РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря Корніюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Володимирі-Волинському в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Володимир-Волинська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу її матері ОСОБА_2 , а саме свідоцтва на право власності на житло, що видане 31 травня 1993 року Володимир-Волинським фондом комунального майна Володимир-Волинської міської ради народних депутатів Волинської області, на підставі розпорядження (наказу) цієї ради від 25 травня 1993 року №28, яким було посвідчено її право на спільну сумісну власність квартири АДРЕСА_1 .

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Володимир-Волинський Волинської області померла її мати ОСОБА_3 , останнє місце проживання якої було за адресою: АДРЕСА_2 .

Після смерті матері відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, яке складається із її частки у спільній сумісній власності нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину її матері ОСОБА_2 , однак у ОСОБА_4 -Волинській державній нотаріальній конторі, їй роз`яснили, що в оформленні спадщини, та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно їй буде відмовлено, і вона не зможе реалізувати свого права, так як в свідоцтві про право власності на житло, виданому 31 травня 1993 року Володимир-Волинським фондом комунального майна Володимир-Волинської міської ради народних депутатів Волинської області, на підставі розпорядження (наказу) цієї ради від 25 травня 1993 року №28, по батькові її матір було помилково зазначено « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 », і це як вважає нотаріус ставить під сумнів належність вказаного вище правовстановлюючого документу, саме її покійній матері ОСОБА_2 . У зв`язку із вищенаведеним вона змушена звернутися до суду із відповідною заявою.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, заяву підтримала у повному обсязі, просить її задовольнити.

Від представника Володимир-Волинської міської ради надійшла заява (відзив) про розгляд справи без її участі, не заперечила щодо задоволення заяви.

Згідно ч.1 ст 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відтак, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав.

Судом встановлене наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, яке складається із її частки у спільній сумісній власності нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

В даний час у заявника ОСОБА_1 виникла необхідність оформити право власності на спадщину її матері ОСОБА_2 , однак у Володимир-Волинській державній нотаріальній конторі Волинської області, їй роз`яснили, що в оформленні спадщини, та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно буде відмолено, так як в свідоцтві про право власності на житло, виданому 31 травня 1993 року Володимир-Волинським фондом комунального майна Володимир-Волинської міської ради народних депутатів Волинської області, на розпорядження (наказу) від 25 травня 1993 року №28, яким було посвідчено право на спільну сумісну власність квартири АДРЕСА_1 , неправильно вказано по-батькові її матері, а саме: замість « ОСОБА_6 » зазначено « ОСОБА_5 » , і це як вважає нотаріус ставить під сумнів належність вказаного вище правовстановлюючого документу, саме її покійній матері ОСОБА_2 .

Зазначення в свідоцтві про право власності на житло по-батькові саме як « ОСОБА_5 » могло бути зумовлено неуважністю з боку посадових осіб, органу, який видавав відповідний правовстановлюючий документ.

Заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість.

Таким чином, суд приходить до висновку, що свідоцтво на право власності на житло, від 31 травня 1993 року Володимир-Волинським фондом комунального майна Володимир-Волинської міської ради народних депутатів Волинської області, на розпорядження (наказу) від 25 травня 1993 року №28, яким було посвідчено право на спільну сумісну власність квартири АДРЕСА_1 , що видане на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Володимир-Волинський Волинської області.

При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (п.7 ст. 294 ЦПК України).

Керуючись ст. ст.13,18,293,294,319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме: Свідоцтва про право власності на житло, яке було видане 31 травня 1993 року Володимир-Волинським фондом комунального майна Володимир-Волинської міської ради народних депутатів Волинської області, у відповідності із розпорядженням (наказом) від 25 травня 1993 року, №28, яким було посвідчено право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , співвласником в якому зазначено ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, у цей же строк з дня його отримання.

Головуючий (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер