Справа № 405/7098/18
Провадження №2/405/1279/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тюпі Ю.В., Лисонь В.В.,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

та представника третьої особи без самостійних вимог

на предмет спору органу опіки та піклування

міської ради м.Кропивницького Поровчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу № 405/7098/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, вказавши на його обґрунтування, від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , який було зареєстровано 30 вересня 2005 року, та який було розірвано на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.01.2015 року, народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з ним (позивачем) та знаходиться на його (позивача) повному утриманні. Крім того, зазначив рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2015 року з відповідача стягнуто на його (позивача) користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також позивач зазначив, що відповідач аліменти за період з 26.05.2015 року по 16.05.2018 року не сплачувала, в зв`язку з чим на даний час заборгованість за аліментами становить 43 026,70 грн. Вказав, що відповідач будь-якої участі у вихованні сина не приймає, за три роки за які дитина проживає разом з ним (позивачем) відповідач жодного разу з сином не бачилася, навчанням сина не цікавиться, зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. Згідно з висновком органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького від 09.07.2018 р. №3327/490524 ОСОБА_2 ухиляється від виховання дитини ОСОБА_3 та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

З огляду на викладене вище, та з посиланням на ст. ст. 121,141, 150, 151, 155, 164 СК України позивач просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 30.10.2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21 березня 2019 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлялася шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: АДРЕСА_1 , а також в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про виклик на сайті Судової влади України, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавала, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористалася своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького Поровчук А.А. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, вважала доцільним позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зазначила, що вона особисто проводила бесіди з відповідачем, в якій відповідач погодилася з тим, що вона не виконує свої батьківські обов`язки відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , крім того, їй (відповідачу) було роз`яснено про необхідність виконання батьківських обов`язків та прийняття безпосередньої участі у житті та вихованні дитини, вважали, що відповідач змінить своє ставлення до дитини, однак ніяких змін не відбулося. Окрім того, було спілкування також з дитиною, яка ображена таким ставленням до себе з боку матері, і на даний час родинного почуття до матері у хлопчика не має.

Заслухавши позивача, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, свідків, а також пояснення малолітньої дитини ОСОБА_3 , дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дитина ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 1343, та Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції 19 липня 2006 року видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , при цьому, батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - ОСОБА_1 , а графі «мати» - ОСОБА_2 , шлюб між якими (батьками дитини), який був зареєстрований 30.09.2005 року, - було розірвано на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.01.2015 року, яке набрало законної сили 03.03.2015 року.

Судом також встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2015 року стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 13.06.2018 року боржника ОСОБА_2 за період з 01.02.2016 року по 01.06.2018 року, складеного державним виконавцем Фортечного ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Саманчук Т.В., на підставі примусового виконання виконавчого листа № 404/3762/15-ц, який виданий 31.07.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.05.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_3. Заборгованість за сплати аліментів станом на 01.06.2018 року становить 43 026, 70 грн.

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_2 та має наступний склад сім`ї: дружина - ОСОБА_5 , син - ОСОБА_3 , пасинок ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області 21 травня 2018 року за № 530.

Відповідно до довідки КЗ «Великосеверинівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, ступенів, позашкільний центр» Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської від 22 травня 2018 року № 139, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 04 листопада 2015 року зарахований до 3-го класу Оситнязької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів-філії КЗ «Великосеверинівська ЗШ І-ІІІ ступенів, Позашкільний центр» та наразі навчається у 5-му класі даного закладу.

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 5 класу, виданої КЗ «Великосеверинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, позашкільний центр» Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області 22 травня 2018 року за № 138ОСОБА_3 навчається в даній школі з 04.11.2015 року, проживає з батьком ОСОБА_1 та прийомною матір`ю ОСОБА_5 . На вихованні родини є ще одна дитина - ОСОБА_7 , учень 2 класу, син ОСОБА_5 . Обов`язки батьками щодо виховання та навчання до обох дітей виконуються відповідно в повній мірі. На даний час школярі забезпечені одягом, взуттям та шкільним приладдям, не мають пропусків занять без поважних причин. Відповідно до акту обстеження класними керівниками 2 та 5 класу житлово-побутових умов сім`ї діти проживають в гарних санітарно-гігієнічних умовах, мають власні ліжка, постільну білизну, куточок школяра, в родині є певний запас продуктів. Прийомна мама регулярно відвідує класні та загальношкільні батьківські збори, родинні свята, переймається рівнем навчальних досягнень та вихованням обох дітей. За час навчання ОСОБА_3 в даному навчальному закладі його мама, ОСОБА_2 , в школі не з`являлася, навчанням дитини не цікавилася, в телефонному режимі з адміністрацією школи та класним керівником не зв`язувалась.

Крім того, відповідно до довідки - характеристики виданої виконкомом Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21 травня 2018 рок № 529 ОСОБА_3 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 . За час проживання на території сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони. Одружений, працює по найму. Скарг від населення на його адресу не надходило. На засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті сільської ради не розглядався.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є матір`ю позивача ОСОБА_1 та вказала, що дитині ОСОБА_3 було 9 років, коли батьки дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розлучилися, після чого відповідач почала зловживати алкогольними напоями. Зазначила, що позивач забрав дитину на проживання до себе в подальшому він одружився та переїхав на проживання в село Оситняжка , Кіровоградського району, забрав з собою і сина, який проживає разом з позивачем і який (позивач) займається його вихованням та розвитком. В свою чергу мати дитини, - відповідач по справі дитиною не цікавиться, не приймає будь-якої участі у житті дитини. Вказала, що відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння може зателефонувати і в дві години і о шостій годині ранку з погрозами, щоб позивач забрав заяву.

Крім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 зазначила, що вона проживає в с . Оситняжка та є сусідкою позивача ОСОБА_1 , з яким проживає дитина ОСОБА_3 та він (позивач) займається його вихованням та утриманням. Мати дитини жодного разу не приїжджала до сина. Також зазначила, що була свідком того, як позивачу телефонувала відповідач з погрозами та вимагала щоб він (позивач) забрав заяву.

Відповідно до висновку виконавчого комітету міської ради м. Кропивницького від 09.07.2018 року № 3327/49-05-24, який підтримано в судовому засіданні представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору органом опіки та піклування міської ради міста Кропивницького, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 27.06.2018 року, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, встановлено, щодитина ОСОБА_3 проживає в сім`ї батька ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 21.05.2018 р. № 530. Згідно з інформацією комунального закладу «Великосеверинівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, позашкільний центр» Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 22.05.2018 року № 138, учень 5 класу ОСОБА_3 навчається в закладі з 04.11.2015 року. Про дитину піклується батько ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_5 Учень забезпечений одягом, шкільним приладдям, проживає в належних побутових умовах. За час навчання ОСОБА_3 його мати ОСОБА_2 до навчального закладу не з`являлась, навчанням та вихованням сина не цікавилась. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам від 13.06.2018 року № 48315767, наданим Фортечним відділом державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, заборгованість ОСОБА_2 по виплаті аліментів для утримання сина ОСОБА_3 станом на 01.06.2018 р. складає 43 026, 70 грн. У письмових поясненнях громадяни ОСОБА_11 , ОСОБА_14 .. ОСОБА_15 підтверджують факт ухилення матері ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 бесіді з працівником служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького малолітній ОСОБА_3 повідомив, що протягом трьох років не бачив свою матір ОСОБА_2 Мати не приїжджає, не телефонує, не вітає з днями народження, не надає ніякої допомоги. Дитина згодна з позбавленням матері батьківських прав. Громадянка ОСОБА_2 пояснила, що не бачила сина ОСОБА_3 протягом трьох років, аліменти на його утримання не платить, участі у вихованні не бере, але заперечує проти позбавлення батьківських прав. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення ОСОБА_2 від виховання дитини, винну поведінку матері та свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.

Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Як на правову підставу для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач посилався на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, самоухилилася від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям, здоров`ям, розвитком сина, не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, в свою чергу, він (позивач) не перешкоджав відповідачу у її спілкуванні з дитиною, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання матері виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Допитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_3 пояснив, що він навчається в 6-му класі Оситнязькій загальноосвітньої школі І-ІІІ ступенів-філії КЗ «Великосеверинівська ЗШ І-ІІІ ступенів, Позашкільний центр», проживає близько 5-ти років разом з батьком ОСОБА_1 , який купує йому речі та піклується про нього, в той час як маму ОСОБА_17 бачив останній раз, коли навчався у 2-му класі. Зазначив, що він не проти, щоб мати позбавили батьківських прав по відношенню до нього.

З огляду на викладене вище, зазначені позивачем підстави позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Відповідач ОСОБА_2 не оскаржила заяву про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а так само, не виявила бажання приймати участь у судовому засіданні при вирішенні судом питання про позбавлення її (відповідача) батьківських прав.

З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, оскільки іншого з наявних у справі доказів, - не встановлено, та за відсутності при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод їй (відповідачу) у спілкуванні з дитиною, оскільки такі в судовому засіданні судом не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у вихованні дитини та виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини.

Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов`язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка, поряд з цим, відповідачем також на утримання дитини не надається, так як аліменти відповідачем не сплачуються та на даний час існує значна заборгованість по сплаті аліментів, вони включають в себе також і батьківську (материнську) турботу та ласку, піклування про здоров`я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, підготовку до навчання, спілкування з дитиною.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги насамперед інтереси малолітньої дитини ОСОБА_3 , які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача ОСОБА_2 , яка є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, та наявність її вини у невиконанні батьківських обов`язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов`язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що заявлені виключно в інтересах малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 165, 180 СК України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, постановою пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147- VІІІ від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районнийсуд м.Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова