Справа № 165/354/19
Провадження № 2/165/298/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

13 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На обґрунтування позову зазначає, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У даному житлі, з 31 жовтня 2003 року зареєстроване постійне місце проживання відповідача ОСОБА_2 Однак, з 2013 року остання у ньому не проживає, не турбується квартирою, добровільно виселилася і виїхала в АР Крим, де залишилася проживати та працювати. З 2014 року, у зв`язку з військовою агресією в Україні припинили відносини і на даний час спілкуються зрідка. Реєстрація постійного місця проживання відповідача в квартирі позбавляє її можливості розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд. Оскільки в добровільному порядку відповідач не знімається з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , просить суд постановити рішення, яким визнати, що відповідач ОСОБА_2 втратила право користування цим житлом, як така, що більше шести місяців не проживає без поважних причин у ньому.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила його задоволити з підстав зазначених у ньому, не заперечила щодо заочного розгляду справи та просила суд судові витрати залишити за нею (а.с. 25).

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом опублікування судового виклику на офіційному сайті судової влади (а.с. 36).

Суд, у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Конституцією України, положеннями ст.316, ст.317, ст.319, ст.321 ЦК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який передбачає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.16, ст.386, ст.391 ЦК України, а об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, ст.382 ЦК України).

Права власника житла визначені у ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У судовому засіданні, з копії договору дарування квартири та копії будинкової книги (а.с.4-8) встановлено, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу ОСОБА_1

У вищевказаному житлі зареєстроване постійне місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-8).

Згідно акту складеного комісією у складі працівників КП УЖК №1 (а.с.9) у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач з 2013 року не проживає.

Жодних доказів того, що відповідач з поважних причин не проживає в спірному житлі у судовому засіданні не здобуто, однак встановлено, що перешкод у користуванні квартирою ніхто ОСОБА_2 не чинив.

Враховуючи вищевикладені норми закону, з огляду на те, що позивачем доведено правомірність своїх вимог, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування спірним житлом, оскільки понад рік вона не проживає у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та нею не користується.

З врахуванням клопотання позивача, суд залишає за позивачем сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 768,40 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.383, ст.391, ст.405 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк