Справа № 444/990/19
Провадження № 2/444/911/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.12.2010 році у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ Львівської області вона з відповідачем зареєстрували шлюб, актовий запис № 123. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що однак сімейне життя з відповідачем не склалось із-за різних поглядів на життя, відповідач не хоче створити елементарних умов проживання необхідних для дитини, не забезпечує сім`ю матеріально, зароблені гроші витрачає суто на себе.

На даний час вони хоч і перебувають у шлюбі, однак нею порушено питання про розірвання шлюбу та подано відповідний позов до суду.

Стверджує, що донька ОСОБА_4 проживає разом із нею та перебуває на повному її утриманні та утриманні її батьків.

Позивач зазначає, що враховуючи те, що відповідач добровільно не виконує батьківського обов`язку по утриманню дитини, не допомагає матеріально, дитина знаходяться на її повному утриманні, вона вимушена звернутись до суду.

Як наслідок просить стягувати з ОСОБА_2 , в її, ОСОБА_1 , користь на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, які вказані у позовній заяві, просить такі задовольнити.

Додатково зазначила, що не працює, утримувати дитину їй допомагають її батьки.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив.

Пояснив, що не працює офіційно протягом останніх п`яти місяців, як наслідок доходу не отримує.

Визнав, що дитина проживає в основному із матір`ю, хоча останній тиждень перебуває в квартирі за місцем його проживання.

Стверджує, що постійно під час шлюбу здійснював утримання сім`ї, купляв все дитині необхідне.

Просить стягувати з нього аліменти на утримання дочки в мінімальному розмірі, який визначений законодавством.

Заслухавши думку позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Позивач у позовній заяві зазначає, що 11.12.2010 році у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського РУЮ Львівської області вона з відповідачем зареєстрували шлюб, актовий запис № 123.

Дані твердження відповідачем у судовому засіданні не заперечуються.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції у Львівській області 10.05.2013 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьком є відповідач по справі ОСОБА_2 , матір`ю- позивач ОСОБА_1 .

Суд враховує, що у позовній заяві позивач зазначає, що спільна із відповідачем дитина проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні та утриманні її батьків.

В той же час у судовому засіданні відповідач зазначив, що він здійснює утримання дитини, хоч і в основному дитина проживає разом із своєю матір`ю.

З даного приводу суд вважає за необхідне відзначити, що жодних доказів на підтвердження своїх слів відповідачем не подано суду.

Згідно довідки № 391, яка видана Глинською сільською радою Жовківського району Львівської області 15.04.2019 року, вбачається що така видана гр. ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , про те, що вона дійсно має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно з нею проживає за даною адресою.

Враховуючи наведене, а також пояснення учасників, суд приходить до висновку, що дитина проживає із матір`ю, знаходиться на її утриманні.

Твердження позивача, які підтверджені наведеною вище довідкою Глинської сільської ради, відповідачем не спростовані жодними доказами, зокрема, відповідачем не подано доказу, який би підтверджував, що ним надаються грошові кошти, купляються стабільно продукти харчування, одяг, тощо дитині.

Відповідач не заявляв клопотань про виклик свідків для підтвердження своїх пояснень.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Враховуючи те, що дитина знаходиться на утриманні матері, доказів про те, що відповідач будь-яких способом бере участь в утриманні своєї дитини немає, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи.

Враховуючи молодий вік відповідача, відсутність ознак непрацездатності, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов`язків по утриманню дитини, що передбачено чинним законодавством.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 року» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року становить 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2027 гривень, з 1 липня 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Суд враховує, що дитина сторін, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнула 6 років.

Враховуючи прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2019 року становить 2027 грн., вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173,00 грн., обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, беручи до уваги насамперд інтереси дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати в користь ОСОБА_1 кошти на утримання (аліменти) неповнолітньої дитини, а саме дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 15.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька.

Стягнення аліментів в більшому розмірі, а саме в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, буде суперечити зазначеним вище нормам законодавства та, на переконання суду, буде непосильним для відповідача, оскільки останній не працює, а, як зазначив у судовому засіданні, має мінливий підзаробіток.

В разі покращення матеріального становища відповідача, позивач буде мати можливість звернутися в суд із позовом про збільшення розміру аліментів.

Суд вважає, що на даний момент, виходячи із встановлених обставин під час розгляду справи, розмір аліментів, який просить стягувати позивач є завеликим, необгрунтованим, оскільки нею не доведено жодними доказами, що у відповідача є заробіток, дохід, який дозволить сплачувати аліменти в розмірі 3000,00 грн. на дитину щомісячно.

Крім того сама позивач в своїх поясненнях у судовому засіданні визнала, що на скільки їй відомо, відповідач не працює.

Щодо тверджень позивача про стягнення аліментів в мінімальному розмірі, який визначений законодавством, то суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів, а саме 1500,00 грн., про стягнення яких з відповідача прийшов суд до висновку, на переконання суду, є в якійсь мірі балансом інтересів позивача, відповідача та дитини, при цьому саме інтересам дитину надано перевагу, оскільки суд вживає всіх заходів для забезпечення права дитини, а саме ОСОБА_3 , на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Мінімальний розмір аліментів, який визначений законодавством, який просить стягувати відповідач із нього на утримання дитини, не зможе, на переконання суду, забезпечити зі сторони батька інтереси дитини на достаньому рівні.

Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 23, 141, 258, 259, 264, 265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 01.04.2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 25.07.2011 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_5 ) кошти на утримання (аліменти) неповнолітньої дитини, а саме дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 15.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог- відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 01.04.2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.

Повний текст рішення складено 17.05.2019 року.