Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/27/18
Провадження № 2/644/331/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ізмайлова І.К.

за участю секретаря Яковлевої М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 644/27/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

В січні 2018 року представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" звернувся до суду зі вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 грудня 2010 року ОСОБА_1 підписано заяву про отримання банківських послуг, згідно заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на банківському сайті, які разом з заявою складають договір банківського обслуговування від 07 грудня 2010 року.

Відповідно до договору відповідачу встановлено кредитний ліміт, на картковий рахунок, що визначено і врегульовано " Умовами та правилами надання банківських послуг ".

Позивач свої зобов`язання виконав, однак відповідач який брав на себе зобов`язання погашення заборгованості за кредитом, проценти за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим договором, порушив умови кредитування, у зв`язку з чим, станом на 26.11.2017 року за відповідачем виникла заборгованість у розмірі 12578,38 грн., яка складається з відсотків за користування кредитом 8207,07 грн., суми пені 4771,75 грн., а також штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 575,16 грн. штрафу (процентна складова)

Такі розрахунки обґрунтовуються положеннями "Умов та правил надання банківських послуг"

Виходячи з наведеного позивач просив стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за договором від 07.12.2010 р. у розмірі 12578,38 грн.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на підставі наявних доказів.

Відповідач у судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову через недоведеність вимог.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 07 грудня 2010 року ОСОБА_1 підписав заяву про відкриття поточного та карткового рахунку у ПАТ КБ "Приват Банк" (а.с. 10-11).

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано суду заяву ОСОБА_1 від 07.12.2010 року та текст "Умов та правил надання банківських послуг", які за твердженням позивача є невід`ємною частиною договору і на їх підставі проведено нарахування.

Разом з тим текст "Умов та правил надання банківських послуг" не може стосуватися заяви ОСОБА_1 від 07.12.2010 року оскільки містять посилання на анексію АР Крим.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, зокрема якщо ці обставини визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 218 ЦК України про наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми правочину та ч. 2 ст. 78 ЦПК України про допустимість доказів позивач зобов`язаний доводити наявність у нього права вимоги саме письмовими доказами, які відповідають вимогам ст. 76-78, 95 ЦПК України.

Відповідно до ч.,ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

На підтвердження права вимоги позивач надав разом з заявою ОСОБА_1 від 07.12.2010 року текст "Умов та правил надання банківських послуг", тест зазначених умов не підписаний відповідачем та не міг існувати на час подання заяви, оскільки містить посилання на події які не існували в 2010 році.

Отже на підставі наданих документів суд не може визначити суму заборгованості на день звернення з позовом оскільки відсутні жодні відомості про встановлений розмір процентів за користування кредитом, розмір комісії за користування кредитом та розмір пені, оскільки позивачем не надано відповідних та допустимих доказів.

Разом з тим незважаючи на неодноразові виклики та повідомлення представник позивача неодноразово направляв на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності, з чого суд доходить висновку про впевненість представника про наявність всіх необхідних доказів по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звернутися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом надано позивачу реальну процесуальну можливість надати всі необхідні докази на підтвердження заявленого позову.

Суд не вбачає передбачених у наведених нормах цивільного процесуального права законних підстав для того, щоб взяти до уваги текст умов на підтвердження доведеності позову.

В іншому випадку таке сприяння судом у здійсненні однієї із сторін своїх прав призведе до легітимізації зловживанням стороною правом на подання доказів, що є неприпустимим, оскільки за своїм змістом є порушенням передбаченого у ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" права на справедливий судовий розгляд в контексті такого його елемента, як правова визначеність, а також - до порушення конституційної засади судочинства: рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, ст. 129 Конституції України.

В даному випадку суд не може розцінювати надані документи як належні письмові доказ.

Виходячи з того, що при зверненні до суду позивачем не надано належних та допустимих доказів про неналежне виконання відповідачем зобов`язання по поверненню суми кредиту, суд не вважає можливим задовольнити позовні вимоги за їх недоведеністю, що не позбавляє права на повторне звернення до суду з вимогами на підставі нового доказу, який є іншою підставою позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 229, 247 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 розділу VІІІ перехідних положень ЦПК України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16.05.2019 р.

Позивач: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" - 01001, м. Київ вулиця Грушевського,1-Д, ;

Відповідачі: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: І.К. Ізмайлов