Справа №402/264/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого - судді: Ясінського Л.Ю.

секретаря судового засідання: Кашнікова І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Благовіщенське Кіровоградської області, цивільну справу за позовом позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Сабатинівської сільської ради Благовіщенського району про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства,

В С Т А Н О В И В :

До Ульяновського районного суду Кіровоградської області з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Сабатинівської сільської ради Благовіщенського району про позбавлення батьківських прав та з зустрічним позовом звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства.

В обґрунтування позову позивач за первісним позовом ОСОБА_1 зазначила, що відповідач ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_3 являються батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зазначено в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 спільно не проживала з ОСОБА_2 , а народивши онука почала спільно проживати з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідач являється батьком малолітнього ОСОБА_4 проте він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання: взагалі не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не створює умов для отримання дитиною освіти.

В зв`язку з чим, позивач вимушена звернутись до суду.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства в обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_2 вважав себе батьком дитини, так як, про це йому повідомила ОСОБА_3 , а тому й не заперечував щодо подання заяви жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

В подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посварились та перестали спілкуватись. Остання перешкоджала позивачу бачитись з дитиною, приймати участь у її вихованні. Коли позивач намагався побачитись із дитиною, ОСОБА_3 повідомила останнього, що він не є біологічним батьком ОСОБА_4 , а тому, вона не вимагає щоб він сплачував аліменти на дитину, та приймав участь у її вихованні.

Вище зазначені факти підтверджуються самою позовною заявою про позбавлення батьківських прав, що було подано бабусею малолітнього ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_3 - ОСОБА_1 Тому це і стало причиною звернення до суду з заявою про оспорювання батьківства.

28.02.2019 року винесено ухвалу про відкриття провадження та призначення справи до підготовчого судового засідання.

Позивач, представник позивача - адвокат Мелєзгінов Ю.В. в судове засідання не з`явилася, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача просили ухвалити заочне рішення.

Відповідач, представник відповідача у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися у встановленому ЦПК України порядку, проте представник відповідача - адвокат Гончарук О.О. надіслав до суду заяву в якій зазначив, що первісний позов про позбавлення батьківських прав визнають в повному обсязі та поданий ними зустрічний позов про оспорювання батьківства просять залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року з наступними змінами і доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 11-12 цього ж Закону, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні обов`язки щодо своїх дітей. Аналогічні приписи містить ст. 141 Сімейного Кодексу України. Частиною 1 ст. 275 СК України встановлено, що іноземці мають в Україні такі ж права і обов`язки у сімейних відносинах, як і громадяни України, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись саме на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За загальним правилом, позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 виданого Сабатинівською сільською радою Ульяновського району Кіровоградській області його батьками зазначені: в графі батько - ОСОБА_2 , в графі мати - ОСОБА_3 (а.с. 7 ).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого 17 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Сабатинівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області ( а.с.8).

З довідки - характеристики на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року вбачається, що ОСОБА_2 прописаний на території Сабатинівської сільської ради Благовіщенського району та проживає в будинку разом з матір`ю. Переважну кількість часу перебуває на роботі в Київській області, вдома буває рідко. В 2012 році встановив батьківство на новонародженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 але в складі сімї з дитиною та його матір`ю не проживав, участі у вихованні дитини не брав ( а.с.9).

Крім того, з довідки виданої Сабатинівською сільською радою Благовіщенського району від 20.11.2018 року за №645 вбачається, що малолітній ОСОБА_4 2012 року народження дійсно проживає на території Сабатинівської сільської ради разом з бабусею ОСОБА_1 і знаходиться повністю на її утриманні за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.12).

Органом опіки і піклування Сабатинівської сільської ради Благовіщенського району надано висновок від 28.01.2019 року в якому зазначено, що виконавчим комітетом Сабатинівської сільської ради та членами опікунської ради при виконавчому комітеті сільської ради керуючись п.8 ст.32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» неодноразово проводились обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 по АДРЕСА_1

Під час проведення обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_4 встановлено, що жилий будинок належить бабусі ОСОБА_1 . Будинок перебуває в належному технічному стані, має 4 кімнати.

У 2012 році під час реєстрації народження батько ОСОБА_2 визнав своє батьківство стосовно новонародженого ОСОБА_4 . Батьки ОСОБА_4 спільно не проживали. Мати ОСОБА_3 разом з сином проживали у будинку ОСОБА_1 , яка допомагала ростити та виховувати онука.

Мама ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті дочки утриманням та вихованням ОСОБА_4 займається його бабуся ОСОБА_1

Батько ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , зареєстрований по АДРЕСА_2 своєї матері. У селі майже не буває, працює та проживає в Київській області. Участі у вихованні дитини не бере, придбання продуктів харчування, одягу, іграшок необхідних для повноцінного розвитку дитини, не здійснює.

Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Сабатинівської сільської ради не заперечує проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 13)

Відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина, взагалі не бере участь у його вихованні, не цікавиться життям сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує його матеріально.

Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та наданими суду доказами.

Крім того з пояснень свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 жителів села Сабатинівка Благовіщенського району Кіровоградської області вбачається, що ОСОБА_2 не провідує сина ОСОБА_4 , 2012 року народження , не виховує та не надає допомоги на його утримання ( а.с.14-16).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах малолітньої дитини.

При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, він має право бути поновленим у батьківських правах відносно свого сина відповідно до положень ст.169 СК України.

Враховуючи свідоме систематичне небажання батька виконувати батьківські обов`язки щодо участі у вихованні сина, матеріальному забезпеченні сина, духовному зростанні, взагалі будь-якої участі у житті дитини, що повністю узгоджується з зібраними у справі доказами, до відповідача слід застосувати таких крайній захід як позбавлення батьківських прав у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 7, 141, 150, 164, 165, Сімейного кодексу України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав»,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Сабатинівської сільської ради Благовіщенського району про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 видане 7 травня 2012 року Сабатинівською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області, актовий запис №1).

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 768 грн. 40 копійок.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства - залишити без розгляду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ульяновський районний суд Кіровоградської області.

Сторони у справі :

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_4 виданий Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області 18.09.1999 року, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки і піклування Сабатинівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, , адреса місцезнаходження: 26434, Кіровоградська область Благовіщенський район село Сабатинівка вулиця Центральна будинок 159.

Суддя: Л. Ю. Ясінський