Провадження № 2-з/592/28/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич О.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , діючої як законний представник малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Вольвач Анжела Вікторівна про визнання недійсним заповіту та скасування свідоцтва про прийняття спадщини.

21.05.2019р. від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, яка мотивується тим, що позивачем оспорюється заповіт та свідоцтво про право на спадщину згідно, за якими відповідачем оформлено право власності на спадкове майно в тому числі на земельну ділянку загальною площею 0,0829 га (згідно проекту розподілу) - наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На вказаній земельній ділянці розташовано будинок в якому проживає позивач зі своїм неповнолітнім сином. В цьому будинку позивач проживає з 1997 р. Будинок було побудовано позивачем разом зі своїм померлим чоловіком.

В 2007 р. покійна матір чоловіка позивача визнала за чоловіком позивача право власності на збудовані ним та позивачем житлові та нежитлові приміщення. Таке рішення було добровільним за взаємною згодою і про це є відповідне рішення суду. Поряд з цим, фактично відбулося розділення земельної ділянки на дві частини: одна належала покійної матері чоловіка позивача, а інша чоловіку позивача. Проте оформити документально розподіл земельної ділянки вони не встигли, хоча був підготовлений відповідний проект.

Після того, як у 2017 р. відповідач оформив на себе право власності на земельну ділянку що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , позивач подала заяву в суд про визнання недійсним заповіту та скасування свідоцтва про право на спадщину.

З того часу з боку відповідача та його рідних, почалися погрозу на адресу позивача. Невстановлені особи псували майно позивача, обмальовували фарбою паркан, псували камери відеонагляду, ламали водостічну трубу, тощо.

Відповідач та його син - ОСОБА_5 постійно наголошують, що вся земельна ділянка належить їм і вони вважають що мають право виселити позивача разом з неповнолітнім сином з будинку.

Для того щоб відповідач та його рідні не заходили у двір позивача та не погрожували останньому та неповнолітньому сину фізичною розправою та не вчиняли сварок та скандалів, позивачем був побудований металевий паркан на межі двох ділянок. 17.05.2019 р. близько 21 години 20 хвилин позивачу було відключено електропостачання, яке проходить через двір відповідача. На прохання позивача включити світло, в присутності працівників патрульної поліції позивача почали ображати нецензурною лайкою відповідач та його син - ОСОБА_5 також вони відмовилися включати світло.

18.05.2019 р. працівників «Сумиобленерго» відповідач не впустив у свій двір щоб вони відновили електропостачання. Про що був складений відповідний акт. В цей час відповідач та його син почали погрожувати що вночі зріжуть металевий паркан, зайдуть у двір та вигонять позивача разом з неповнолітнім сином з будинку.

У разі визнання недійсним заповіту та скасування свідоцтва про право на спадщину, спадкоємцями за законом будуть відповідач та неповнолітній син позивача.

Таким чином існує загроза насильницького захоплення частини незаконно успадкованого майна, в тому числі і частини земельної ділянки на якій розташовано будинок в якому проживає позивач зі своїм неповнолітнім сином.

На даний час є підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Просить заборонити ОСОБА_3 (відповідачу у справі) та його сину ОСОБА_5 (з метою забезпечення позову, до вирішення справи по суті) вчиняти певні дії, а саме: пошкоджувати будь-які комунікації тепло-енерго-газо-водопостачання, а також інші комунікації за допомогою яких забезпечуються будинок за адресою: АДРЕСА_2 та його мешканці як споживачі послуг, встановити обов`язок ОСОБА_3 (з метою забезпечення позову, до вирішення справи по суті) вчиняти певні дії, а саме: у разі пошкодження будь-яких комунікацій що підведені до будинку АДРЕСА_2 , надавати доступ на своє подвір`я, для усунення пошкоджень та порушень налаштування, представникам відповідних комунальних та інших служб, а також представникам надавачів відповідних послуг.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що заява не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 п.10 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

У п.3 ч.1 ст. 151 ЦПК України цього кодексу зазначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути вказано обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Всупереч вказаним вимогам закону, заява не містить достатніх обґрунтувань для задоволення заяви, та не зрозуміло яким чином рішення суду, в разі задоволення позову, не зможе бути виконаним або будуть труднощі по його виконанню, адже в провадженні суду перебуває справа про визнання заповіту недійсним, а вимоги у забезпеченні позову не стосуються зазначених позовних вимог. Якщо на даний час між сторонами виник конфлікт з приводу володіння майном, позивачка не позбавлена можливості звернутися в поліцію із заявою, що як убачається із письмових пояснень і було зроблено. Суд же діє у спосіб, передбачений законом, більш того, ОСОБА_5 взагалі не є стороною по справі.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Катрич