Справа № 200/1819/19
Провадження № 6/200/38/19
У Х В А Л А

12 березня 2019 року. Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська в складі: головуючого судді Томаш В.І., за участю секретаря Кубрак К.В., розглянувши у м. Дніпро подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Абдулаєвої С.З. «про оголошення розшуку боржника», -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Абдулаєва С.З. звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з поданням, в якому ставиться питання про оголошення у розшук громадянина ОСОБА_1 , який є боржником за судовим рішенням про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 ..

Боржник ухиляється від виконання судового рішення. Під час здійснення виконавчих дій було встановлено, що боржник за зазначеною адресою не проживає.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, але просить суд розглянути подання в його відсутність.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, на виконанні державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Абдулаєвої С.З. перебуває виконавче провадження №2-175/242/13 від 25.03.2013 року про примусове виконання виконавчого листа, виданого Дніпропетровським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 400 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи станом на 01.01.2019 року заборгованість по аліментам складає 16793,54 грн..

Відповідно до ч. 1ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно із ч. 1ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, встановлено, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника-фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до ст. 40 Закону, державний виконавець вживає заходів спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника-фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Разом з тим, державним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_1 отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, виклики державного виконавця та інші документи.

Вбачається, що доказів того, що боржнику відомо про наявність виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів, державним виконавцем суду не надано.

Проте, сам факт одного виходу державного виконавця за останньою відомою адресою боржника за весь період здійснення виконавчих дій, не виявлення боржника та його майна за цією адресою, не свідчить про його свідоме ухилення від виконання рішення суду.

Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для виконання рішення суду, для розшуку боржника та його майна, а також, що боржник ухиляється від виконання рішення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про оголошення розшук боржника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження, ст. 438 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Абдулаєвої С.З. «про оголошення розшуку боржника».

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п.15.5 ч.1Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: ___________________ В.І. Томаш