РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 566/909/17

Провадження № 22-ц/4815/581/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання - Тхоревський С.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Курганською Оленою Вікторівною , на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2019 року (ухвалене у складі судді Феськової П.В., повний текст рішення суду складено 06 лютого 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, -

в с т а н о в и в :

19 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , з яким вона з 19 листопада 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі.

Після смерті чоловіка відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом є вона, діти чоловіка від першого шлюбу та його матір.

Вважає, що діти її чоловіка від першого шлюбу повинні бути усунені від права на спадкування за законом після смерті батька, оскільки за його життя та під час хвороби вони ухилялися від надання йому необхідної допомоги.

З 03.03.2016 року по 10.03.2016 року її чоловік перебував на лікуванні у Млинівській районній лікарні у відділенні реанімації, з 11.03.2016 року по 05.04.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у гематологічному відділенні КЗ "Рівненська обласна клінічна лікарня".

Лікування потребувало значних коштів, які вони були вимушені брати в позику.

Діти її чоловіка є матеріально забезпеченими, проте не надавали жодної допомоги на лікування батька та не спілкувалися з ним.

Просила суд усунути від права на спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , його спадкоємців першої черги - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено, що ОСОБА_5 мав потребу в піклуванні, матеріальній допомозі з боку його дітей, які свідомо ухилялися від надання такої допомоги батькові.

25 лютого 2019 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Курганською Оленою Вікторівною подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що медичними документами та показами свідків підтверджено факт перебування ОСОБА_5 у безпорадному стані через тяжку хворобу, потребу у значній матеріальній допомозі та постійному догляді, який забезпечувала йому лише позивач, а відповідачі були обізнані про хворобу батька, проте допомоги йому не надавали.

Невиконання обов`язку відповідачами щодо утримання непрацездатного батька та не надання йому матеріальної допомоги, якої він гостро потребував, у зв`язку із тяжкою хворобою, є протиправною бездіяльністю відповідачів та формою умисного ухилення від надання допомоги батькові.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 23 лютого 2017 року (а.с. 13).

ОСОБА_1 з 19.11.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 та проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14, 51).

Позивач ОСОБА_1 та діти померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Рідченко О.Й. із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 48, 59, 64).

За змістом частини п`ятої статті 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади).

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності в сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Як вбачається із відповіді головного лікаря Млинівської центральної районної лікарні № 684 від 22 серпня 2017 року ОСОБА_5 перебував на лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Млинівської ЦРЛ з діагнозом гостра мієлобластична лейкемія. Загальний стан хворого був середнього ступеня важкості під час стаціонарного лікування з 07 квітня 2016 року по 11 квітня 2016 року та з 20 грудня 2016 року по 27 грудня 2016 року, та важким з 10 січня 2017 року по 24 січня 2017 року, з 03 лютого 2017 року по 10 лютого 2017 року.

Під час госпіталізацій хворий ОСОБА_5 стороннього догляду не потребував, самостійно ходив, перебував на загальному режимі, самостійно себе обслуговував, необхідні медикаменти купував за власні кошти.

Під час останньої госпіталізації з 15 лютого 2017 року до моменту смерті 21 лютого 2017 року загальний стан хворого був вкрай важким: самостійно не пересувався, потребував стороннього догляду, який здійснювався черговим медичним персоналом, дружиною хворого. Також хворого провідували діти та мама (а.с. 21).

Висновком експерта КЗ "Обласне бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради № 21 від 21 лютого 2018 року по факту посмертного визначення стану здоров`я ОСОБА_5 встановлено, що при наявності такого захворювання як гострий мієлобластний лейкоз із відміченою у медичних документах симптоматикою, ОСОБА_5 частково міг забезпечувати свої щоденні побутові потреби життєдіяльності, але для підтримання належної якості життя, яка в періоди погіршення загального стану в кожному випадку визначається індивідуально, потребував сторонньої допомоги та догляду (а.с. 135).

Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що ОСОБА_5 , в періоди загострення перебігу захворювання, коли він потребував сторонньої допомоги, звертався за такою допомогою до дітей, а також їх ухилення від надання такої допомоги.

Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, правильно застосувавши положення статті 1224 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено факт ухилення відповідачів від надання допомоги батькові, винної поведінки останніх (зокрема, відмова від надання допомоги батькові), постійну потребу спадкодавця у допомозі саме відповідачів, що в силу статті 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Курганською Оленою Вікторівною , залишити без задоволення, а рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 28 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 травня 2019 року.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

С.О. Гордійчук