Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 201/5856/17

провадження № 61-36689 св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «комерційний банк «ПриватБанк»,

треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Національного банку України на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року у складі судді Куценко Т. Р.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк), треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що між ним та банком протягом 2015- 2016 років були укладені договори депозитних вкладів, однак при перевірці банківських рахунків він виявив, що 22 грудня 2016 року банк в односторонньому порядку списав кошти з них, не повідомивши його. Вказані неправомірні дії відповідача спричинили йому збитки у розмірі 11 706 688,27 грн, 368 607,90 доларів США, 4,88 євро та моральну шкоду у сумі 2 141 294,48 грн, які він з урахування зміни позовних вимог просив стягнути з відповідача на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Антонюк О. А. від 19 жовтня 2017 року відкрито провадження у цій справі.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2017 року повернуто заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що представництво у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами, а представник Національного банку України за довіреністю, який підписав вказану апеляційну скаргу, не надав доказів повноважень адвоката як представника заявника.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верхового Суду, Національний банк України просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року. Разом із тим, Національний банк України є органом державної влади, а тому висновок апеляційного суду про повернення вказаної апеляційної скарги є безпідставним.

Відзиву на касаційну скаргу не подано.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою Національного банку України.

У вересні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2017 року повернуто заявнику у зв`язку із тим, що представник заявника за довіреністю, який підписав вказану апеляційну скаргу, не надав доказів повноважень адвоката як представника заявника.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам судове рішення апеляційної інстанції не відповідає з таких підстав.

Частиною п`ятою статті 357 ЦПК України передбачено перелік підстав, за якими апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Зокрема, пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо вона не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу підписано ОСОБА_2 та до апеляційної скарги долучено копію довіреності на представництво ним інтересів Національного банку України. Строк дії довіреності з 30 січня до 31 грудня 2018 року.

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України в редакції Закону України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ, яка набрала чинності 30 вересня 2016 року, передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Крім того, підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України в редакції Закону України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ, яка набрала чинності 30 вересня 2016 року, встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року, у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частинами першою та другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 2 Закону України «Про Національний банк України» встановлено, що Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, Законом України «Про Національний банк України» та іншими законами України.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Національний банк України за організаційно-правовою формою є органом державної влади.

Таким чином, оскільки представником Національного банку України як органу державної влади у цій справі може бути не лише адвокат, а й особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, тому висновки апеляційного суду про повернення апеляційної скарги заявнику у зв`язку з тим, що вказану апеляційну скаргу подав не адвокат, є неправильними та такими, що не відповідають вимогам закону, а доводи касаційної скарги в цій частині - обґрунтовані.

Відповідно до положень частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Частиною четвертої статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду, а тому касаційну скаргу Національного банку України слід задовольнити, ухвалу апеляційного суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 406, 411, 416-419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Національного банку України задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року скасувати.

Справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников С. Ф. Хопта