Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 609/99/14-ц

провадження № 61-4084св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

відповідачі - Відділ державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція»,

треті особи - Шумський районний сектор управління міграційної служби у Тернопільській області, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Наталія Василівна, Служба у справах дітей Шумської райдержадміністрації, Лохвінська Наталія Миколаївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року у складі колегії суддів: Ткач О. І., Гірського Б. О., Сташківа Б. І.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог

Первісний позов

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Шумський районний сектор управління державної міграційної служби України у Тернопільській області, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення із нього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зобов`язання Шумського районного сектору управління державної міграційної служби України в Тернопільській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 як іпотекодержатель придбав квартиру АДРЕСА_1 на прилюдних торгах. Право власності підтверджено свідоцтвом про право власності, виданим приватним нотаріусом Шумського районного нотаріального округу Хаблюк Т. В.

Попередній власник квартири - ОСОБА_2 відмовляється її звільняти, що стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом.

Позов особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Відділу державної виконавчої служби Шумського районного управління юстиції Тернопільської області (далі - Шумське ВДВС Тернопільської області), Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (далі - ПП «СП «Юстиція»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , про визнання недійсними прилюдних торгів, які відбулися 27 листопада 2013 року, та протоколу проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна № 21/115/13/і, затверджений 27 листопада 2013 року.

Позов ОСОБА_2 обґрунтовано тим, що під час проведення 27 листопада 2013 року вказаних прилюдних торгів порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідачі використали висновок про оцінку нерухомого майна, підписаний 14 травня 2013 року, тобто зі спливом шести місяців його чинності; у результаті переоцінки зменшено вартість іпотечного майна на 42%, а також недотримано строки проведення повторних прилюдних торгів.

ОСОБА_2 , також, пред`явила позов до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Н. В., Служба у справах дітей Шумської районної державної адміністрації, ОСОБА_6 , про визнання недійсним договору іпотеки квартири від 05 березня 2012 року, посилаючись на те, що під час укладення цього договору в квартирі АДРЕСА_1 проживали її малолітні діти та було зареєстровано її малолітню племінницю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Н. В. не перевірив інформації щодо проживання та реєстрації у спірній квартирі неповнолітніх дітей, не отримав від Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області дозволу на передачу квартири в іпотеку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 21 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Усунено перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , шляхом виселення з неї без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2 .

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні позовів ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір іпотеки від 05 березня 2012 року укладено сторонами та посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Н. В. із дотриманням вимог Закону України «Про охорону дитинства», права дітей не порушено. При посвідчені вказаного іпотечного договору нотаріусу не потрібно було вимагати згоду органу опіки і піклування на передачу квартири в іпотеку, оскільки в неї відсутні відомості про проживання у спірній квартирі неповнолітніх дітей. Права малолітньої племінниці іпотекодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 також не порушено, оскільки Законом України «Про охорону дитинства» передбачено обов`язок саме батьків забезпечити дитину місцем проживання.

ОСОБА_2 належним чином не виконав своїх зобов`язань за договором позики, тому останній правомірно реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Належну ОСОБА_2 квартиру, що була предметом договору іпотеки від 05 березня 2012 року, реалізовано на користь ОСОБА_1 на прилюдних торгах із дотриманням процедури, встановленої Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про іпотеку». Оскільки, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , його позовна вимога про усунення перешкод у користуванні своєю власністю шляхом виселення осіб, що там проживають, є обґрунтованою. Однак, оскільки ОСОБА_1 не звертався із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, суд першої інстанції вважав уточненні позовні вимоги в цій частині передчасними і такими, що задоволенню не підлягають.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року рішення Шумського районного суду Тернопілської області від 21 квітня 2015 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до Шумського ВДВС Тернопільської області, ПП «СП «Юстиція» про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна та позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення та ухвалено нове рішення. Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 , результат яких оформлено ПП «СП «Юстиція» протоколом № 21/115/13/і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 27 листопада 2013 року та атом державного виконавця Шумського ВДВС Тернопілської області від 27 листопада 2013 року та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що при проведенні прилюдних торгів з реалізації предмету іпотеки, використано звіт про оцінку, який втратив чинність, що є порушенням частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», якою регламентовано чинність звіту про оцінку майна. Оскільки відсутній результат проведених прилюдних торгів, який був підставою вимог ОСОБА_1 , як власника квартири, про усунення перешкод у користуванні нею, його позов є безпідставним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у січні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду повністю та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2016 року за вказаною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.

29 травня 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу ОСОБА_1 мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції невірно застосовано норми матеріального права, зокрема, частину п`яту статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». Первинні торги з реалізації іпотечного майна були призначені на 16 вересня 2013 року, тобто в межах шестимісячного терміну чинності звіту про реалізацію майна.

ОСОБА_2 не скористалася своїм правом на оскарження в десятиденний строк звіту про оцінку майна.

Доводи ОСОБА_2 , викладені у запереченнях на касаційну скаргу

У запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_2 просила у задоволенні касаційної скарги відмовити, рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Заперечення мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції ухвалено законне й обґрунтоване рішення. Доводи касаційної скарги є безпідставними.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

05 березня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання нотаріально посвідченого договору позики на суму 192 000,00 грн уклали іпотечний договір, згідно з яким ОСОБА_2 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , яка належала її на праві власності.

Виконавчим написом нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З. А. від 12 лютого 2013 року за реєстром № 459, на підставі зазначеного вище договору іпотеки звернено стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .

Порядок реалізації іпотечного майна визначено в Законі України «Про виконавче провадження», статтях 41 - 49 Закону України «Про іпотеку», а також в Тимчасовому положенні про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5.

14 лютого 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах здійснюється у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», та з дотриманням вимог цього Закону, частиною третьою якого передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучав суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частиною п`ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

19 квітня 2013 року постановою державного виконавця призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності - Зінченка В. В. для надання звіту про ринкову вартість квартири АДРЕСА_1 .

14 травня 2013 року оцінювачем Зінченко В. В. підписано висновок про вартість майна, згідно з яким вартість вищезазначеної квартири становить 306 240, 00 грн і термін використання звіту - шість місяців від дати оцінки.

Пунктом 3.2 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою.

31 липня 2013 року Шумське ВДВС Тернопільської області з ПП «СП «Юстиція» укладено договір № 21/115/13/і про надання послуг з організації та проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмету іпотеки), на підставі якого спірну квартиру передано на реалізацію.

29 серпня 2013 року прилюдні торги з реалізації квартири не відбулися у зв`язку з відсутністю купівельного попиту.

Актом державного виконавця здійснено переоцінку нереалізованого майна - вищезазначеної квартири на 25% від оціночної вартості.

16 жовтня 2013 року повторно проведені прилюдні торги за стартовою ціною 229 680, 00 грн не відбулися у зв`язку з відсутністю зареєстрованих покупців.

29 жовтня 2013 року державним виконавцем складено акт про зниження вартості квартири до 177 619, 20 грн - на 42% від початкової ціни квартири.

27 листопада 2013 року відбулись втретє прилюдні торги з реалізації спірної квартири, переможцем яких став іпотекодержатель ОСОБА_1 , що засвідчено протоколом проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна № 21/115/13/і., який затверджено 27 листопада 2013 року ПП «СП «Юстиція».

27 листопада 2013 року державним виконавцем складено акт без номера про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого видано правовстановлюючий документ на квартиру.

Виставляючи квартиру на прилюдні торги втретє, як це передбачено статтею 49 Закону «Про іпотеку», ПП «СП «Юстиція» та Шумське ВДВС Тернопільської області встановили стартову ціну квартири, використавши оцінку від 14 травня 2014 року, тобто зі спливом терміну її чинності.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу), а ціна є істотною умовою при відчуженні майна.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відбулось порушення порядку проведення прилюдних торгів, а саме: проведення прилюдних торгів з реалізації іпотечного майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, що призвело до порушення прав іпотекодавця.

За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою, та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб`єктом оціночної діяльності.

Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних прилюдних торгів, для визначення вартості об`єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Відповідно до вказаних вище обставин повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу шестимісячного строку обов`язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв`язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене, проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 29 червня 2016 року (провадження № 6-370цс16).

Зважаючи на викладене, оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, спростовуються наведеними вище нормами законодавства щодо терміну чинності звіту про оцінку майна та порядку реалізації іпотечного майна на прилюдних торгах, та зводяться до незгоди із судовим рішенням.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, постійна колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. О. Кузнєцов

Г. І. Усик