Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 369/2803/16-ц

провадження № 61-20390св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Київській області,

відповідачі: Петропавлівсько- Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Наталія Миколаївна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2016року у складі судді Дубас Т. В., та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2017 року у складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Ігнатченко Н. В., Фінагєєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2016 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Київській області звернувся до суду із позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Н. М., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Соколан Г. О., Лєсних Н. О., ОСОБА_15 , Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (далі - ДП «НДВА «Пуща-Водиця»), Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Управління державної реєстрації ГТУЮ у Київській області), про визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації права власності, витребування земельних ділянок.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації (далі - Києво-Святошинської РДА) від 15 листопада 2002 року № 434 ДП «НДВА «Пуща-Водиця» надано у постійне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 421,4907 га та виданий державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 15 листопада 2002 року № 550.

17 жовтня 2013 року Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада за згодою ДП «НДВА «Пуща-Водиця» та Міністерства аграрної політики та продовольства України припинила право постійного користування ДП «НДВА «Пуща-Водиця» на земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 63,401 га, які розташовані в межах с. Петропавлівська Борщагівка Київської області . За рахунок вказаної земельної ділянки, згідно з рішеннями Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради відведено земельні ділянки 11 особам, які відчужили їх на користь ОСОБА_16 на підставі договорів купівлі-продажу від 15-23 грудня 2014 року. Вказує, що рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради прийняте з перевищенням компетенції та із порушенням вимог ЗК України, оскільки земельна ділянка відносилась до земель державної власності, і рішення про припинення права постійного користування повинно вирішуватись власником земельних ділянок - державою в особі відповідного органу виконавчої влади. Крім того, документація із землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «НДВА «Пуща-Водиця» не розроблялась та сільською радою не затверджувалась.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати недійсними рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради: від 17 жовтня 2013 року № 11 «Про припинення права постійного користування на земельні ділянки сільськогосподарського призначення ДП «НДВА «Пуща-Водиця» в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради»; від 12 грудня 2013 року № 54 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_4 »; від 12 грудня 2013 року № 52 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с . Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_6 »; від 12 грудня 2013 року № 51 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_7 »; від 12 грудня 2013 року № 50 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с . Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_9 »; від 12 грудня 2013 року № 49 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_8 »; від 12 грудня 2013 року № 48 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с . Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_10 »; від 12 грудня 2013 року № 57 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_11 »; від 12 грудня 2013 року № 44 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с . Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_12 »; від 12 грудня 2013 року № 45 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_17 »; від 12 грудня 2013 року № 46 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с . Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_15 » від 12 грудня 2013 року № 58 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_5 ». Визнати недійсними рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Халявки Н. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельні ділянки: від 22 грудня 2015 року індексний номер 18222439, кадастровий номер НОМЕР_2 ; від 15 грудня 2015 року індексний номер 18014941, кадастровий номер НОМЕР_3 ; від 15 грудня 2015 року індексний номер 18014851, кадастровий номер НОМЕР_4 ; від 22 грудня 2015 року індексний номер 18014755, кадастровий номер НОМЕР_5 ; від 22 грудня 2015 року індексний номер 18015002, кадастровий номер НОМЕР_6 ; від 22 грудня 2015 року індексний номер 18015076, кадастровий номер НОМЕР_7 ; від 22 грудня 2015 року індексний номер 18015040, кадастровий номер НОМЕР_8 ; від 22 грудня 2015 року індексний номер 18014890, кадастровий номер НОМЕР_9 ; від 22 грудня 2015 року індексний номер 18014470, кадастровий номер НОМЕР_10 ; від 22 грудня 2015 року індексний номер 18015115, кадастровий номер НОМЕР_11 ; від 22 грудня 2015 року індексний номер 18238160, кадастровий номер НОМЕР_12 . Витребувати на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Київській області із незаконного володіння ОСОБА_2 земельні ділянки: площею 0,9999 га кадастровий номер НОМЕР_2 ; площею 0,8703 га кадастровий номер НОМЕР_3 ; площею 0,9999 га кадастровий номер НОМЕР_4 ; площею 1,0000 га кадастровий номер НОМЕР_5 ; площею 0,9999 га кадастровий номер НОМЕР_6 ; площею 1,0000 га кадастровий номер НОМЕР_7 ; площею 0,2400 га кадастровий номер НОМЕР_8 ; площею 1,0000 га кадастровий номер НОМЕР_9 ; площею 0,9999 га кадастровий номер НОМЕР_10 ; площею 0,6916 га кадастровий номер НОМЕР_11 ; площею 1,0000 га кадастровий номер НОМЕР_12 , що розташовані в с . Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області вартістю 220 325,67 грн.

У травні 2016 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Київській області звернувся до суду із позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3 , третя особа - Управління державної реєстрації ГТУЮ в Київській області, про визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації права власності та витребування земельної ділянки.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що прокуратурою області за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження № 0000045 встановлено ряд порушень вимог земельного законодавства під час припинення права постійного користування земельними ділянками ДП «НДВА «Пуща-Водиця». Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 15 листопада 2002 № 434 ДП «НДВА «Пуща-Водиця» надано у постійне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку загальною площею 421,4907 га та виданий державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 15 листопада 2002 за № 550. Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою до ДП «НДВА «Пуща-Водиця» направлено лист від 14 серпня 2013 року № 1-12/895 щодо розгляду питання можливості передачі до земель запасу сільської ради земельних ділянок загальною площею 58,8597 га, які розташовані в межах с. Петропавлівська Борщагівка Київської області та перебувають у постійному користуванні державного підприємства. Цим же листом сільська рада, у зв`язку із значним ростом кількості населення та необхідністю будівництва дитячого садка, школи та спортивного комплексу, клопотала перед ДП «НДВА «Пуща-Водиця» про можливість передачі до земель запасу іншої земельної ділянки площею 4,5413 га, яка також знаходиться на території вказаного села. Після погодження листом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27 серпня 2013 року № 37-31-1-13/17108, ДП «НДВА «Пуща-Водиця» повідомило Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду про те, що агрокомбінат не заперечує проти припинення права постійного користування в порядку, встановленому законодавством, частиною земельної ділянки площею 63,401 га, яка знаходиться в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради та перебуває в постійному користуванні державного підприємства на підставі Державного акта на право постійного користування землею від 15 листопада 2012 року серія НОМЕР_1 . Рішенням від 17 жовтня 2013 року № 11 Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада припинила право постійного користування ДП «НДВА «Пуща-Водиця» на земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 63,401 га, які розташовані в межах села Петропавлівська Борщагівка Київської області.

За рахунок вказаної земельної ділянки, згідно з рішенням сесії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 30 квітня 2015 року № 25 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_3 » передано у власність відповідача земельну ділянку загальною площею 0,9411 га із кадастровим номером НОМЕР_13 , за рахунок спірної земельної ділянки. Право власності ОСОБА_3 зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у Київській області Виноградової А. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 травня 2015 року індексний номер 21558321 та видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 травня 2015 року № НОМЕР_15. Вивченням законності припинення права постійного користування ДП «НДВА «Пуща-Водиця» земельною ділянкою площею 63,401 га на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради установлено, що рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 17 жовтня 2013 року № 11 прийняте з перевищенням компетенції та з грубим порушенням вимог ЗК України, оскільки повноваження щодо прийняття рішень про припинення права постійного користування спірними земельними ділянками у сільської ради відсутні, а зазначене питання має вирішуватись власником земельних ділянок - державою, в особі відповідного органу виконавчої влади, в межах повноважень, визначених частиною четвертою статті 122 ЗК України. Крім того, документація із землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «НДВА «Пуща-Водиця» не розроблялась та сільською радою не затверджувалась.

Посилаючись на викладене, позивач, з урахуванням уточнених вимог, просив визнати недійсним рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 17 жовтня 2013 року № 11 «Про припинення права постійного користування на земельні ділянки сільськогосподарського призначення ДП «НДВА «Пуща-Водиця» в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради» та від 30 квітня 2015 року № 25 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с . Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_3 ». Визнати недійсним рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у Київській області Виноградової А. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 травня 2015 року індексний номер 21558321, на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_14 . Витребувати на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Київській області із незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,9411 га, кадастровий номер НОМЕР_14 , вартістю 10 240,00 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2016 року об`єднано в одне провадження для спільного розгляду і вирішення цивільні справи № 369/4391/16-ц та № 369/2803/16-ц, та присвоєно об`єднаним справам загальний № 369/2803/16-ц.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що земельна ділянка, яка перебувала в користуванні ДП «НДВА «Пуща-Водиця» та щодо якої в подальшому прийняте рішення про припинення права постійного користування підприємством, відносилась до земель державної власності. Оскільки орган місцевого самоврядування діяв відповідно до закону, то земельні ділянки набуті відповідачами правомірно в зв`язку з чим відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право останніх підлягає захисту. Отже, ДП «НДВА «Пуща-Водиця» скористалося своїм правом добровільно відмовитися від користування вищевказаними земельними ділянками, погодивши відмову з Міністерством аграрної політики та продовольства України, звернувшись із заявою до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, як до власника земельної ділянки відповідно до пункту 12 Перехідних положень ЗК України на момент звернення, а відповідач на підставі заяви прийняв рішення про припинення права користування земельними ділянками, про що повідомила орган державної реєстрації, що відповідно підтверджується рішенням від 17жовтня 2013 року № 11. Крім того, у справі № 369/2702/16-ц за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_18 , третя особа - Управління державної реєстрації ГТУЮ в Київській області, про визнання недійсними рішення, скасування державної реєстрації права власності та витребування земельної ділянки, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 08 листопада 2016 року, відмовлено у задоволенні позову прокурора у вимогах, що стосувались визнання недійсним рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 17 жовтня 2013 року № 11 «Про припинення права постійного користування на земельні ділянки сільськогосподарського призначення ДП «НДВА «Пуща-Водиця»в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради».

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що під час розгляду справи прокурором не було належним чином доведено наявності порушень встановленої законом процедури при припиненні права користування державним підприємством спірною землею та передачею її до земель запасу сільської ради, в межах якої така земля знаходиться, як і при подальшому розпорядженні такою землею органом місцевого самоврядування. Крім того, прокурором взагалі не надано докази накладення земельних ділянок, які позивач просив витребувати у відповідачів на користь держави, на земельні ділянки, право постійного користування якими припинено за рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17 жовтня 2013 року № 11.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У червні 2017 року перший заступник прокурора Київської області подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2017 року, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.Вказує на те, що сільська рада не була наділена повноваженнями щодо припинення права постійного користування на землі, які перебували у користуванні державного підприємства сільськогосподарського призначення. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-254цс15. Крім того, судами не враховано, що розпорядженням Кабінету Міністрів України «Деякі питання збереження об`єктів державної власності» від 11 лютого 2010 року № 318-p Державному комітетові із земельних ресурсів разом із заінтересованими центральними органами виконавчої та іншими суб`єктами управління об`єктами державної власності, у тому числі Національними та галузевими академіями наук, заборонено погодження документів та прийняття рішень, на підставі яких може здійснюватися відчуження державної власності земельних ділянок, наданих у постійне користування державним підприємствам, установам та організаціям.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року зазначену справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.

За змістом статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню та ухваленню нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Судом установлено, що розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 15 листопада 2002 року № 434 ДП «НДВА Пуща-Водиця» надано у постійне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку загальною площею 421,4907 га та виданий державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 , який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 15 листопада 2002 року за № 550.

14 серпня 2013 року Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою до ДП «НДВА «Пуща-Водиця» направлений лист № 1-12/895 щодо розгляду питання можливості передачі до земель запасу сільської ради земельних ділянок загальною площею 58,8597 га, які розташовані в межах с. Петропавлівська Борщагівка, та перебувають у постійному користуванні ДП «НДВА «Пуща-Водиця».Вказану пропозицію сільська рада обґрунтовувала значним ростом кількості населення та необхідністю будівництва дитячого садка, школи та спортивного комплексу, просила про передачу до земель запасу іншої земельної ділянки площею 4,5413 га, яка також находиться на території вказаного села.

27 серпня 2013 року перший заступник Міністра Міністерства аграрної політики та продовольства України Бісюк І. Ю. своїм листом № 37-31-1-13/17108 погодив припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 63,4 га, що знаходиться у межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради та перебуває у постійному користуванні ДП «НДВА Пуща- Водиця ».

Після погодження Міністерства аграрної політики та продовольства України, ДП «НДВА Пуща-Водиця» листом від 27 серпня 2013 року № 792 повідомило Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду про те, що агрокомбінат не заперечує проти припинення права постійного користування в порядку, встановленому законодавством, частиною земельної ділянки площею 63,401 га, яка знаходиться у межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради та перебуває у постійному користуванні державного підприємства на підставі державного акта на право постійного користування землею серія НОМЕР_1 від 15 листопада 2012 року.

Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17 жовтня 2013 року № 11 припинено право постійного користування ДП «НДВА «Пуща-Водиця» на земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 63,401 га, розташовані в межах села Петропавлівська Борщагівка Києво- Святошинського району Київської області .

За рахунок вказаної земельної ділянки, рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 12 грудня 2013 року № 54 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_4 » передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_12 ; рішенням від 12 грудня 2013 року № 52 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_6 » передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,6916 га, кадастровий номер НОМЕР_11 ; рішенням від 12 грудня 2013 року № 51 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с . Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_7 » передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,9999 га, кадастровий номер НОМЕР_10 ; рішенням від 12 грудня 2013 року № 50 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с . Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_9 » передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_9 ; рішенням від 12 грудня 2013 року № 49 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_8 » передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,2400 га, кадастровий номер НОМЕР_8 ; рішенням від 12 грудня 2013 року № 48 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_10 » передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_7 ; рішенням від 12 грудня 2013 року № 57 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_11 » передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,9999 га, кадастровий номер НОМЕР_6 ; рішенням від 12 грудня 2013 року № 44 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_12 » передано у власність земельну ділянку загальною площею 1,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_5 ; рішенням від 12 грудня 2013 року № 45 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с . Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_17 » передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,9994 га, кадастровий номер НОМЕР_4 ; рішенням від 12 грудня 2013 року № 46 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с . Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_15 » передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,8703 га, кадастровий номер НОМЕР_3 ; рішенням від 12 грудня 2013 року № 58 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_5 » передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,9999 га, кадастровий номер НОМЕР_2 ; рішенням від 30 квітня 2015 року № 25 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради гр. ОСОБА_3 » передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,9411 га, кадастровий номер НОМЕР_14 .

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 відчужили отримані земельні ділянки на користь ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу від 15-23 грудня 2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявкою Н. М.

Право власності ОСОБА_3 зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з рішенням державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у Київській області Виноградової А. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 травня 2015 року індексний номер 21558321 та видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 травня 2015 року № НОМЕР_15.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 1 ЗКУкраїни земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органидержавної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 13 ЗК України до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; реалізація державної політики у галузі використання та охорони земель.

Відповідно до пункту «в» статті 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Статтею 84 ЗК України(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною першою статті 92 ЗК Українипередбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до частини першої статті 149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною восьмою статті 122 ЗК України Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності до статутного капіталу державного земельного банку, який стовідсотково належить державі та не підлягає приватизації.

Частиною першою статті 116 ЗК України(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені статтею 141 ЗК України, а саме: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Правове регулювання вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної чи комунальної власності, закріплене у статті 149 ЗК України.

Згідно із частинами першою, третьою цієї статті земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Частинами третьою, четвертою статті 142 ЗК Українипередбачено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що вилучені у ДП «НДВА «Пуща-Водиця» земельні ділянки відносились до земель державної власності, що підтверджено державним актом (постійне користування у державного підприємства), технічною документацією, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що припинення права на спірну земельну ділянку прийняте відповідно до вимог закону і розпорядився нею орган місцевого самоврядування у встановленому порядку, оскільки такі земельні ділянки можуть бути вилучені лише за рішенням Кабінету Міністрів України, а не рішенням сільської ради, що відповідає вимогам статей 84, 142, 149 ЗК України. Право розпорядження спірними земельними ділянками належало Кабінету Міністрів України, проте жодних дій щодо розпорядження зазначеними земельними ділянками Кабінетом Міністрів України не вчинялось.

Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову неправильно застосував норми матеріального права, зокрема частину четверту статті 142 ЗК України, та вказав на те, що для припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача достатньо погодження такої відмови ДП «НДВА «Пуща-Водиця» із профільним міністерством, тобто у цьому випадку з Міністерством аграрної політики та продовольства України, проте таке погодження немає жодного правового значення для встановленого законом порядку припинення права постійного користування земельною ділянкою, оскільки рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою має бути прийняте Кабінетом Міністрів України як розпорядником землями державної власності, а не Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області.

Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку про недотримання Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області процедури припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою.

Отже, рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 17 жовтня 2013 року № 11 «Про припинення права постійного користування на земельні ділянки сільськогосподарського призначення ДП «НДВА «Пуща-Водиця» у межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради» не відповідає вимогам закону, оскільки орган місцевого самоврядування поза межами своєї компетенції розпорядився землями державної власності.

Недотримання сільською радою вимог закону, що регулює порядок припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача, тобто відсутність прийнятого Кабінетом Міністрів України рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою, вилучення цієї земельної ділянки Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області свідчить, що рішення про припинення права постійного користування ДП «НДВА «Пуща-Водиця» зазначеною земельною ділянкою та прийняття її до земель запасу сільської ради не відповідає вимогам ЗК України, ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і прийняте органом місцевого самоврядування за межами власних повноважень, наданих йому Конституцією та законами України, оскільки за змістом статті 12 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності і вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, однак не земель державної власності. Тобто припинення права постійного землекористування ДП «НДВА «Пуща-Водиця» повинно здійснюватися власником земельної ділянки - державним органом виконавчої влади, а не органом місцевого самоврядування.

Крім того, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, порушив норми процесуального права, визнавши преюдиційним рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 червня 2016 року у справі № 369/2702/16-ц ухвалене у іншій справі за позовом прокурора до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та ОСОБА_18 , яким встановлено законність рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 17 жовтня 2013 року № 11 «Про припинення права постійного користування на земельні ділянки сільськогосподарського призначення ДП «НДВА «Пуща-Водиця» в межах Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради».

Водночас, позов першого заступника прокурора Київської області не може бути задоволений, оскільки земельна ділянка, яка вилучена згідно з рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 17 жовтня 2013 року № 11 із постійного користування ДП «НДВА «Пуща-Водиця», розподілена між фізичними особами, які законним шляхом добросовісно набули у власність земельні ділянки та користуються ними, і наслідком визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, яке стало підставою для набуття фізичними особами у власність земельних ділянок, буде втручання у мирне володіння цим майном.

Оцінюючи у цій справі наявність підстав для втручання у право на мирне володіння майном, Верховний Суд виходить з наступного.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людинипередбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу має автономне тлумачення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві. Певні права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися правом власності, а отже, і «майном».

Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном, може бути виправдано за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення від 23 листопада 2000 року в справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»). Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України»).

Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Колегія суддів зазначає, що при розгляді цієї справи може бути враховано також рішення ЄСПЛ від 24 червня 2003 року в справі «Стретч проти Сполученого Королівства» та рішення ЄСПЛ від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зокрема щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Разом із тим у пункті 71 рішення у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити допущену в минулому «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.

З огляду на викладене принцип «належного урядування» не встановлює абсолютної заборони на витребування із приватної власності майна, у тому числі й земельних ділянок, на користь держави, якщо майно вибуло із власності держави у незаконний спосіб, а передбачає критерії, які слід з`ясовувати та враховувати при вирішенні цього питання для того, щоб оцінити правомірність і допустимість втручання держави у право на мирне володіння майном. Дотримання принципу «належного урядування» оцінюється одночасно з додержанням принципу «пропорційності», при тому, що немає точного, вичерпного переліку обставин і фактів, установлення яких беззаперечно свідчитиме про додержання чи порушення «справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується суб`єктивної складової кожної конкретної справи, а тому має бути з`ясований у кожній конкретній справі на підставі безпосередньо встановлених обставин і фактів.

За обставинами цієї справи, враховуючі усі наведені вище принципи, Верховний Суд дійшов висновку, що витребування на користь держави із володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельних ділянок буде непропорційним втручанням у право на мирне володіння майном, що становитиме порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки прокурором не доведено, що таке втручання не порушить справедливого балансу інтересів, а саме: позитивні наслідки вилучення земельних ділянок для захисту інтересів держави є більш важливими, ніж дотримання права громадян які законним шляхом добросовісно набули своє майно, покладаючись на легітимність добросовісних дій органу місцевого самоврядування.

Хронологія подій, а саме те, що ДП «НДВА «Пуща-Водиця» добровільно відмовилося від користування земельними ділянками, погодивши таку відмову з Міністерством аграрної політики та продовольства України, яке відповідно до вимог закону та положень статуту ДП «НДВА «Пуща-Водиця» мало право погодити відмову від права постійного користування земельною ділянкою, оскільки вказане профільне міністерство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, проте не мало права ухвалити рішення про припинення права постійного користування землями державної власності, при цьому міністерство є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, яке забезпечує формування державної політики у сферах використання і охорони земель сільськогосподарського призначення; не давало підстав для сумнівів у поінформованих та законослухняних громадян щодо легітимності рішення органу місцевого самоврядування щодо припинення права користування земельною ділянкою ДП «НДВА «Пуща-Водиця».

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 та ОСОБА_3 , які у цій справі першими отримували земельні ділянки на підставі рішень Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 12 грудня 2013 року у власність для ведення особистого селянського господарства, мали усі підстави вважати, що такі рішення є дійсними, та розраховувати на певний стан речей, тобто правомірно очікували, що сільська рада, передаючи їм цю земельну ділянку, має право нею розпоряджатися, а вони після отримання цієї земельної ділянки матимуть змогу мирно володіти своїм майном, позаяк особа, яка отримує земельну ділянку (чи будь-яке інше майно) від держави, не зобов`язана проявляти розумну обачність та здійснювати перевірку повноважень органів держави, зокрема, місцевого самоврядування, щодо розпорядження землею, яка знаходиться на території Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради. При цьому Верховний Суд зауважує, що надані сільською радою спірні земельні ділянки не належали до лісового фонду, не знаходилися на прибережних смугах водойм, у заповідних зонах чи на полігоні, де особа повинна була б розуміти, що така земельна ділянка не може бути переданою у власність.

Зазначені обставини вказують на те, що громадяни не могли проявити розумну обачність та не могли знати про те, що земельна ділянка вибула з користування ДП «НДВА «Пуща-Водиця» з порушенням вимог закону, а Петропавлівсько- Борщагівська сільська рада своїм рішенням не мала права припинити право користування вказаною земельною ділянкою ДП «НДВА «Пуща-Водиця».

За викладених обставин Верховний Суд дійшов висновку, що намагання виправити допущену в минулому органом місцевого самоврядування «помилку» не повинно непропорційним чином втручатися у нове право та перекладати на третіх осіб усі негативні наслідки такої «помилки», оскільки задоволення позову сausa formalis (із формальних підстав) покладатиме надмірний індивідуальний тягар на вказаних третіх осіб, а отже, порушить справедливий балансу інтересів сторін.

У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України

Таким чином, хоча Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою і порушені вимоги ЗК України щодо порядку припинення права постійного користування земельною ділянкоюДП «НДВА Пуща-Водиця», яке добровільно відмовилось від такого права, але з урахуванням того, що громадяни отримали земельні ділянки та правомірно сподівалися на мирне володіння своїм майном, оцінюючи співвідношення порушених інтересів держави, за захистом яких звернувся прокурор, та наслідки втручання у право на мирне володіння майном не одного громадянина, Верховний Суд дійшов висновку, що з метою дотримання справедливого балансу інтересів сторін у цій справі відсутня легітимна мета втручання у право власності на землю.

Узагальнюючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав, ніж ті, що вказані у судових рішеннях попередніх інстанцій.

Керуючись статтями 406, 409, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2017року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Київській області до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Наталія Миколаївна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , Державне підприємство «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації права власності, витребування земельних ділянок відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик