ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року

м. Харків

Справа № 642/6140/17

Провадження № 22-ц/818/2020/19

Категорія: договірні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справуапеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07 лютого 2019 року, у складі судді Шахової В.В.

у цивільній справі №642/6140/17 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

05.12.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось із позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору у розмірі 52564 грн. 62 коп., та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилалось на те, що 28.11.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір №б/н. Згідно умов зазначеного договору відповідач 28.11.2013 року отримав кредит у розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інші витрати відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов`язання за договором не виконав і станом на 25.10.2017 року утворилась заборгованість у сумі 52564 грн. 62 коп., яка складається: 1954 грн. 89 коп. заборгованість за кредитом; 43830 грн. 46 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3800 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 2479 грн. 27 грн. штраф (процентна складова).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 07 лютого 2019 рокупозовні вимоги АК КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.11.2013 у розмірі 31767 грн. 09 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 966 грн. 88 коп. В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції змінити та стягнути з відповідача на користь АК КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.11.2013 у розмірі 3608 грн. 99 коп., з яких 1850,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1258,40 - заборгованість за процентами за користування кредитом, 500 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань з погашення кредиту.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача вказує, що позивачем не доведено суму заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту в розмірі саме 1954,89 грн., а також не вказано, яким чином розраховано саме сальдо простроченої заборгованості за кредитом, чим порушено вказану вище норму ЦПК України. А судом першої інстанції під час прийняття рішення не було враховано порушення позивачем норм процесуального права. Отже, на думку скаржника, сума заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту складає саме 1850,59 грн.

Крім того, суд першої інстанції погодився з доводами АТ КБ «Приватбанк» про те, що інформування ОСОБА_1 про підвищення розміру процентної ставки за користування кредитом шляхом надсилання йому SMS-повідомлення є належним інформуванням про зміну істотних умов договору кредитування, однак пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, які є складовою частиною кредитного договору, передбачено, що Банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку.

Таким чином, SMS-повідомлення не є належним інформуванням про зміну істотних умов договору кредитування, у тому числі і про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом.

У зв`язку з цим, на думку скаржника заборгованість за процентами за користування кредитом має розраховуватись за ставкою 30,00% на рік, яка була встановлена на момент підписання сторонами кредитного договору.

Таким чином, можна погодитись з судом першої інстанції, що позивач не пропустив строк звернення до суду з вимогами щодо повернення кредиту в цілому.

Але при цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 161/20278/14-ц.

Отже суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо переривання строків позовної давності відносно нарахування процентів за користування кредитом на підставі часткової сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що в підтвердження укладеного договору, Банком відкрито кредитний картковий рахунок «КРЕДИТКА Універсальна» на ім`я ОСОБА_1 , після чого йому було видано платіжну картку за типом кредитної лінії - відновлювана, зі строком дії до останнього дня місяця 08.2018 року та встановлено кредитний ліміт з оплатою відсотків за користування банківськими грошовими коштами по ставці 30,00%, проти чого не заперечує сам відповідач по справі.

Згідно інформації з банківського програмного комплексу «Промінь» в межах цього кредитного договору позичальнику видавалось 3 картки: № картки НОМЕР_1 зі строком дії до 08/18; № картки НОМЕР_2 зі строком дії до 02/18; № картки 658653 зі строком дії до 07/17.

Строк дії останньої картки становить до останнього дня серпня 2018 p., яка була отримана клієнтом про що свідчить його фото з карткою. Під час відкриття карткового рахунку та встановлення ліміту, відсоткова ставка за користування кредитними коштами складала 30,00 %.

Заборгованість за тілом кредиту становить 1954,89 грн. Станом на 30.08.2014 року заборгованість за процентами становила 684,18 грн. За період з 01.09.2014 року по 25.10.2017 року минуло 1151 днів.

Розмір нарахованих процентів за період з 01.09.2014 року по 25.10.2017 року складає 1954,89 грн. * 30% / 360 * 1151 = 1875,07 грн.

Таким чином, вірний розмір заборгованості за процентами станом на 25.10.2017 року складає:

684.18 грн. + 1875,07 грн. = 2559,25 грн.

Підстав для застосування строків позовної давності до вимог щодо стягнення тіла кредиту та процентів не має, оскільки з позовом Банк звернувся 30.11.2017 року, а останні платіж був зроблений 12.03.2015 року. Заборгованість за пенею в межах строку позовної давності за період з 30.11.2016 року по 30.11.2017 року складає 1100 грн.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості .

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судовим розглядом встановлено, що 28.11.2013 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір №б/н. Договір від 28.11.2013 року №б/н складається з анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг (далі - умови).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він отримав кредит у розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Взяті на себе зобов`язання по договору №б/н від 28.11.2013 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси.

У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за договором №б/н від 28.11.2013 року належним чином не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна 55 днів пільгового періоду» встановлений наступний порядок плати за користування кредитом.

Після використання кредитних коштів клієнту встановлюється пільговий період 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця наступного за датою виникнення заборгованості). Згідно п.2.1.1.12.2. пільгова ставка становить 0,01 % на рік.

В разі не погашення заборгованості в строк до 25 числа місяця наступного за датою виникнення заборгованості на використані кошти нараховуються базова процентна ставка в розмірі 2,5% в місяць (30% на рік).

Крім цього тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна 55 днів пільгового періоду» встановлений обов`язковий щомісячний платіж в розмірі 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2014 року 5 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості).

З наданого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається розмір використаного кредитного ліміту в залежності від того: чи розповсюджується на заборгованість за кредитним лімітом пільговий період - 0,01 % на рік (стовпчик 4); чи нараховуються проценти за базовою процентною ставкою 30% на рік (стовпчик 3); чи в разі прострочення обов`язкового щомісячного платежу прострочене тіло кредиту починає обраховуватись в стовпчику 5 розрахунку заборгованості.

Загальний розмір використаного кредитного ліміту необхідно складається з сальдо поточної заборгованості за кредитом, сальдо, на яке в цьому періоду проценти не нараховуються та сальдо простроченої заборгованості. скласти суми, які відображаються у 3-х стовпчиках (стовпчики 3-5) одночасно на відповідну дату.

Таким чином, як вірно було встановлено судом першої інстанції, загальна сума заборгованості за кредитом становить 1954 грн. 89 коп. (1850,95 грн. + 103,94 грн.), а не як помилково зазначає скаржник в апеляційній скарзі, що сума заборгованості складає лише 1850 грн. 95 коп.

Вирішуючи питання щодо правомірності підвищення банком процентної ставки суд першої інстанції зазначив, що позивачем, відповідно до Умов та правил банківських послуг, було повідомлено відповідача про змінення розміру відсоткової ставки за кредитом шляхом надсилання СМС-повідомлень за 15 днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв`язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року, що всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року.

При вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

При підвищенні процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що Банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку.Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду із змінами, вважається, що Клієнт прийняв нові умови.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині, того що SMS-повідомлення не є належним інформуванням про зміну істотних умов договору кредитування, у тому числі і про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом. Тому позовні вимоги Банка в частині стягнення процентів з 01.09.2014 року за процентною ставкою 34,8 % та з 01.04.2015 року за процентною ставкою 43,20 % є безпідставними.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що розмір заборгованості за процентами станом на 25.10.2017 року складає2559,25 грн. (684.18 грн + 1875,07 грн) виходячи з того, щостаном на 30.08.2014 року заборгованість за процентами становила 684,18 грн. За період з 01.09.2014 року по 25.10.2017 року минуло 1151 днів і таким чином розмір нарахованих процентів за період з 01.09.2014 року по 25.10.2017 року складає 1954,89 грн. х 30% / 360 х 1151 = 1875,07 грн.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Аналіз статей 258, 549 ЦК України дає суду підстави для висновку про те, що стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можливо лише у межах спеціальної позовної давності, тобто в межах останніх 12 місяців перед зверненням кредитора до суду.

З 13.09.2016 по 10.05.2017 відповідач перебував на військовій службі у Збройних Силах України, і він мав право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за кредитним договором за період проходження військової служби.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи дату звернення Банку до суду - 30.11.2017, період перебування відповідача на військовій службі у Збройних Силах України з 13.09.2016 по 10.05.2017, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість з пені у розмірі 500,00 грн. за період з 30.11.2016 року (останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду) по 25.10.2017 року (дата визначена Банком у позові).

Колегія суддів не переглядала рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07 лютого 2019 року в частині відмови у задоволені позовних вимог стягнення штрафів, оскільки скаржником в цій частині рішення не оскаржувалось.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції відповідно до п.2 ч.1 ст.374 та п.п. 3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає зміні.

Питання про розподіл судових витрат колегія суддів вирішує згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України,

апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07 лютого 2019 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (МФО № 305299, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.11.2013 року у сумі 5014 грн. 14 коп., яка складається: 1954 грн. 89 коп. - заборгованість по сплаті кредиту, 2559 грн. 25 коп. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 500 грн. - пеня.

В іншій частині рішення Зміївського районного суду Харківської області від 07 лютого 2019 року залишити без змін

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (МФО № 305299, ) судовий збір у сумі 160 грн. у якості відшкодування судових витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (МФО № 305299, ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 240 грн. у якості відшкодування судових витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 17 травня 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина