Справа № 183/6177/18
№ 2/183/995/19
12 квітня 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Городецького Д. І.,
з секретарем судового засідання - Спіциною Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя,-
04 жовтня 2018 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила (а.с. 14-16). В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що з 29 липня 1995 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період шлюбу, а саме 15 квітня 2003 року вони набули у власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки взаємної згоди щодо майна між ними не досягнуто, позивач просить поділити спільне майно подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 частину зазначеної вище квартири.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явились, представником позивача суду надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року позовну заяву було залишено без руху, з наданням строку для усунення її недоліків.
29 жовтня 2018 року позивач усунула недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 20 листопада 2018 року було відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 11 березня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті.
Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що сторони з 29 липня 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7).
На підставі договору купівлі-продажу від 21 березня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Спіренковою Н. В., зареєстрований у реєстрі за № 1-269, ОСОБА_2 набув у власність житлову квартиру АДРЕСА_2 , дата внесення запису про прийняття рішення про державну реєстрацію - 15 квітня 2003 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 140050009 від 03 жовтня 2018 року (а.с. 9). Відповідно до цієї ж інформаційної довідки, вищезазначене нерухоме майно має загальну площу 55,5 м2, житлову площу 29,0 м2.
Відповідно до ст.ст. 60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.
Згідно зі ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 25 Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення законодавства щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального розподілу і залишає майно у їх спільній частковій власності.
З урахуванням того, що спірне майно є неподільною річчю, приймаючи до уваги, що позивачем заявлені вимоги про поділ майна шляхом визначення ідеальних часток, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи, що наявність будь-якої домовленості або шлюбного договору між сторонами судом не встановлено, суд приходить до висновку, що частки сторін в цьому майні слід визнати рівними і кожному з них належить по 1/2 частці майна, набутого в шлюбі. А тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя - задовольнити.
Визнати квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Провести поділ майна подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 55,5 м2, житловою площею 29,0 м2.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 55,5 м2, житловою площею 29,0 м2.
Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 55,5 м2, житловою площею 29,0 м2., в зв`язку з визначенням часток власників майна.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири грн.. 80 коп.).
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне рішення суду складено 12 квітня 2019 року.

Суддя Д.І. Городецький