Провадження № 2/582/174/19
Справа № 582/497/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2019 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченка В.Д.,

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з даним позовом і просить суд винести рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який належав на праві приватної власності ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та право власності на земельну ділянку загальною площею 0,40 га, з них для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,05 га. та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,35 га., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_5 ..

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі з наведених у позові підстав.

Відповідачі по справі у судове засідання не прибули, але ОСОБА_4 , відповідач по справі та представник відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі.

У зв`язку із визнанням відповідачами обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як ознаки набувальної давності за статтею 344 ЦКУкраїни, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного документа, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування положень частини першої статті 344 ЦК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту в обраний ними спосіб - на підставі частини першої статті 344 ЦК України за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку загальною площею 0,40 га., з них для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,05 га. та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,35 га., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 206, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, та право власності на земельну ділянку загальною площею 0,40 га, з них для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,05 га. та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,35 га., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належали на праві приватної власності ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко