Провадження № 2/344/1655/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

14 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що відповідач є її сином, зареєстрований в спірній квартирі з 29.07.2009 року, але жодного дня в ній не проживав, жив зі своєю бабусею ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 . Останнє місце проживання його не відоме.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила задоволити в повному обсязі, розгляд справи проводити без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечила (а.с. 23).

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 26).

З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Відповідно до копії договору дарування квартири укладеного 05.09.2005 року зареєстрованого в реєстрі за № 1-2166 державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтведжується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.10.2005 року (а.с. 7, 9).

Як вбачається з довідки КП «МІУК» №02-02/774 від 10.05.2019 року виданій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про зареєстрованих за адресою в АДРЕСА_1 , в даній квартирі проживають і прописані: ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_5 - син (а.с. 24).

Свідки ОСОБА_6 ОСОБА_7 є сусідами позивачки та підтвердили, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою в АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Позивач ОСОБА_1 вказує, що реєстрація ОСОБА_2 у її квартирі, який насправді там не проживає, перешкоджає здійсненню нею права на вільне користування майном.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 72 Житлового кодексу УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності, створює перешкоди у здійсненні нею права вільного користування вказаною квартирою, а тому його слід поновити.

Оскільки, відповідач не проживає у вищевказаній квартирі понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по її утриманню, а тому слід визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 61, 64, 72 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1- задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 18.05.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.