Ухвала

29 березня 2019 року

м. Київ

справа № 646/10629/15-ц

провадження № 61-5661ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2016 року, ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 9 листопада 2017 року, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого

2018 року, ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 1 березня 2018 року, а також ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 квітня 2016 року та ухвалу Верховного Суду від 30 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, у складі

якого діють: Велика Палата Верховного Суду; Касаційний адміністративний

суд;Касаційний господарський суд; Касаційний кримінальний суд; Касаційний цивільний суд.

Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом; здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

19 березня 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного

Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Зазначена касаційна скарга відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2019 року передана судді-доповідачу КарпенкоС. О.

Зі змісту поданої касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржують, зокрема:

- рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 грудня

2015 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 березня

2016 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 21 квітня 2016 року та ухвалу Верховного Суду

від 30 листопада 2018 року, постановлені у цивільній справі № 646/10629/15-ц

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення боргу;

- ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 9 листопада

2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду

від 14 лютого 2018 року, прийняті в порядку адміністративного судочинства

у справі № 646/7797/17 за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах

м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання недійсним опис майна;

- ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 1 березня 2018 року, постановлену за правилами цивільного судочинства у справі № 641/1172/18 за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про поновлення пропущеного строку, визнання недійсним опису та скасування постанови.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд

вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки,

мають право оскаржити у касаційному порядку до Касаційного цивільного

суду у складі Верховного Суду судові рішення, визначені частиною першою

статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Форму і зміст касаційної скарги визначено у статті 392 ЦПК України.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду

та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки

за формою і змістом скарга не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною першоюстатті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99 (справа № 1-6/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова

актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних

сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята

статті 10 Конституції України).

З огляду на зазначене касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою, проте ця вимога заявниками не додержана.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

У касаційній скарзі зазначено, що така подається до Верховного Суду України. Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Отже, у касаційній скарзі неправильно зазначено найменування суду, до якого вона подається.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі, зокрема, повинно бути зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків особи, яка подає касаційну скаргу, за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності.

У касаційній скарзі не зазначено реєстраційні номери облікових карток платників податків осіб, які подають скаргу, або номери і серії їх паспортів, номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти, про їх відсутність не вказано.

Згідно з пунктами 4, 5, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у

касаційній скарзі повинно бути зазначено: рішення (ухвала), що оскаржується;

в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права; клопотання особи, яка подає

скаргу.

Статтею 409 ЦПК України визначено повноваження суду касаційної інстанції, а статтею 400 ЦПК України - межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Особа, яка подає касаційну скаргу, має зазначити судові рішення,

що оскаржуються, навести доводи щодо незаконності цих судових рішень

та викласти клопотання касаційної скарги щодо результатів її розгляду

у відповідності до повноважень суду касаційної інстанції, визначених

статтею 409 ЦПК України.

Зі змісту поданої касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в

одній касаційній скарзі оскаржують судові рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій, ухвалені у різних справах та в порядку різного (цивільного та адміністративного) судочинства.

Касаційна скарга може бути подана на судові рішення судів першої та/або апеляційної інстанцій, ухвалені в одній конкретній справі. Нормами ЦПК України не передбачено можливості оскарження в одній касаційній скарзі судових рішень, ухвалених у різних справах та в порядку різного судочинства. У разі, якщо касаційну скаргу подає особа, яка не брала участі у справі, вона має обґрунтувати яким чином суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси

та (або) обов'язки. Нормами ЦПК Українитакож не передбачено можливості оскарження у касаційному порядку судових рішень суду касаційної інстанції. Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами, про що подається відповідна заява до відповідного суду.

За таких обставин заявникам необхідно подати до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції, викладену державною мовою і оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, зазначивши у ній: судові

рішення, що оскаржуються, які мають бути ухвалені в одній цивільній справі; клопотання касаційної скарги щодо результатів її розгляду у відповідності

до повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 409 ЦПК України; в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваних судових рішень в конкретній цивільній справі, та яким чином суди вирішили питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_2, яка, як вбачається з доданих до скарги судових рішень, не брала участі у розгляді справ.

Також у касаційній скарзі має бути зазначено: правильне найменування суду,

до якого вона подається; реєстраційні номери облікових карток платників податків осіб, які подають скаргу, або номери і серії їх паспортів, номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти, за їх наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших

учасників справи, у якій подається касаційна скарга, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), як це передбачено пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України.

Заявникам у відповідності до положень пункту 1 частини четвертої

статті 392 ЦПК України необхідно надати копії касаційної скарги у новій

редакції та додані до неї матеріали відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Питання додержання строку на касаційне оскарження судових рішень та сплати судового збору за подання касаційної скарги будуть вирішені після подання касаційної скарги у новій редакції.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати заявникам десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко