Ухвала

14 травня 2019 року

м. Київ

справа № 489/6021/17

провадження № 61-3963ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, витребування квартири та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, витребування квартири та відшкодування моральної шкоди.

Одночасно із поданням позову ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2017 року відкрито у справі провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонено ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження вищевказаної квартири, а також дії спрямовані на вчинення перешкод у користуванні квартирою позивачем.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2018 року та додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 січня 2019 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2018 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2018 року залишені без змін.

У лютому 2019 року відповідачі звернулись з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 лютого 2019 року заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено, скасовано арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали судді від 20 грудня 2017 року, а також заборону ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання вільному та безперешкодному користуванню вищевказаною квартирою.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від03 квітня 2019 року ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 лютого 2019 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у травні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від03 квітня 2019 року та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суд апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; а також ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на постанову Миколаївського апеляційного суду від03 квітня 2019 року, яка не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті провадження за такою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, витребування квартири та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв