УХВАЛА

30 травня 2019 року

м. Київ

справа № 163/383/17

провадження № 61-5210ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2019 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду України касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 29 травня 2019 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

З матеріалів касаційного провадження убачається, що перегляду в касаційному порядку підлягає рішення суду першої інстанції, проте відомості щодо дати ухвалення вказаного судового рішення та найменування суду, який його ухвалив відсутні.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить переглянути в касаційному порядку рішення суду першої інстанції, однак не надає доказів перегляду вказаного судового рішення в апеляційному порядку.

З урахуванням вказаного неможливо зробити висновок про дотримання строку на подання касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та може призвести до порушення прав іншої сторони процесу.

Разом з цим, частинами першою та четвертою статті 9 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

У порушення вимог частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або, за умови його відсутності - номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України ОСОБА_1 , адресу його електронної пошти, та не вказано про її відсутність.

За змістом пункту першого частини VII Положення про реєстрація фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року № 822, фізична особа, незалежно від віку зобов`язана пройти реєстрацію з отримання реєстраційного номеру, а в разі відмови від реєстрації (за змістом пункту першого частини VІІІ вказаного Положення) подати відповідну заяву.

Тому, ОСОБА_1 , необхідно уточнити вимоги скарги з урахуванням, передбачених статтею 409 ЦПК України повноважень касаційного суду та надати уточнену редакцію касаційної скарги, викладену державною мовою або її переклад, відповідно до кількості учасників справи із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків або (за умови відмови особи від отримання реєстраційного номеру облікової картки платника податків з релігійних міркувань) номеру і серії паспорта для фізичних осіб громадян України, адреси електронної пошти, в разі її наявності; у разі пропуску строку на касаційне оскарження, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку, навівши поважні причини для його поновлення та подавши відповідні докази.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

У разі пропущення строку на касаційне оскарження судового рішення, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту четвертого частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 25 та частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас в касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Верховного Суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В касаційній скарзі заявлено клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на те, що він не має стабільного доходу, оскільки є тимчасово переміщеною особою.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку передбаченому законом, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний період.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження підстав звільнення його від сплати судового збору, Верховний Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання, а тому йому необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 червня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Бурлаков