КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7498/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛС" на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Сирбул О.Ф. 20 березня 2019 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "БЛС" про відшкодування шкоди,-

встановив:

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ "БЛС" про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 36740,36 грн.

Позв мотивований тим, що 07 травня 2018 року за участю автомобіля AUDI Q7, яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля Volvo244, яким керував ОСОБА_2 , сталася ДТП, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Автомобілю AUDI Q7 спричинено шкоду у розмірі 134925,68 грн., що відшкодована страховиком, за вирахуванням франшизи, яка становить 36740,36 грн., стягнення якої і є підставою позову ОСОБА_1

ОСОБА_1 зазначає, що власником автомобіля AUDI Q7 є ТОВ "БЛС" на підставі Договору про фінансовий лізинг від 17 листопада 2017 року.

В березні 2019 року ТОВ "БЛС" звернулось із самостійними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення з нього на свою користь 36469,70 грн.

Вимоги ґрунтуються на таких саме обставинах та додатково зазначається, що розмір страхового відшкодування склав суму 98455,58 грн., які були сплачені страховиком на користь лізингодавця ТОВ "ПОРШЕ ІНТЕР АВТО Україна", а 36469,70 грн. сплачені на користь ТОВ "ПОРШЕ ІНТЕР АВТО Україна" ТОВ "БЛС", як франшиза, що не була покрита страховою виплатою, відтак останнє набуло право вимоги.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року у прийнятті позовної заяви третьої особи відмовлено та повернуто її. Одночасно роз`яснено право звернутися до суду з даними вимогами в загальному порядку.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ТОВ "БЛС" подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі посилається на те, що позовна заява подано на стадії підготовчого провадження, суд помилково застосував ст.ст.193-195 ЦПК України та повинен був керуватися ст.52 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до части 1 та 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повертаючи позовну заяву третьої особи, суд першої інстанції керувався ст.ст.193-195 ЦПК України та, установивши, що ухвалу про відкриття провадження у справі третьою особою отримано 05 грудня 2018 року, позовну заяву подано 20 березня 2019 року, дійшов висновку про відмову у прийнятті позовної заяви третьої особи та її повернення.

З такими висновками суд апеляційної інстанції погодується.

Відповідно до ст.195 ЦПК України Положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

Стаття 193 ЦПК України врегульовує порядок подання зустрічного позову відповідачем, проте з урахуванням ст.195 цього Кодексу також роз`яснює процесуальний порядок вирішення питань, якщо третьою особою заявлено самостійні вимоги

Так, згідно із ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

З матеріалів справи убачається, що 08 листопада 2018 року у справі відкрито провадження та її призначено до розгляду в порядку загального провадження із проведенням підготовчого засідання 12 грудня 2018 року. В ухвалі про відкриття провадження суд, згідно із ч.7 ст.178 та п.8 ч.2 ст.187 ЦПК України, встановив строк для подання відзиву - 15 днів з моменту вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до даних зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення судову повістку та копію ухвали про відкриття провадження у справі ТОВ "БЛС" отримано 05 грудня 2018 року.

Позовна заява ТОВ "БЛС" зареєстрована судом 18 березня 2019 року.

Будучи безпосередньою заінтересованою і обізнаною стосовно обставин справи особою, а також особою, яка власне і сплатила на користь лізингодавця суму, яка не була покрита страховим відшкодуванням, отримавши ухвалу про відкриття провадження, ТОВ "БЛС" мало проявити належну завбачливість у реалізації своїх прав, проте без наведення обґрунтованих причин не реалізувало свої процесуальні права як третьої особи заявити власні вимоги у встановлені для цього строки.

Доводи скарги, що положення ст.ст. 193-195 ЦПК України були застосовані судом помилково, не ґрунтуються на змісті цих норм процесуального закону, які чітко та без ускладнення розуміння їх змісту вказують на сферу регулювання здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав.

Щодо акцентування в апеляційній скарзі уваги суду на положення ст.52 ЦПК України, то суд звертає увагу на наступне. Зазначеною нормою передбачено:

1. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

2. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

3. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

4. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

Відповідно до ч.1 ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Частиною 1 ст.52 ЦПК України визначено, що третя особа із самостійними вимогами може вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання.

Поряд з цим, ТОВ "БЛС" є учасником справи від самого її початку, а відтак мало право заявити самостійні вимоги протягом строку, що був встановлений для подання відзиву, проте цим правом не скористалось.

Частиною 3 ст.52 ЦПК України визначено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

Зазначена норма розширює процесуальні права третьої особи, яка заявила самостійні вимоги і позовна заява якої була прийнята до спільного розгляду. Прав позивача третя особа із самостійними вимогами набуває одночасно із постановленням судом ухвали відповідно до ч.2 ст.52 ЦПК України про прийняття позовної заяви. До цього моменту третя особа має лише право заявити вимоги і до них може бути застосована, зокрема, ст.193 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та підстав для її скасування не убачається.

Зазначення в ухвалі суду першої інстанції, що вона оскарженню не підлягає, є помилковим, оскільки згідно із п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України ухвала про повернення заяви, що є наслідком відмови у прийнятті, може бути об`єктом апеляційного перегляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛС" залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 травня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова