Справа № 544/126/19
Р І Ш Е Н Н Я
22 лютого 2019 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі
головуючого - судді Сайко О.О.,
за участю секретаря Костенко Т.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засідання, в залі суду м. Пирятин, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 23 серпня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, народження 24 листопада 2011 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обовязки. З викладених причин у подружжя постійно виникали сварки. Через ці обставини подружні відносини між ними припинилися, і з 26 листопада 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Вважає примирення з відповідачем неможливим. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити в підготовчому судовому засіданні, просила суд шлюб розірвати, судові витрати з відповідача не стягувати.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, не заперечує проти задоволення позовних вимог в підготовчому судовому засіданні, про що надав суду відповідну заяву.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_4 установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2011 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.5).
Від спільного проживання мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, народження 24 листопада 2011 року (а.с.6).
Сторони однією сім'єю не проживають, сім`я фактично розпалась з 26 листопада 2018 року, подружжя миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли.
Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Спільне життя сторін не склалося через протилежні погляди на життя, постійні сварки, що з часом призвели до припинення шлюбних відносин.
З огляду на те, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.
Керуючись ст. ст.2-13,81, ч. 4 ст. 200, ч.4 ст. 206, 259,263-265,352 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу- задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, народження 15 травня 1977 року та ОСОБА_2, народження 21 березня 1980 року, зареєстрований 23 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 102.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_4 Сайко