РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13689/17

пр. № 2/759/659/19

04 березня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І. Ю., розглянувши у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами стягнення з відповідача заборгованості за договором позики, у вигляді розписки від 22.05.2016 року в розмірі 800 доларів США, що еквівалентно 20 598,71 грн. по курсу НБУ 2574.8384 грн. за 100 доларів США станом на 04.09.2017 року; інфляційні нарахування у розмірі 3 351, 11 грн.; три відсотка річних від процентної ставки в розмірі 638,28 грн. та судовий збір у суму 640, 00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.05.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, шляхом складання розписки, за умовами якого позивач передав ОСОБА_2 кошти у розмірі 3 000 тисячі доларів США в борг терміном до 23.08.2016 року. Відповідач станом на 13.09.2017 року повернув позивачеві 2 200 тисячі доларів США.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.10.2017 р. відкрито провадження у справі (а.с.9).

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України (за редакцією ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., в дії з 15.12.2017 р.), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.07.2018 р. продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали (а.с.14-15).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Від відповідача на адресу суду надійшли заперечення в яких зазначається, що договором про надання споживчого кредиту є не будь-який кредитний договір, а лише той, грошові кошти за яким надаються на придбання продукції та задоволення власних побутових потреб громадян та відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволені позову.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, розглянувши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

22.05.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, шляхом складання розписки, за умовами якого позивач передав ОСОБА_2 кошти у розмірі 3 000 тисячі доларів США в борг терміном до 23.08.2016 року. (а.с.4).

Відповідач станом на 13.09.2017 року повернув позивачеві 2 200 тисячі доларів США.

Однак, в порушення своїх зобов`язань, відповідач не повернув залишок коштів належних позивачу в розмірі 800 доларів США, що еквівалентно 20 598,71 грн. по курсу НБУ 2574.8384 грн. за 100 доларів США станом на 04.09.2017 року; інфляційні нарахування у розмірі 3 351, 11 грн.; три відсотка річних від процентної ставки в розмірі 638,28 грн.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв`язку.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі № 761/12665/14-ц, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики, а відтак зобов`язаний повернути позивачу заборгованість за розпискою від 22.05.2016 р. у розмірі в розмірі 800 доларів США, що еквівалентно 20 598,71 грн. по курсу НБУ 2574.8384 грн. за 100 доларів США станом на 04.09.2017 року; інфляційні нарахування у розмірі 3 351, 11 грн.; три відсотка річних від процентної ставки в розмірі 638,28 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом

Отже, у частині першій статті 1048 ЦК України, що має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором. Указане правило спрямоване на захист інтересів позикодавця у разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений. Випадки, коли договір позики вважається безоплатним, зазначені в частині другій статті 1048 ЦК України. Визначене вказаною нормою правило про безоплатність договорів позики є імперативним і не може бути змінене за погодженням сторін.

Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, загальна сума відсотків, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 638,28 грн.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені).

Згідно положень ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Стаття 625 ч.2 ЦК України передбачає, що боржник який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом.

Таким чином, з відповідача також підлягає стягненню інфляційні нарахування у розмірі 3 351,11 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 207, 525, 526, 610, 612, 625, 1046, 1050, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81,141, 258, 264, 265, 268, 280, 352-353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Солом`янським РУ ГУМВД України в м.Києві 12.07.2012 року (АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) суму позики в розмірі 800 доларів США, що еквівалентно 20 598,71 грн. по курсу НБУ 2574.8384 грн. за 100 доларів США станом на 04.09.2017 року; інфляційні нарахування у розмірі 3 351, 11 грн.; три відсотка річних від процентної ставки в розмірі 638,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Солом`янським РУ ГУМВД України в м.Києві 12.07.2012 року ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) суму судового збору в розмірі 640, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя: І.Ю. Миколаєць