У Х В А Л А

6 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 1519/2-3165/11

Провадження № 14-219 цс 19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С. , Кібенко О. Р. , Князєва В. С. , Лященко Н. П. , Прокопенка О. Б. , Рогач Л. І. , Саприкіної І. В. , Ситнік О. М. , Ткачука О. С. , Уркевича В. Ю. , Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» (далі також - позивач) до ОСОБА_12 (далі також - позичальник), ОСОБА_13 , Товариства з обмеженою відповідальністю (далі також - ТзОВ) «Злато-Л» (далі разом - поручителі) про стягнення боргу

за касаційною скаргою позивача на рішення Апеляційного суду Одеської області від 1 лютого 2017 року та

в с т а н о в и л а:

у січні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути на свою користь солідарно з позичальника та поручителів заборгованість за кредитом і процентами у сумі 457 081,81 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 30 грудня 2010 року становило 3 638 188,37грн, а також 165 453,50 грн неустойки (штрафу та пені).

Позов мотивував такими обставинами :

22 серпня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Морський транспортний банк», правонаступником якого є позивач, уклало з позичальником кредитний договір № 00002 F 12 (далі також - кредитний договір), відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 426 380,15 доларів США, з них 369 900,00 доларів США - на споживчі потреби, а 56 480,15 доларів США - на сплату страхових платежів;

позивач повністю виконав зобов`язання за кредитним договором;

для забезпечення виконання кредитного договору 22 серпня 2008 року Відкрите акціонерне товариство «Морський транспортний банк» уклало з ОСОБА_13 договір поруки № 00079r12, а з ТзОВ «Злато-Л» - договір поруки № 00078r12. За умовами цих договорів поручителі взяли на себе зобов`язання відповідати перед позивачем солідарно з позичальником у тому ж обсязі, що й останній (включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені, інших платежів, відшкодування збитків);

станом на 30 грудня 2010 року загальна заборгованість позичальника через невиконання ним умов кредитного договору становила 457 081,81 доларів США (кредит і проценти), 165 453,50 грн (штраф і пеня);

30 серпня 2011 рокуМалиновський районний суд м. Одеси ухвалив заочне рішення, яким позов задовольнив (далі - заочне рішення). Резолютивна частина цього рішення викладена з урахуванням ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11 січня 2012 року про виправлення описки.

Місцевий суд вважав, що оскільки позичальник не виконав зобов`язання за кредитним договором у встановлений строк, виникла заборгованість, яка станом на 30 грудня 2010 року становила 3 803 641,87 грн. Враховуючи умови кредитного договору та договору поруки, суд першої інстанції вирішив, що з позичальника та поручителів на користь позивача слід стягнути солідарно вказану заборгованість.

7 липня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси постановив ухвалу, в якій відмовив позичальнику у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а також залишив без розгляду заяву позичальника про перегляд заочного рішення.

Суд вважав, що доводи позичальника про підроблення її підпису на повідомленні про вручення поштового відправлення, яке підтверджує вручення копії заочного рішення від 30 серпня 2011 року, є безпідставними.

18 жовтня 2016 року Апеляційний суд Одеської області постановив ухвалу, в якій скасував ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 7 липня 2016 року та передав справу до суду першої інстанції для вирішення клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Мотивував ухвалу тим, що суд першої інстанції не дослідив у повному обсязі матеріали справи, не оцінив обставини щодо направлення копії заочного рішення у справі на адресу позичальника. Тому передчасним є висновок суду про відмову у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення і залишення без розгляду заяви позичальника про перегляд заочного рішення.

8 грудня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси постановив ухвалу про залишення без задоволення заяви позичальника про перегляд заочного рішення.

Суд першої інстанції зазначив, що позичальник належно повідомлялась про час і місце розгляду справи, однак на судові засідання не з`являлась, докази поважності причин неявки на судові засідання не надавала. Тому відсутні підстави для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, у заяві не вказані докази, які мають істотне значення для розгляду справи та могли би бути підставами для скасування заочного рішення.

1 лютого 2017 року Апеляційний суд Одеської області ухвалив рішення, яким скасував заочне рішення та вирішив частково задовольнити позов: стягнув солідарно з позичальника та ОСОБА_13 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 3 803 641,87 грн, з них: заборгованість за кредитом - 2 931 821,63 грн; заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом - 706 366,74 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 41 403,69 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 110 798,83 грн.; штраф - 13 250,98 грн;закрив провадження за вимогою про стягнення заборгованості з ТзОВ «Злато-Л». Резолютивна частина рішення Апеляційного суду Одеської області викладена з урахуванням ухвали Апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2017 року про виправлення описки.

Апеляційний суд мотивував рішення так:

суд першої інстанції не звернув уваги на те, що з кожним поручителем укладено окремий договір поруки, а тому вони не є солідарними боржниками між собою. Кожен з них несе солідарну відповідальність тільки з позичальником. Отже, висновок суду першої інстанції про солідарне стягнення заборгованості з позичальника та поручителів є помилковим;

суд першої інстанції, порушуючи вимоги статті 205 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, прийняв до розгляду та розглянув вимогу позивача до ТзОВ «Злато-Л», оскільки спір між юридичними особами має розглядати господарський суд.

22 червня 2017 року позивач подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу. Просить скасувати рішення Апеляційного суду Одеської області від 1 лютого 2017 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 25 травня 2017 року про виправлення описки) й ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Скаржиться на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотивує касаційну скаргу так :

кредит був виданий фізичній особі-позичальникові на споживчі цілі, і позивач має право на повернення кредиту та процентів в іноземній валюті, в якій позичальник отримала позику, що відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 21 березня 2011 року у справі № 6-7цс11 та від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145 цс 14;

позивач правомірно поєднав вимоги до позичальника та поручителів в одному позові, оскільки заявлені вимоги є однорідними та нерозривно пов`язаними між собою. Тому спірні правовідносини не є господарськими.

29 вересня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою позивача.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким ЦПК України викладений у новій редакції.

21 березня 2019 рокуВерховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

3 квітня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

З огляду на те, що позивач оскаржує рішення Апеляційного суду Одеської області від 1 лютого 2017 року, зокрема, з підстав порушення правил суб`єктної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду розглядатиме справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Злато-Л» про стягнення боргу за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на рішення Апеляційного суду Одеської області від 1 лютого 2017 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 29 травня 2019 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкН. П. Лященко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. В. БританчукЛ. І.
Рогач В. І . Данішевська І. В .
Саприкіна О. С . Золотніков О. М .
Ситнік О. Р . Кібенко О. С .
Ткачук В. С . Князєв В. Ю. Уркевич
О. Г. Яновська