22.05.2019 227/769/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі Добропільського міськрайонного суду Донецької облсті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новодонецької селищної ради, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, справа №227/769/19, -

ВСТАНОВИВ

25 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними побудовами та господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтиування своїх вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, в якому вона проживала, з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 16.03.1998 р., яке належало її чоловіку, батьку позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 Спадщину після смерті батька прийняла його мати ОСОБА_2 , оскільки на час його смерті мешкали разом, проте за життя не оформила своїх спадкових прав.

Спадщину після смерті матері прийняв та отримав 13.02.2019 р. свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0820 га.

При зверненні до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, або його дублікату. Згідно довідки №2749 виданої 11.10.2013 року ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами не зареєстровано, в інвентарній справі відсутні будь-які правовстановлювальні документи на нього.

Таким чином позивач не має змоги оформити свої спадкові права, так як за життя його батьки не отримали правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22 травня 2019 року.

Позивач та його представник, адвокат Акульшина В.Д. у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просили задовольнити в повному обсягу.

Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПКУкраїни, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 05.01.2011 р. (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 16.03.1998 р. На час його смерті з ним мешкала його дружина ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Новодонецької селищної ради м.Добропілля. (а.с.77), яка після смерті чоловіка прийняла спадщину, проте не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що 24.09.2012 року виконкомом Новодонецької селищної ради міста Добропілля Донецької області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , копія якого міститься в матеріалах справи. (а.с.11).

Відповідно до довідки ТОВ «Добропільське БТІ» станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Позивач ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. (а.с.13).

09.07.2013 року громадянин ОСОБА_1 звернувся до Другої Добропільської державної нотаріальної контори з заявою №346 про прийняття спадщини на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , на підставі якої була відкрита спадкова справа №166/2013. (а.с.66).

13.02.2019 року ОСОБА_1 , було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0820 га наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.114).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.01.2019 року №1150/02-31, виданою державним нотаріусом Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області Гусєвою О.В., ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , було відмовлено.

Постанова мотивована тим, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений спадковий житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, спадкоємцю було запропоновано надати нотаріальній конторі правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок або дублікат правовстановлювального документа. А також тим, що право власності на заявлений спадковий житловий будинок не зареєстроване та в інвентаризаційній справі БТІ відсутні будь-які правові документи на нього.

Однак, ОСОБА_1 правовстановлювальний документ на спадковий житловий будинок не надав, оскільки не має можливості, так як документ відсутній.

Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала відсутність державної реєстрації житлового будинку та відповідних документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нього.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 своєчасно у межах строків встановлених законом звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак позбавлений отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з тієї підстави, що не має правовстановлювального документу на нього.

В матеріалах справи міститься копія Державного акту на право приватної власності на землю на території с. АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , технічного паспорту на житловий будинок від 19.05.1976 року, з якого вбачається, що житловий будинок був побудований у 1960 році, платіжного повідомлення №44 про сплату податків та зборів з будівель та земельної ренти.

Відповідно до довідки ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» від 11.10.2013 року №2749, згідно архівних даних,станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване.

Відповідно до довідки ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» від 26.07.2018 року №1142, при обстеженні домоволодіння АДРЕСА_1 , змін не виявлено (самовільних будівель та реконструкцій будинку немає).

З висновку до звіту про оцінку, складеного ОСОБА_4 А., що діє на підставі сертифікату суб`єкта оціночної діяльності №1041/16 від 23.12.2016 року, виданого Фондом державного майна України, ринкова вартість житлового будинку № АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 кв.м., з надвірними будовами та спорудами, що АДРЕСА_1 , складає 76506,00 грн.

Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину №55115778 від 13.02.2019 року, виданої державним нотаріусом Другої Добропільської державної нотаріальної контори Гусєвою О.В., 09.07.2013 року Другою Добропільською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за номером у спадковому реєстрі 54703155 та номером у нотаріуса 166/2013, яка зберігається в Другій Добропільській державній нотаріальній конторі. 13.02.2019 року на підставі даної спадкової справи було видане свідоцтво про право на спадщину №70 за номером у спадковому реєстрі 63753550, щодо спадщини померлої ОСОБА_2 , земельної ділянки площею 0,0820 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_4 , 1, АДРЕСА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №164714427 від 24.04.2019 року, вбачається, що за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0820 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні.

Суд, досліджуючи та оцінюючи вищенаведені факти та обставини справи, керується наступними нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За нормами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України ( шість місяців) він не заявив про відмову від неї.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ч. 1,2 ст. 1296 та ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що спадкоємцю було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, останнім не було надано жодних документів на підтвердження факту проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок та відповідних правовстановлюючих документів на нього.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 6 «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування» апеляційним судам був підготовлений інформаційний лист від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», згідно п. 3.2. якого порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється:

- оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;

- по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Згідно копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» станом на 26.07.2018 року домоволодіння, складається з житлового будинку загальною площею 49,3 м.кв. А-1, житловою площею 28,8 м.кв., з господарськими будівлями та спорудами: а-1 нежитлова прибудова, а2-1 тамбур, а3- ганок, Б-1 літня кухня, б1 -1 тамбур, В -1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 погріб, Ж 1 гараж, З-1 сарай, М-1 убиральня, Н-1 сарай, №1огорожа, №3 ворота, №4 огорожа.

Таким чином, батько позивача ОСОБА_3 своє право власності в БТІ не зареєстрував, не оформив. Також, право власності на спірний житловий будинок не було зареєстроване у встановленому законом порядку матір`ю позивача ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 100 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 № 1540-VI в особистій власності громадян можуть бути жилий будинок.

Отже, нездійснення державної реєстрації спірного житлового будинку та відсутність правовстановлюючих документів на нього в інвентаризаційній справі бюро технічної інвентаризації не є підставою для відмови позивачу в отриманні права на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, оскільки виникнення права власності на нього на момент прийняття його в експлуатацію не залежало від державної реєстрації цього права та отримання відповідних правовстановлюючих документів на нього.

Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, позивач позбавлений можливості визнати право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку.

Тому, враховуючи вищевикладене та керуючись відповідними нормами законодавства, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними та обгрунтованими, такими, що грунтуються на законі, а, отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1,2,4,10,12,89,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новодонецької селищної ради, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, справа №227/769/19 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , на нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , загальною площею 49,3 м.кв., житловою площею 28,8 м.кв. А-1, з господарськими будівлями та спорудами: а-1 нежитлова прибудова, а2-1 тамбур, а3- ганок, Б-1 літня кухня, б1 -1 тамбур, В -1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 погріб, Ж 1 гараж, З-1 сарай, М-1 убиральня, Н-1 сарай, №1 огорожа, №3 ворота, №4 огорожа.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

- відповідач Новодонецька селищна рада, , юридична адреса: Донецька область, м. Добропілля, смт. Новодонецьке, вул. Юлаговісна, буд. 3.

Суддя А.М. Левченко

22.05.2019