ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2276/18
Провадження №2/477/199/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом первісно до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в якому просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, площею 3.31 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області, яку він успадкував після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, під час розгляду справи, ухвалою суду від 14 лютого 2019 року, до участі в ній було залучено в якості співвідповідачів інших спадкоємців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3

Крім того, 25 березня 2019 року подав уточнення позовної заяви з новим обґрунтуванням своїх позовних вимог.

Вказував, що 27 березня 2000 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів йому на випадок своєї смерті належну йому земельну частку (пай) КСП «Південний».

В той же час, на момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельна частка (пай) була виділена в натурі у власність спадкодавцю, тому нотаріусом йому було відмовлено в оформлені спадщини, так як об`єкт спадкування було змінено, але нового розпорядження по спадщині складено не було.

Посилаючись на те, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті

ОСОБА_3 , а заповітом було визначено спадкодавцем предмет спадкування відносно землі, тому вважав, що має право спадкування за заповітом на земельну ділянку.

В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином.

Від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, а позов задовольнити.

Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшла спільна заява, в якій вони позов визнали та не заперечували проти його задоволення.

Представник відповідача Шевченківської сільської ради до судового засідання не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Суд, вважаючи за можливе здійснити вирішенні справи без участі сторін в підготовчому судовому засіданні без участі сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаєві помер ОСОБА_2 і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді земельної ділянки, площею 3,31 га, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області.

На час смерті він проживав по АДРЕСА_1

Земельна ділянка належала померлому на підставі державного акту серії НОМЕР_1 , виданого 25 серпня 2004 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області, кадастровий номер - НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті

(ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. 1234 та ст. 1235 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповітом спадкодавець може охопити все своє майно чи майнові права або ж визначити конкретне майно (майнові права), які підлягають спадкуванню спадкоємцем, визначені заповітом (ст. 1236 ЦК України).

За свого життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 27 березня 2000 року секретарем Котляревської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області за реєстр № 11, яким заповів на випадок своєї смерті земельну частку (пай) в КСП Південний Жовтневого району Миколаївської області на підставі сертифікату серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , тобто позивачу в справі.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до довідки від 23 серпня 2018 року ТОВ «Добробут» м. Миколаєва на час смерті ОСОБА_3 з ним був зареєстрований і проживав ОСОБА_2 - син.

Також, відповідно до спадкової справи, заведеної Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 , заяви про прийняття спадщини за законом після його смерті подали: ІНФОРМАЦІЯ_3 року - дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син ОСОБА_2 , а 21 травня 2007 року Савіновський ОСОБА_6 .

Також, заявою від 07 червня 2007 року ОСОБА_5 відмовився від спадщини після смерті батька на користь ОСОБА_4

Крім того, 12 червня 2007 року заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 подав ОСОБА_1 , тобто позивач в справі.

В той же час, звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини на земельну ділянку за заповітом, він отримав письмове роз`яснення нотаріуса від 21 червня 2007 року, відповідно до якого неможливо оформлення ним спадщини за заповітом на земельну ділянку, площею 3,31 га, оскільки спадкоємець заповів йому земельну частку (пай), але на час смерті спадкодавця йому належала на праві власності земельна ділянка, тобто об`єкт права спадкування було змінено, але нового розпорядження спадкодавця в заповіті складено не було.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування позивачкою здійснюється за заповітом. До складу спадщини входять як право на земельну частку (пай), так і вона, виділена в натурі (на місцевості).

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що за життя ОСОБА_3 заповів у своєму заповіті від 27 березня 2000 року право на земельну частку ОСОБА_1 , виразивши свою волю спадкодавця відносно земельної частки, яка потім була виділена в натурі, тому суд вважає, що земельна ділянка входить до складу спадщини і повинна спадкуватися за заповітом, тобто в порядку спадкування повинна відійти позивачу як спадкоємцю за заповітом.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за заповітом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку, площею 3,31 га, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського (раніше Жовтневого) району Миколаївської області, яка йому належала на праві приватної власності відповідно до державного акту серії НОМЕР_1 , виданого 25 серпня 2004 року Жовтневою (тепер Вітовською) районною державною адміністрацією Миколаївської області).

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, його повний текст складено на 26 квітня 2019 року.

Суддя Р.В. Козаченко