АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/668/19Головуючий по 1 інстанції - Токова С.Є.
Категорія: 300000000 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя-доповідач)

Суддів Єльцова В.О., Василенко Л.І.

за участю секретаря Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області, Державне підприємство «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Державна фіскальна служба України Черкаська митниця ДФС, Державна казначейська служба України;

треті особи - Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області;

особа, яка подає апеляційну скаргу - Державне підприємство «СЕТАМ» та Державна казначейська служба України

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційні скарги Державного підприємства «СЕТАМ» та Державної казначейської служби України на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2019 року, ухваленого під головуванням судді Токової С.Є. у залі Соснівського районного суду м. Черкаси 13.02.2019 року о 16 год.55 хв., повний текст рішення складено 19.02. 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області, Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Державної фіскальної служби України Черкаська митниця ДФС, Державної казначейської служби України, третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області про визнання недійсними та скасування електронних торгів, протоколу електронних торгів та акту проведення електронних торгів, - :

в с т а н о в и в :

13 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області, ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Державної фіскальної служби України Черкаська митниця ДФС, ДКС України, третя особа: РСЦ МВС в Черкаській області про визнання недійсними та скасування електронних торгів, протоколу електронних торгів та акту проведення електронних торгів.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 10 січня 2018 року Черкаською філією ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги за реєстраційним номером лоту 256487 та згідно з протоколом електронних торгів № 310610 ОСОБА_1 було придбано митну конфіскацію, а саме мотоцикл Honda Hornet , рама НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 , 2004 року випуску, чорного кольору, за ціною 61 612,13 гривень.

Вищезазначений транспортний засіб ним було придбано з ціллю реєстрації його за собою для подальшої експлуатації.

31 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області територіальний сервісний центр № 7141 для реєстрації транспортного засобу на своє ім`я, на що 01 лютого 2018 року отримав лист з відмовою, в якому було зазначено, що в ході перевірки ТСЦ було встановлено, що транспортний засіб з вказаним номерним знаком зареєстрований за іншим власником, номерні агрегати зазначені в акті не співпадають з даними, зазначеними в реєстраційних документах даного транспортного засобу. У зв`язку з цим, на підставі п.7 постанови КМ України № 1388 від 07 вересня 1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», позивачу відмовлено у реєстрації даного транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_1 стало відомо, що придбаний ним мотоцикл Honda Hornet , рама НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 , 2004 року випуску, чорного кольору має обмежену функціональність, та не підлягає державній реєстрації, про що він дізнався лише на етапі його державної реєстрації, тобто вже після сплати повної вартості предмету вказаного правочину.

ОСОБА_1 вважає, що внаслідок неправомірних дій виконавчої служби, були проведені електронні торги та ним було укладено правочин з помилкою щодо обставин, що мають істотне значення для вказаного правочину.

З урахуванням поданих уточнень до позовної заяви, позивач ОСОБА_1 , просив суд визнати електронні торги за лотом № 256487 з реалізації мотоцикла Honda Hornet , рама НОМЕР_1 , ДНЗ: НОМЕР_2 , 2004 року випуску, чорного кольору, оформлені протоколом № 310610 про проведення електронних торгів, недійсними; скасувати протокол електронних торгів № 310610 від 10 січня 2018 року, виданий ДП «СЕТАМ» за результатами торгів за лотом № 256487 з реалізації мотоцикла Honda Hornet, рама НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року випуску, чорного кольору; скасувати акт про проведення електронних торгів з реалізації мотоцикла Honda Hornet , рама НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року випуску, чорного кольору; стягнути з ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України на його користь кошти в сумі 3080,61 грн.; стягнути з Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області на його користь кошти в сумі 2671,20 грн.; стягнути з Державної фіскальної служби України Черкаська митниця ДФС кошти в сумі 28587,52 грн., з ГУ ДКС в Черкаської області - 27272,80 грн. та сплачені судові витрати за подачу позову до суду.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано електронні торги за лотом № 256487 з реалізації мотоцикла Honda Hornet, рама НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року випуску, чорного кольору, які були оформлені протоколом № 310610 про проведення електронних торгів - недійсними.

Скасовано протокол електронних торгів № 310610 від 10 січня 2018 року, виданий ДП «СЕТАМ» за результатами торгів за лотом № 256487 з реалізації мотоцикла Honda Hornet, рама НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 р. в. , чорного кольору.

Скасовано акт про проведення електронних торгів з реалізації мотоцикла Honda Hornet, рама НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 р. в., чорного кольору.

Стягнуто з ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України на користь кошти в сумі 3080,61 грн.

Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень управління ДВСГТУЮ у Черкаській області на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 2671,20 грн.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 55860,32 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство «Сетам» та Державна казначейська служба України оскаржили в апеляційному порядку рішення суду, подавши апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі, поданій 30 березня 2019 року представником ДКС України вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального, просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2019 року по справі № 712/68964/18 в частині стягнення коштів з Державного Казначейської служби України та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в частині вимог до Казначейства.

Апеляційну скаргу мотивують тим, що не допускається стягнення коштів з Державного Казначейства, як юридичної особи, оскільки це змінює встановлений законодавством порядок повернення відповідних коштів, посилаючись при цьому на практику Верховного Суду, зокрема Постанову від 06 лютого 2019 року у справі № 199/6713/14-ц. Вказаною постановою Верховного Суду усунуто розбіжності у право застосовній практиці з відповідного питання, а саме роз`яснено, що шкода не може стягуватися з органу державної влади, а у разі встановлення факту її заподіяння, підлягає відшкодуванню з Державного бюджету. Водночас державні органи несуть юридичну відповідальність лише за своїми договірними зобов`язаннями. Держава не відповідає по зобов`язаннях державних організацій, які є юридичними особами, а ці організації не відповідають по зобов`язаннях держави.

Таким чином, стягнення коштів з Державного бюджету України на користь позивача може бути здійснено Територіальним органом Казначейства лише за умови надходження подання відповідного органу Державної фіскальної служби України. Скаржник посилається, що задоволення вимог до Казначейства є безпідставним та необґрунтованим, тому рішення в цій частині стягнення коштів підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі, поданій 02 квітня 2019 року представником ДП «СЕТАМ», вказується, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування. Скаржник просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову про визнання електронних торгів недійсними.

ДП «Сетам « обґрунтовує дану апеляційну скаргу тим, що спірний транспортний засіб був ввезений на територію України поза митним контролем, і конфіскований на підставі постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 червня 2017 року внаслідок порушення ОСОБА_4 вимог ст. 484 Митного Кодексу України. Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що оспорюваний правочин, а саме проведення електронних торгів був укладений з помилкою щодо обставин, що мають істотне значення, так як вважає, що електронні торги даним транспортним засобом були призначені до проведення на 10 січня 2018 року у чіткій відповідності з Порядком реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5.

Скаржник зазначає, що даний транспортний засіб було конфісковано в дохід держави з порушенням митних правил. У даному випадку позивач, який став власником придбаного на підставі публічно-правового договору, у встановленому законом порядку транспортного засобу з перебитим ідентифікаційним номером позбавлений права реалізувати своє право на користування ним, оскільки в силу вимог п. 15 Постанови № 1388 позбавлений можливості зареєструвати даний автомобіль у встановленому законом порядку. Із викладеного слідує висновок про те, що держава, яка реалізувала даний транспортний засіб з прилюдних торгів, взяла на себе зобов`язання і щодо реалізації такою особою свого права власності в подальшому. ДП`Сетам « посилається, що жодних доказів на підтвердження доводів про визнання електронних торгів недійсними позивач не надав, тому вважають позов про визнання електронних торгів недійсним передчасним, оскільки дії державного виконавця з підготовки та передачі майна на реалізацію є такими, що вчинені з дотриманням норм чинного законодавства, та є законними.

22 квітня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ДП «Сетам « від позивача ОСОБА_1 У відзиві ОСОБА_1 вказує, що вважає дану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки скаржник посилається, що позивач є власником мотоцикла, а тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання недійсними електронних торгів. Позивач не заперечує права власності на вищевказаний транспортний засіб, але для подальшої експлуатації мотоцикл підлягає державній реєстрації та обліку. Позивач звернувся до Регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області № 7141 для реєстрації мотоцикла, але йому відмовлено, оскільки в ході перевірки встановлено що транспортний засіб за вказаним номером зареєстрований за іншим власником, а номерні агрегати не співпадають з даними, зазначеними в реєстраційних документах даного мотоцикла. На момент придбання мотоцикла позивачу не було відомо, що даний транспортний засіб не підлягає державній реєстрації, а отже має обмежене функціональність, що значно знижує його ціну. Посилання скаржника, що ні він, ні державний виконавець не є експертами з питань виявлення недоліків транспортного засобу , не заслуговують на увагу, оскільки позивач також не є експертом, і йому не було відомо про виявлені пошкодження рами мотоцикла. Позивач вказує, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до правочинів купівлі - продажу, а такий правочин може бути визнаний недійсним у судовому порядку з підстав, встановлених ч.1. ст. 215 ЦК України.

ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

22 квітня 2019 року надійшов відзив на апеляційну скаргу ДП`Сетам « Регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області . У відзиві вказують, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, так як рішення суду є законним та обґрунтованим , що відповідає вимогам матеріального та процесуального прав, тому відсутні підстави для його скасування. Сам скаржник вказує, що торги відбулися у відповідності із Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, але погоджується, що проданий транспортний засіб було конфісковано за порушення митних правил.

Так, п.11 Порядку передбачено державну реєстрацію конфіскованих транспортних засобів або транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду. Однак, після звернення ОСОБА_1 із заявою про реєстрацію, перевіркою встановлено, що конфіскований мотоцикл не значиться зареєстрованим на території України. При огляді позивачем виявлено, що номер рами знищено, а номерний знак НОМЕР_2 згідно даних Єдиного держаного реєстру належить іншому транспортному засобу та належить іншій особі. Тому здійснити реєстрацію придбаного мотоцикла за ОСОБА_1 неможливо за наявності підстав, передбачених п. 15 Порядку. Даний Порядок тлумаченню не підлягає, так як є чітким для розуміння. Згідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих транспортних засобів. Просять відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Дана справа підлягає розгляду апеляційному суду Черкаської області у загальному провадженні з повідомленням та участю сторін в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача, представників відповідачів, представника третьої особи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги ДП «СЕТАМ» та ДКС України підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову про визнання недійсними та скасування електронних торгів, протоколу електронних торгів та акту проведення електронних торгів, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог, прийшовши до висновку, що спірний транспортний засіб був ввезений на територію України поза митним контролем та конфіскований на підставі постанови суду від 20.06. 2017 року внаслідок порушення вимог ст. 484 МК України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що укладений правочин, а саме проведення електронних торгів був укладений з помилкою щодо обставин, які мають істотне значення для вказаного правочину, оскільки позивачу не було відомо, що транспортний засіб не підлягає реєстрації , а отже має обмежене функціональність. Тому суд вважає, що електронні торги від 10 січня 2018 року з продажу лота № 256487 слід визнати недійсними, оскільки вони були проведені з порушенням Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5, що потягло за собою відповідно укладення правочину з недодержання вимог закону в момент його укладення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що результати торгів слід визнати недійсними, та відновити становище позивача, яке існувало до порушення, шляхом стягнення коштів з Державної казначейської служби за рахунок державного бюджету у сумі 55860, 32 грн., та з інших відповідачів згідно отриманих ними сум за проведення електронних торгів, задовольнивши частково вимоги позивача.

Колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов правильного та обгрунтованого висновку щодо визнання недійсними електронних торгів, але суд не звернув належної уваги на вимоги закону щодо стягнення коштів за рахунок державного бюджету, помилково стягнувши кошти з відповідача Державної казначейської служби України, яка не порушувала права позивача та несе відповідальність лише за своїми договірними зобов`язаннями.

Тому апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції не може залишатись у силі та підлягає зміні, оскільки судом першої інстанції не повністю встановлені дійсні обставини справи, не надано належної оцінки зібраним доказам, не правильно застосовано норми матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та ухвалення у справі рішення, яке слід змінити у частині задоволення вимог та стягнення коштів з відповідача Державної казначейської служби України за рахунок держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 червня 2017 року справа № 712/6063/17 громадянина України ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 484 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді конфіскації на користь держави товару - мотоцикла «HONDA HORNET» (рама № НОМЕР_1 ).

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання постанови Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/6063/17 від 20 червня 2017 року про конфіскацію в дохід держави товару - мотоцикл «HONDA HORNET» (рама № НОМЕР_1 ).

Згідно із розділом V Порядку «реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», реалізація майна здійснюється шляхом проведення організатором електронних торгів. Передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у Систему . Вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна.

10 січня 2018 року ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги за лотом № 256487 з реалізації мотоциклу марки «HONDA HORNET» рама № НОМЕР_1 ).

Позивач ОСОБА_1 прийняв участь в аукціоні, сплативши гарантійний внесок на користь організатора торгів ДП «СЕТАМ» в сумі 2040,14 грн., що підтверджується копією квитанції.

Як вбачається з даних Протоколу № 310610 «проведення електронних торгів» (далі - Протокол торгів), електронні торги з реалізації Лота № 256487 відбулися 10 січня 2018 року. За результатами проведених електронних торгів переможцем став ОСОБА_1

17 січня 2018 року ОСОБА_1 на рахунок ДП «СЕТАМ» перерахував кошти в розмірі 1040,47 грн. (квитанція № 0.0.941411632.1 від 17.01.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк», призначення платежу додаткова винагорода організатора, в т.ч. ПДВ 20 %).

Згідно даних квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0.941441103.1 від 17 січня 2018 року ОСОБА_1 перерахував на рахунок ДП «СЕТАМ» 58531,52 грн., призначення платежу кошти за придбання на ДП «СЕТАМ» лоту № 256486.

22 січня 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління у Черкаській області складений акт проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна.

31 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області територіальний сервісний центр № 7141 з метою проведення державної реєстрації вищевказаного транспортного засобу.

01 лютого 2018 року ОСОБА_1 отримав лист з відмовою, в якому було зазначено, що в ході перевірки ТСЦ було встановлено, що транспортний засіб з вказаним номерним знаком зареєстрований за іншим власником, номерні агрегати зазначені в акті, не співпадають з даними, зазначеними в реєстраційних документах даного транспортного засобу. В зв`язку з цим, на підставі п.7 постанови КМ України № 1388 від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», йому відмовлено в реєстрації даного транспортного засобу.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись із позовом про визнання недійсними та скасування електронних торгів, протоколу електронних торгів та акту проведення електронних торгів, в обґрунтування позовних вимог вказував, що йому стало відомо про обмежену функціональність мотоцикла марки Honda Hornet, рама НОМЕР_1 , Д.Н.З. НОМЕР_2 , 2004 року випуску, чорного кольору лише на етапі його державної реєстрації, тобто після вчинення всіх передбачених чинним законодавством дій для вказаного типу правочину (купівлі на прилюдних торгах) .

Із матеріалів справи вбачається, що спірний транспортний засіб був ввезений на територію України поза митним контролем, та конфіскований на підставі постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 червня 2017 року внаслідок порушення ОСОБА_4 вимог ст. 484 Митного Кодексу України.

Про існування обставин, щодо обмеженої функціональності транспортного засобу на момент вчинення правочину свідчить той факт, що про перебування транспортного засобу в статусі конфіскованого майна позивача не було проінформовано ні на етапі підготовки, ні в момент укладення спірного правочину. Про те, що мотоцикл марки Honda Hornet, рама НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 має обмежену функціональність, позивачу

ОСОБА_1 стало відомо на етапі проведення державної реєстрації в ТСЦ № 7141 придбаного ним мотоцикла на підставі правочину.

Згідно матеріалів справи електронні торги з реалізації майна проводилися ДП «СЕТАМ». Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області від реалізації конфіскованого мотоцикла «HONDA HORNET» (рама № НОМЕР_1 ) на рахунок Черкаської митниці ДФС перераховано кошти в сумі 55 860,32 грн.

25 січня 2018 року до державного бюджету України Черкаською митницею ДФС перераховано кошти, що підлягали б сплаті у разі митного оформлення вказаного транспортного засобу, на суму 27272,80 грн. (платіжне доручення № 55 від 25 січня 2018 року).

Згідно даних платіжного доручення № 56 від 25 січня 2018 року Черкаською митницею ДФС перераховано до державного бюджету України кошти в сумі 28587,52 грн.

Із даних квитанцій вбачається, що ОСОБА_1 сплатив на користь ДП «Сетам» як організатору торгів 3080,61 грн. Також в ході розгляду справи встановлено, що позивачем на рахунок Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області було перераховано 2671, 20 грн.

Вирішуючи спір та визнаючи електронні торги за лотом № 256487 з реалізації мотоцикла «HONDA HORNET» (рама № НОМЕР_1 ), д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року випуску недійсними, суд першої інстанції виходив з того, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до правочинів купівлі-продажу.

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, тому підстави для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком.

Так як електронні торги були проведені з порушенням порядку, що стало підставою для укладення правочину з недодержанням вимог закону в момент його укладення, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку,/ що результати електронних торгів від 10 січня 2018 року з продажу Лота № 256487 слід визнати недійсними.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції в цій частині задоволення вимог позивача, тому в цій частині вимог доводи апеляційної скарги ДП «Сетам « не підлягають задоволенню, оскільки скаржник визнає, що даний транспортний засіб був конфіскований за порушення митних правил, а не арештований, а торги відбулись у відповідності із Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Оскільки електронні торги визнані недійсними, тому суд першої інстанції правомірно скасував протокол електронних торгів № 310610 від 10 січня 2018 року, виданий ДП «СЕТАМ» за результатами торгів за лотом № 256487 з реалізації мотоцикла «HONDA HORNET» (рама № НОМЕР_1 ), д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року випуску та скасував акт про проведення електронних торгів з реалізації мотоцикла «HONDA HORNET» (рама № НОМЕР_1 ), д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року випуску, оскільки й акт і протокол є юридичним наслідком визнання самого факту електронних торгів.

ОСОБА_1 сплатив на користь ДП «Сетам» та Відділу з примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області суму коштів 3 080,61 грн. та 2 671,20 грн., тому суд правильно керувався тим, що слід відновити становище позивача, яке існувало на момент порушення, тому стягнув відповідні суми як із ДП «Сетам», так і з Відділу з примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області на користь позивача.

Однак, вирішуючи питання щодо повернення з державного бюджету суму сплачених коштів в розмірі 55 860,32 грн., та стягуючи їх із Державної казначейської служби України, суд першої інстанції, встановивши правильно розмір суми повернення коштів сплачених позивачем, дійшов помилкового висновку відносно юридичної особи, з якої необхідно стягувати вказану суму.

Так, згідно Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою КМУ від 15 квітня 2015 року № 215 Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади та утворена для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Статтею 96 ЦК України визначено, що юридична особа самостійно відповідає по своїм зобов`язанням.

Державна казначейська служба України є окремою юридичною особою, самостійно несе відповідальність за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України та її територіальні органи здійснюють казначейське обслуговування Державного бюджету України, але вона не уособлює Державний бюджет України або державу.

Статтею 23 Бюджетного кодексу України визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Разом з цим, ст.ст. 92 і 95 Конституції України зазначено, що виключно законами України визначається державний бюджет України і бюджетна система України та виключно тільки законом про Державний бюджет України будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно ч.2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та Закону про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 8 ст. 7, п. 1,2 ст. 29 Бюджетного кодексу України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями, які встановлюються Законом про державний бюджет України.

Пунктом 6 частини 1 статті 2 бюджетного кодексу України встановлено, що повноваження на здійснення платежів з конкретною метою в процесі виконання бюджету надаються розпоряднику бюджетних коштів відповідно до бюджетного призначення.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.

Бюджетним кодексом України, визначено поняття бюджетної програми, відповідно до якого це сукупність заходів, спрямованих на досягнення єдиної мети, завдань та очікуваного результату, визначення та реалізацію яких здійснює розпорядник бюджетних коштів відповідно на покладених на нього функцій.

Апеляційний суд вбачає, що стягнення коштів з рахунків Державної казначейської служби України, як з окремої юридичної особи, призведе до нецільового використання бюджетних коштів саме Державної казначейської служби України, яка не є учасником відносин відповідно до проведених електронних торгів.

Також, ст. 121 Бюджетного кодексу України передбачена відповідальність за порушення бюджетного законодавства, відповідно до якої посадові особи, з вини яких допущено порушення бюджетного законодавства, несуть цивільну, дисциплінарну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з законом.

Таким чином, Державна казначейська служби України є не лише суб`єктом владних повноважень, а є суб`єктом господарювання, яке в жодних правовідносинах з позивачем не перебувало, не порушувало прав та охоронюваних законом свобод та інтересів позивача, стягнення з її рахунків суми коштів призведе до збитків саме Державної казначейської служби України, яка не є стороною даних правовідносин.

Проте, відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення передбачено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03 серпня 2011 року № 845 зі змінами та доповненнями (далі - Порядок).

Згідно з п. 2 Порядку вказано, що боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкритті в органах Казначейства.

Пунктом 24 Порядку визначено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 Порядку.

Разом з цим, п.п. 26-34 Порядку передбачено здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника, який обслуговується в органі Казначейства.

Грошові суми перераховані до Державного бюджету України або місцевих бюджетів, перераховуються в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем.

Відповідно до п. 2 Порядку безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з п. 16 Порядку, органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів:

1) для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів;

2) що надійшли в результаті повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії;

3) що надійшли від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, вилученого уповноваженими державними органами;

4) що надійшли в результаті конфіскації національної або іноземної валюти;

5) що надійшли в інший установлений законодавством спосіб;

6) з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку.

Разом з цим, відповідно до положень п. 19 Порядку, безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

Суд першої інстанції, розглядаючи спір, не звернув належної уваги на вище встановлені обставини та не врахував положення Порядку про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів. Як вже зазначено вище, вказаний Порядок визначає процедури повернення коштів, який передбачає повернення помилково або надміру сплачених сум і спірні суми мають стягуватись з Державного бюджету України.

Доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України підлягають задоволенню в частині задоволення вимог про відмову у стягненні коштів саме з Казначейства, але рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині вимог та стягнення коштів із Державного бюджету України та залишенню без змін рішення суду в решті задоволених вимог, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги ДП «Сетам» щодо скасування рішення суду та відмови у задоволенні позову підлягають частковому задоволенню лише в частині щодо зміни рішення суду першої інстанції, оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду та відмови у задоволенні позовних вимог позивача.

Крім того, як у своїх поясненнях суду апеляційної інстанції повідомив позивач ОСОБА_1 , що ДП «Сетам « уже виконало рішення суду, повернувши йому кошти, які були перераховані на рахунок ДП «Сетам « у розмірі 3080 грн. 61 коп. , що свідчить про визнання вимог позивача до прийняття рішення апеляційним судом, яким розглядаються апеляційні скарги, в тому числі і ДП «Сетам».

З огляду на вище викладене, за результатами апеляційного перегляду справи, рішення у справі залишається таким, що ухвалено на користь позивача ОСОБА_1 , але рішення в частині задоволення вимог та стягнення коштів в розмірі 55 860,32 грн. підлягає зміні та стягненню не з окремої юридичної особи, якою є Державна казначейська служба України, а за рахунок Державного бюджету України.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Оскільки, рішення суду змінюється лише в частині визначення суб`єкта стягнення коштів, а в основній частині вирішення спору залишається без зміни, тому в даному випадку апеляційний суд не змінює розподіл судових витрат, як це зазначено в ч. 13 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Державного підприємства «СЕТАМ» та Державної казначейської служби України задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області, Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Державної фіскальної служби України Черкаська митниця ДФС, Державної казначейської служби України, третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області про визнання недійсними та скасування електронних торгів, протоколу електронних торгів та акту проведення електронних торгів змінити в частині вимог про стягнення коштів в сумі 55 860,32 грн. з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 , прийняти нову постанову в цій частині.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачені кошти в сумі 55 860,32 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 24 травня 2019 року.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Василенко Л.І.

Єльцов В.О.