Провадження № 22-ц/811/426/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р..

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Іванова О.О.

з участю: представника ПАТ «Укргазбанк» - Шишак І.С., представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2014 року ухваленого судом у складі судді Волоско І.Р. у справі № 461/12879/14 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно,-

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2014 року позивач по справі ПАТ АТ «Укргазбанк» звернулося в суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 281-р від 20.08.2008 року в сумі 11 051,59 доларів США та 25 132,26 грн. звернути стягнення на автобус марки «Богдан», модель А-09202, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований згідно свідоцтва НОМЕР_3 за ОСОБА_2 в порядку спадкування та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову позивач покликався на те, що 20.08.2008 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків є ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № 281-р, згідно якого ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 19 100,00 доларів США на строк з 20.08.2008 року по 19.08.2011 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 16,0 % річних та зобов`язалася повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором позивач та відповідач уклали договір застави транспортного засобу, згідно якого позичальник надав в заставу придбаний за рахунок кредиту автобус марки «Богдан», модель А-09202, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . 26.07.2011 року. 26.07.2011 року позивачу стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер та предмет застави увійшов в спадкове майно спадкоємцем якого за законом є ОСОБА_2 . Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на момент смерті (12 липня 2011 р.) заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором становила 11 051,59 доларів США та 25 132,26 грн. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Заочним рішенням Галицького районного суду м.Львова від 16 грудня 2014 року позов задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №281-р від 20.08.2008 року перед Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Украгазбанк» в сумі 11 051,59 доларів США та 25 132,26 грн. звернуто стягнення на автобус марки Богдан, модель А-09202, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований згідно свідоцтва НОМЕР_3 за ОСОБА_2 в порядку спадкування. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Украгазбанк» 1682,66 грн. судового збору.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 грудня 2014 року залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07 листопада 2016 року заочне рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 грудня 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 07 листопада 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстрації.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Зазначає, що ОСОБА_3 перестала виконувати свої зобов`язання за договором з 11.06.2009 р. і саме з цього часу позивач обчислював суму боргу, проценти за користування кредитом та нараховував пеню, а тому саме з цього часу необхідно відраховувати і початок перебігу позовної давності. Звертає увагу на те, що банк звернувся до суду з позовом лише 27.10.2014 року, тобто через 5 років з моменту першого прострочення внесення платежу за договором та через 3 роки і 3 місяці з дати закінчення строку дії кредитного договору, визначеного у п.1.1, а тому позовна давність щодо платежів, виконання яких мало бути здійснене позичальником до 19.08.2011 року, станом на день звернення до суду позивача з позовом до спадкоємця позичальника, спливла. Вважає, що оскільки позовна давність спливала щодо основної вимоги про стягнення боргу, то вона також спливала і до вимоги про накладення стягнення на заставлене майно. Стверджує, що не може бути поважною причиною пропуску строку позовної давності смерть позичальника і те, що банк не знав хто є спадкоємцем і не міг пред`явити позову до суду в межах загальної позовної давності, тобто не пізніше серпня 2014 року, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво і в подальшому суд замінив би ОСОБА_3 належним спадкоємцем. Зазначає, що ухваливши заочне рішення, суд позбавив відповідача можливості реалізувати своє право на подання заяви про застосування наслідків спливу строків позовної давності, оскільки відповідача не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Вважає, що позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, що випливає із абз. 1 п. 31 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позовної давності.

Представником відповідача ОСОБА_1 надано суду додаткові пояснення до апеляційної скарги та заяву про застосування позовної давності.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ПАТ «Укргазбанк» Шишак І.С., вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 20.08.2008 року між ВАТ «Укргазбанк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 281-р згідно якого позичальник отримала кредит в розмірі 19 100,00 доларів США на строк з 20.08.2008 року до 19.08.2011 року зі сплатою процентів за користування кредитом 16,0% річних.

Видача кредиту проведена відповідно до п.3.1 кредитного договору шляхом перерахування коштів у розмірі 19 100,00 доларів США з позичкового рахунку № НОМЕР_5 на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_6 , що підтверджується виписками про рух коштів за позичковим та поточним рахунками.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено договір застави (транспортного засобу), який посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Кміть Л.І. 20.08.2008 року, реєстраційний номер 2153.

Про обтяження транспортного засобу заставою внесено відповідний запис в Державний реєстр обтяжень рухомого майна (витяги про реєстрацію від 26.08.2008 р. №20438440 та про реєстрацію змін (виправлення помилки) від 14.07.2011 р. №32155387).

Предметом застави є автобус марки Богдан, модель А-09202, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований згідно свідоцтва НОМЕР_7 за позичальником.

12.07.2011 року позичальник за кредитним договором - ОСОБА_3 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 .

Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із матеріалів справи, на момент смерті, заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором становила 11 051,59 доларів США та 25 132,26 грн., з яких: 9 420,37 дол. США - заборгованість по поверненню кредиту; 1631,22 дол. США - заборгованість за процентами; 21 841,80 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 3 290,46 дол.США - пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

Згідно листа приватного нотаріуса Ярош О.В. від 27.01.2012 року №5/02-14, нею відкрита спадкова справа після смерті позичальника, а також те, що предмет застави увійшов в спадкове майно та спадкоємцем щодо нього за законом є ОСОБА_2 .

На а.с. 17 наявна копія листа приватного нотаріуса ЛМНО Ярош О.В. від 27 січня 2012 року адресована ПАТ АБ «Укргазбанк» про відкриття спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .. Після її смерті залишилося спадкове майно в склад якого входить автобус «Богдан А-09202, 2006 року випуску, д.р.н. НОМЕР_4 , який перебуває в заставі ВАТ АБ «Укргазбанк».

Згідно ч.2 статті 1281 ЦК кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Листом від 23.02.2012 року №354 позивачем повідомлено ОСОБА_2 про наявність заборгованості спадкодавця та про заставу спадкового майна (автобуса) з пропозицією врегулювати взаємовідносини з банком щодо повернення заборгованості. (а.с.18). Проте, відповідач відмовився виконати зобов`язання позичальника (спадкодавця) перед позивачем.

04.09.2013 року приватним нотаріусом ЛМНО Ярош О.В. видано відповідачу по справі Спільнику А.В . Свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 31).

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що Вимога кредитора до спадкоємця після смерті позичальника ОСОБА_3 надіслана у шестимісячний строк, визначений ст.1281 ЦК України.

Спір виник між сторонами з приводу погашення заборгованості за кредитним договором, у рахунок якої позивач просив звернути стягнення на заставлене майно.

Стаття 19 Закону України «Про заставу» передбачає, зокрема, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, включаючи проценти та неустойку.

Згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Відповідно до ст.590 ЦК України, ст.20 Закону України «Про заставу», ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці, відповідно до статті 1282 ЦК, зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Із копії Свідоцтва про прийняття спадщини по закону від 04.09.2013 року, що не заперечується поясненнями представника відповідача ОСОБА_1 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 успадкував по закону після смерті матері ОСОБА_3 (позичальника) автобус марки «Богдан», який є предметом застави, а відтак зобов`язаний погасити вимоги банку за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави, який отримав у спадщину. (а.с.31).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дав належу правову оцінку зібраним по справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення боргових зобов`язань.

Представник відповідача - адвокат Потопальський Б.М. у доводах апеляційної скарги та у додаткових поясненнях до апеляційної скарги настоює на позиції, що банком пропущено загальний строк позовної давності звернення позивача до суду. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обраховуватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, при цьому заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обрахунку та перебігу позовної давності. Уточнює, що станом на момент смерті позичальника 12.07.2011 року сума простроченої заборгованості по поверненню кредиту та відсотків становила 10 473, 24 долари США, прострочення найбільш пізнього чергового платежу відбулося не пізніше 12 липня 2011 року. Позивач звернувся із позовною заявою 27 жовтня 2014 року, а відтак загальна позовна давність пропущена.

Вважає, що при заміні сторони у зобов`язанні, а саме померлої ОСОБА_3 на спадкоємця по закону ОСОБА_2 також пропущено строк позовної давності, який необхідно відраховувати з 26 липня 2011 року, коли банк фактично був повідомлений про смерть спадкодавця.

Колегія суддів не погоджується із доводами апелянта щодо пропуску строку позовної давності позивачем та непогодження із сумою боргу.

З письмових пояснень представника АБ «Укргазбанк» ОСОБА_5 вбачається, що з 01 травня 2011 року мало місце припинення нарахування відсотків по Кредитному договору. Підставою для такого припинення був вчинений виконавчий напис нотаріуса на договорі застави, що відповідало п.3.6.2 Положення про облікову політику АБ «Укргазбанк», затвердженого правлінням АБ «Укргазбанк» №54 від 28.12.2010 року, де прописано, що нарахування відсотків та регулярних комісій у бухгалтерському обліку щодо усієї заборгованості за кредитом банк припиняє у разі вчинення виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з позичальника або стягнення заставленого майна. ( пояснення від 13.05,19р. №9529 додано до матеріалів справи).

Тому при пред`явленні вимоги до спадкоємців померлої ОСОБА_3 банком зазначалася сума заборгованості згідно бухгалтерського обліку 10 738, 56 доларів США, з яких: 9 420, 37 доларів США заборгованість по тілу кредиту та 1 318, 19 доларів США- заборгованість за простроченими відсотками.

При пред`явленні позовних вимог на суму 11 051, 59 доларів США у зазначену суму включені відсотки з 01 травня 2011 року по 11.07.211 року, тобто по день, що передував смерті позичальника.

У постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у зазначеній справі з посиланням на правовий висновок Великої палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц прописано, що застава як і іпотека, є видом забезпечення виконання зобов`язання, статті 1281 і 1282 ЦК України та ст. 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема, і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою.

Тобто особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема, у зобов`язаннях, забезпечених заставою, регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України та частиною першою статті 27 Закону України «Про заставу», відповідно до якого застава зберігає силу, якщо майно або майнові права, що складають предмет застави,переходять у власність іншої особи.

Таким чином, у разі переходу права власності на предмет застави у порядку спадкування, обов`язок заставодавця є чинним і для спадкоємця.

Спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед заставодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги в межах вартості предмета застави.

Відтак, доводи апеляційної скарги про сплив строків позовної давності, визначених ст.267 ЦК не є підставою для відмови у задоволенні позову при зверненні стягнення на предмет застави до спадкоємця заставодержателя при кредитних зобов`язаннях.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для скасування оскаржуваного рішення суду із постановленням нового про відмову у задоволенні позову немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Галицького районного суду м.Львова від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 травня 2019 року.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк