Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 569/18537/17

провадження № 61-4347св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Бондаренко Н. В., Хилевича С. В., від 29 січня 2019 року.

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та визнання припиненим кредитного договору та договору застави.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений кредитний договір № Ф-06/47373-973 від 13 вересня 2006 року та договір застави № 47373-973 від 13 вересня 2006 року. У 2012 році позивачем у повному обсязі виконано зобов`язання за вказаним кредитним договором. У 2017 році, маючи намір відчужити автомобіль марки DACIA LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , який є предметом застави, позивач звернувся до банку із заявою про виведення автомобіля з-під застави, однак банком було відмовлено у зв`язку із наявною заборгованістю по нарахованій пені у розмірі 68 854, 05 грн. Позивач посилався на те, що твердження відповідача про наявність боргу зі сплати пені у сумі 68 854, 05 грн є необґрунтованими, окрім того вказана сума не може бути стягнута кредитором у зв`язку із пропуском встановлених строків звернення до суду.

Із урахуванням зазначеного, позивач просив позов задовольнити, визнати припиненим кредитний договір № Ф-06/47373-973 від 13 вересня 2006 року, укладений між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», у зв`язку з виконанням зобов`язань у повному обсязі, визнати припиненим договір застави № 47373-973 від 13 вересня 2006 року у зв`язку з припиненням кредитного договору від 13 вересня 2006 року № Ф-06/47373-973, виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля марки DACIA LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , зняти заборону на відчуження зазначеного майна, а також стягнути судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області, у складі судді Бердія М. А., від 27 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненим кредитний договір №Ф-06/47373-973 від 13 вересня 2006 року, укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , у зв`язку з виконанням ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зобов`язань в повному обсязі по кредитному договору від 13 вересня 2006 року № Ф-06/47373-973. Визнано припиненим договір застави № 47373-973 від 13 вересня 2006 року у зв`язку з припиненням кредитного договору від 13 вересня 2006 року № Ф-06/47373-973. Виключено з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля марки DACIA LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , та знято заборону на відчуження зазначеного майна. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, щопозивачем належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № Ф-06/47373-973, а нарахована відповідачем пеня у сумі 68 854, 05 грн не підтверджується належними та допустимими доказами. Крім того, на час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів про пред`явлення вимоги щодо стягнення з позивача пені, а тому кредитний договір є виконаним. У зв`язку з тим, що правовідносини по кредитному договору № Ф-06/47373-973 припинені, договір застави транспортного засобу слід також вважати припиненим.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Рівненського апеляційного суду від 29 січня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, оскільки заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»за кредитним договором у повному обсязі погашена не була. Оскільки відсутні достовірні та належні докази виконання позивачем своїх зобов`язань за договором кредиту, то немає підстав для визнання його припиненим. За таких умов, договір застави як похідний від договору кредиту також продовжує свою дію.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 29 січня 2019 року і залишити в силі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що жодних доказів наявності заборгованості по пені, окрім відповіді банку на звернення позивача, матеріали справи не містять. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на припущеннях. Сторони у справі визнали той факт, що позивачем повністю сплачено тіло кредиту та відсотки за його користування у 2012 році. Судом апеляційної інстанції не перевірено факту наявності заборгованості, правомірності нарахування пені.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2019 року відкрито касаційне провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та визнання припиненим кредитного договору та договору застави призначено до судового розгляду.

Відзивів на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

13 вересня 2006 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Ф1-06/47373-973, відповідно до умов якого позивач отримав кредитні кошти у розмірі 57 132, 00 грн.

На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором того ж дня, 13 вересня 2006 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір застави № 47373-973, згідно якого автомобіль марки DACIA LOGAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, шасі № НОМЕР_2 , передано у заставу.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про виведення автомобіля марки DACIA LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з-під застави.

17 жовтня 2017 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надало позивачу відповідь за № 3-071331/6094, відповідно до якої станом на 13 жовтня 2017 року у позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № Ф1-06/47373-973 від 13 вересня 2006 року відсутня заборгованість по основному боргу та нарахованим відсоткам, проте існує заборгованість по нарахованій пені у сумі 68 854, 05 грн.

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною першою статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, посилаючись на відповідь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 17 жовтня 2017 року, яку було надано позивачу (а. с. 11), виходив із того, що позивачем у повному обсязі не погашена заборгованість, у останнього перед банком існує борг по пені у розмірі 68 854, 05 грн, що виключає припинення зобов`язання у зв`язку із його неналежним виконанням.

Однак із таким висновком погодися не можна, виходячи із наступного.

Укладаючи кредитний договір 13 вересня 2006 року, сторони погодили термін його виконання до 12 вересня 2012 року (пункт 3.2 договору).

У відповідь на звернення позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 17 жовтня 2017 року повідомило, що у позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № Ф1-06/47373-973 від 13 вересня 2006 року відсутня заборгованість по основному боргу та нарахованим відсоткам (а. с. 11).

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі закінчення строку кредитування або пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Пеня не підлягає нарахуванню на такі проценти. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року, справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, міський суд дійшов правильного висновку про те, що позивачем до 2012 року належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № Ф-06/47373-973, а нарахована відповідачем пеня у сумі 68 854, 05 грн не підтверджується належними та допустимими доказами. У наданій відповіді від 17 жовтня 2017 року № 3-071331/6094 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» погодилося із відсутністю заборгованості у ОСОБА_1 по основному боргу та нарахованим відсоткам.

Після закінчення терміну дії договору (12 вересня 2012 року) ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до суду із вимогою про стягнення пені у сумі 68 854, 05 грн не зверталося, матеріали справи таких доказів не містять.

Із урахуванням встановлених обставин у цій справі, висновок місцевого суду про те, що правовідносини за кредитним договором № Ф-06/47373-973 від 13 вересня 2006 рокуприпинені є правильним.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання.

Пунктом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Відповідно до пункту 18 договору застави № 47373-973 від 13 вересня 2006 року вказаний договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання заставодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором.

Пунктом 1 частини першої статті 593 ЦК України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що договір застави транспортного засобу слід вважати припиненим, оскільки правовідносини по кредитному договору № Ф-06/47373-973 є припиненими у зв'язку із виконанням боржником боргових зобов`язань перед кредитором та недоведеністю підстав для нарахування пені.

Суд касаційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при винесенні рішення про задоволення позовних вимог були належним чином оцінені подані сторонами докази, точно встановлені обставини справи та правильно застосовані норми матеріального права, а апеляційний суд помилково скасував законне та по суті правильне рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського апеляційного суду від 29 січня 2019 року скасувати та залишити в силі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 вересня 2018 року.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 840 (три тисячі вісімсот сорок) грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді О. В. Білоконь Б. І. Гулько

Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта