Ухвала

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 639/3414/18

провадження № 61-8279ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.,

розглянув касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Харківської області, про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Харківської області, у якому просив відшкодувати завдану йому майнову шкоду у розмірі 257 254 грн 56 коп.

Позов мотивовано тим, що 05 вересня 2011 року в його службовому кабінеті було проведено обшук, під час якого вилучено майно та грошові кошти, на які накладено арешт.

ОСОБА_1 вказував, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2013 року, який набрав законної сили, його було визнано невинним у скоєнні злочинів та виправдано. Також було знято раніше накладений арешт на грошові кошти, які були передані на зберігання прокуратурою Харківської області в ХОФ «Укрсоцбанк», а саме 7 985 грн та 9 500 дол. США.

01 жовтня 2014 року під час виконання вироку суду в частині повернення позивачу вищевказаних грошових коштів було встановлено їхню відсутність у банку, про що складено відповідний акт від 01 жовтня 2014 року.

13 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до прокуратури Харківської області із заявою-вимогою про відшкодування шкоди, завданою громадянинові незаконними діями органів прокуратури, у якій просив повернути вилучені в ході обшуку грошові кошти, однак вказане звернення не було розглянуто у встановленому законом порядку.

Посилаючись на те, що грошові кошти позивачу повернуто не було, ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 19 березня 2019 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 256 754 грн 56 коп.

У касаційній скарзі заступник прокурора Харківської області просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті провадження, якщо, зокрема, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 1176 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України«Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Пунктом 2 статті 3 Закону України«Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт.

Суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позовні вимоги, встановивши, що відповідальними посадовими особами органу державної владине було вжито достатніх заходів для збереження речового доказу у кримінальному провадженні, в результаті чого вилучені у позивача кошти у сумі 7 485 грн та 9 500 дол. США. йому повернуто не було, чим завдано шкоду, яка підлягає відшкодуванню за рахунок держави.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Харківської області на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Харківської області, про відшкодування майнової шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
В. М. Коротун
В. П. Курило