Справа № 127/5951/19
Провадження 2/127/829/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., за участю секретаря Тронт М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв`язок» про зміну дати звільнення, зміну формулювання причини звільнення, стягнення коштів за час затримки трудової книжки та вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв`язок» про зміну дати звільнення, зміну формулювання причини звільнення, стягнення коштів за час затримки трудової книжки та вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Заяви позивача ОСОБА_1 про уточнення (збільшення) позовних вимог від 11.07.2019 року, від 16.07.2019 року, від 06.08.2019 року, від 26.09.2019 року судом не розглядаються, оскільки подані з порушенням строку (відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження). Так, дана справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, оскільки в силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України виключно у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин, а перше судове засідання у ній було призначено на 02.04.2019 року.

Представником відповідача - Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв`язок» - адвокатом Івченко Н.В. було заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі, оскільки, окрім інших вимог, ним заявлено позовну вимогу про зміну формулювання причини звільнення, а тому предмет даного спору не є повністю тотожним з попередніми.

Вивчивши матеріали даної цивільної справи, матеріали витребуваної для огляду у судовому засіданні цивільної справи № 128/616/16-ц, суд дійшов до такого висновку.

Судом установлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 08.07.2016 року у цивільній справі № 128/616/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» про зміну дати звільнення, зобов`язання внести зміни до трудової книжки, стягнення коштів за час затримки трудової книжки та вимушеного прогулу та про стягнення моральної шкоди було частково задоволено позов, змінено дату звільнення ОСОБА_1 з роботи з Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» з 20 травня 2013 року на день повернення трудової книжки 17 травня 2016 року; зобов`язано відповідача Приватне акціонерне товариство «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 про дату звільнення з «20 травня 2013 року» на «17 травня 2016 року»; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» на користь ОСОБА_1 кошти за час затримки трудової книжки та вимушеного прогулу за період з 20 травня 2013 року по день повернення трудової книжки 17 травня 2016 року в розмірі 91617 грн. 75 коп. з відрахуванням всіх належних виплат на обов`язкові платежі та збори; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 3000 грн; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 4350 грн.; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» на користь держави судовий збір в розмірі 919 грн. 18 коп.; в іншій частині позовних вимог відмовлено. Вказане рішення суду набуло законної сили (залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 01.12.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.11.2017 року).

Крім того, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06.12.2018 року у цивільній справі № 128/3282/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» про зміну дати звільнення з роботи та зобов`язання внесення зміни до трудової книжки щодо дати звільнення з роботи, про стягнення коштів за час вимушеного прогулу, за відпустку, інфляційних коштів через тривале не звільнення за порушення термінів виплат, 3% річних через тривале не звільнення та не повернення трудової книжки, компенсаційних втрат від інфляції через тривале не повернення та не оформлення трудової книжки, пені, та про стягнення моральної шкоди (дане рішення суду набуло законної сили, оскільки залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 12.02.2019 року) було частково задоволено позов, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Діпрозв`язок» на користь ОСОБА_1 кошти за відпуску за період 2013-2016 рр. в розмірі 13 105,77 грн.; в решті стягнення суми в розмірі 42 670,98 грн. відмовлено; в стягненні моральної шкоди на суму 15000 грн. відмовлено; в внесенні змін до трудової книжки, стягненні коштів за час вимушеного прогулу за затримку виправлень у трудовій книжці в розмірі 222 938,75 грн., боргу недоплат за судовими рішеннями на суму 26 877, 00 грн., на суму 7 785,00 грн., на суму 32 073,00 грн., стягненні коштів за користування коштами компенсації за затримку основного рішення на суму 42 822,15 грн., та 3-х % річних за користування коштами на суму 795,00 грн., стягненні пені в розмірі 11 309,89 грн., коштів інфляційного збільшення на суму 4 106,91 грн., та боргу з урахуванням суми інфляції в розмірі 72 114,01 грн. відмовлено; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Діпрозв`язок» на користь держави судовий збір на суму 1310 грн. Вказаними судовими рішеннями також встановлено, що «внесення змін до трудової книжки, а саме, внесення запису щодо звільнення датою 17.05.2016 р. підлягають до виконання, згідно змісту рішення Вінницького районного суду від 08.07.2016р. (справа №128/616/16-ц) в порядку виконання судового рішення; матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 фактично отримав трудову книжку 17.05.2016 року, до винесення судом рішення про зміну дати його звільнення з 20.05.2013 року на 17.05.2016 року, відповідачем було вчинено дії в частині видачі наказу про внесення змін у дату звільнення позивача, проте фактично не було виконано через те, що трудова книжка не була надана ОСОБА_1 для проведення таких змін; позивачем не спростовано доводів відповідача про те, що з будь-якими заявами на цей рахунок позивач до ПрАТ «Діпрозв`язок» не звертався».

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не заперечував, що не надав відповідачеві свою трудову книжку з метою внесення до неї змін щодо дати звільнення, оскільки спочатку вважав її втраченою під час пожежі у його будинку, а тепер не бажає цього робити, оскільки вважає наказ Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв`язок» від 23.11.2016 року № 98/1/к «Про внесення змін до наказу № 98/к від 13.03.2016 року» незаконним.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що у спорі між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Приватним акціонерним товариством «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв`язок» про зміну дати звільнення, стягнення коштів за час затримки трудової книжки та вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, тобто про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Отже, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв`язок у частині позовних вимог про зміну дати звільнення, стягнення коштів за час затримки трудової книжки та вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Єдиною заявленою позивачем ОСОБА_1 до відповідача Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв`язок позовною вимогою, яка не є тотожною тим, які вже розглянуті судом та рішення щодо яких набрало законної сили, є позовна вимога про зміну формулювання причини звільнення.

Так, позивач ОСОБА_1 вказує, що його було звільнено за його власним бажанням, оскільки власник або уповноважений ним орган не виконував законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, однак у трудовій книжці зазначено, що його звільнено «по статті», що є перешкодою для його наступного працевлаштування.

Однак, як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 5, зворотній бік), його було звільнено згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України, відповідно до якої працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Отже, позивача ОСОБА_1 було звільнено на тій самій підставі, про яку він і заявляє, а тому предмет спору щодо зміни формулювання причини звільнення відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Керуючись п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв`язок у частині позовних вимог про зміну дати звільнення, стягнення коштів за час затримки трудової книжки та вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди - закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв`язок у частині позовної вимоги про зміну формулювання причини звільнення - закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 30.09.2019 року.

Суддя В.В. Дернова