачки - нібито у своєї бабусі. Також позивач ОСОБА_8 вказує, що відповідач нібито не проживає у квартирі, нібито жодного разу не сплатив жодних коштів за користування квартирою, але весь час нібито провокує у квартирі конфлікти та бійки, з приводу чого позивач ОСОБА_1 навіть зверталась до поліції. На підтвердження своїх доводів позивач ОСОБА_1 надає свої письмові звернення до поліції, відповіді з поліції, Акт судово-медичного дослідження № 1271 від 10.06.2015 року, Довідка № 1197 від 08.09.2016 р. про склад сім`ї та реєстрацію та письмові заяви сусідів про нібито не проживання відповідача ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 .

Надані позивачкою численні заяви до поліції у сукупності з Довідкою № 1197 від 08.09.2016 р. про склад сім`ї та реєстрацію взагалі прямо засвідчує, що позивачка ОСОБА_1 зареєструвала свого брата відповідача ОСОБА_3 у своїй квартирі з власної волі як члена своєї сім`ї.

Всупереч неправдивим твердженням позивачки і всупереч неправдивим письмовим заявам громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 31.08.2016 року відповідач ОСОБА_3 постійно проживав у квартирі за адресою АДРЕСА_2 від дати реєстрації свого місця проживання з 25.02.2014 року по 20.03.2016 року. 20.03.2016 року відповідач ОСОБА_3 був змушений на декілька місяців до 25.08.2016 року залишити квартиру, оскільки у зв`язку з виконанням своїх робочих обов`язків працював у Татарбунарському районі Одеської області на базі відпочинку «Бодрость». 25.08.2016 року ОСОБА_3 повернувся до квартири за адресою АДРЕСА_2 , то вже не зміг до неї потрапити, так як у квартирі спрацювала встановлена позивачкою ОСОБА_1 сигналізація і у квартиру його не впустили охоронці приватної фірми, яких найняла позивачка ОСОБА_1 .

Як вже було вказано вище, установку позивачкою сигналізації у квартирі за адресою АДРЕСА_2 з метою недопущення відповідача ОСОБА_3 до квартири та неодноразове недопущення відповідача ОСОБА_3 до квартири підтверджує Висновок про відсутність кримінального провадження за результатами розгляду від 12.09.2016 року, складений старшим інспектором відділу ПП Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області капітаном поліції Кропивкою В.О. та Талон- повідомлення № 061776 від 03.01.2017 року про прийняття від ОСОБА_3 заяви за фактом непопадання до квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Також цей факт підтверджує звернення відповідача ОСОБА_3 до Комітету по взаємодії з правоохоронними органами, оборонної роботи та протидії корупції, про що свідчить Лист Голови Комітету ОСОБА_12 за вх. № 20 від 04 січня 2016 року.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 вимушено не проживає у квартирі з поважних причин тільки з 20.03.2016 року, а з позовом ОСОБА_1 звернулась до суду тільки 20.12.2016 року, то на час подання позову вимушене не проживання відповідача триває менше одного року.

ОСОБА_1 подала заяву про зміну позовних вимог, посилаючись на ст. ст. 316, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 150, 156 ЖК України, за якою просила суд позбавити гр. ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІHН НОМЕР_1 , права користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_1 , що належить на праві власності на підставі договору дарування від 23.03.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиранською А.М. за реєстраційним №5027 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_2 .

Усунути перешкоди в здійсненні права власності ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_1 , що належить їй на праві власності па підставі договору дарування від 23.03.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тиранською Л.М. за реєстраційним № 5027, шляхом зняття з реєстраційного обліку гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: квартира АДРЕСА_1 . Стягнути і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши докази, надані до матеріалів справи, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити з таких підстав.

23 березня 2002 р. ОСОБА_1 була подарована квартира за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М. реєстраційний № 5027.

03 червня 2002 р. позивачка зареєструвалась в квартирі особисто і почала проживати в ній разом зі своїм батьком - ОСОБА_5 .

В ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_6 , яка 22 серпня 2008 р. також була зареєстрована в квартирі разом зі своєю матір`ю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки ОСОБА_5 помер.

Згідно Довідки № 1197 від 08.09.2016 р. про склад сім`ї та реєстрацію позивачка ОСОБА_1 зареєструвала свого брата відповідача ОСОБА_3 у своїй квартирі з власної волі як члена своєї сім`ї з 25 лютого 2014 року.

Надані позивачкою заяви до поліції, постанови за поданими нею документами, жодним чином не свідчать про наявність з боку ОСОБА_3 погроз та шантажу, наслідком яких стали відносини щодо користування житлом.

ОСОБА_3 вселився в спірну трикімнатну квартиру на законних підставах, а тому набув право користування житлом.

Сторонами не заперечувався той факт, що квартира на даний час вільна, в ній ніхто не проживає, ОСОБА_3 не може потрапити до квартири, оскільки там змінені замки і встановлена сигналізація, що унеможливлює користування житлом.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

За змістом ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відповідач не приймав участі в утриманні житла не підтверджені доказами, жодні докази звернень ОСОБА_1 до судових органів з цього приводу не надані.

Посилання ОСОБА_1 на те. що відповідач намагається позбавити її та її малолітню дитину житла не знайшло свого підтвердження. Оскільки проживання ОСОБА_3 в спірній квартирі жодним чином не впливає на права малолітньої особи на житло. Крім того ОСОБА_3 вселявся в спірне житло вже після народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6

Наявність рішення суду про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу за договором позики не впливає на обсяг прав ОСОБА_3 на користування спірним житлом.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 64, 65, 156 ЖК України, ст. ст. 16, 405 ЦК України, ст. ст. 3, 13, 76, 81, 88, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, СУД -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) не чинити ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перешкод в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Вселити ОСОБА_3 в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 30 вересня 2019 року.

СУДДЯ: Гуревський В.К.