Справа № 558/171/19
номер провадження 2/558/75/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судових засідань Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просила виділити їй у натурі, як самостійний об`єкт нерухомого майна, належну 55/100 частку житлового будинку, господарських будівель АДРЕСА_1 , до якої входять приміщення 1-1 коридор, 1-2 коридор, 1-9 вбиральня, 1-8 ванна, 1-7 кухня, 1-3 житлова кімната, 1-6 житлова кімната, загальною площею 65,6 кв м, житловою площею 27,3 кв м, а також а1 сходи, «пг/а» - льох, б2 гараж, б1 сарай, Г льох з шийкою, В вбиральня, №1, № 2 огорожі.

У підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та уточнивши їх, просила виділити їй у натурі належну 55/100 частку житлового будинку, господарських будівель АДРЕСА_1 , до якої входять приміщення 1-1 коридор, 1-2 коридор, 1-9 вбиральня, 1-8 ванна, 1-7 кухня, 1-3 житлова кімната, 1-6 житлова кімната, загальною площею 65,6 кв м, житловою площею 27,3 кв м, а також а1 сходи, «пг/а» - льох, б2 гараж, б1 сарай, Г льох з шийкою, В вбиральня, №1, № 2 огорожі, припинивши право спільної часткової власності на такий житловий будинок та господарські будівлі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнав в повному обсязі та пояснив, що на підставі рішення суду позивачеві виділено 55/100 частки житлового будинку та господарських будівель АДРЕСА_1 області, а саме: приміщення 1-1 коридор, 1-2 коридор, 1-9 вбиральня, 1-8 ванна, 1-7 кухня, 1-3 житлова кімната, 1-6 житлова кімната, загальною площею 65,6 кв м, житловою площею 27,3 кв м, а також а1 сходи, «пг/ АДРЕСА_2 » - льох, б2 гараж, б1 сарай, Г льох з шийкою, В вбиральня, №1, № 2 огорожі. Йому виділено 45/100 частки житлового будинку та господарських будівель АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що належна йому 45/100 частка житлового будинку та господарських будівель, а також належна позивачеві ОСОБА_1 55/100 частка житлового будинку та господарських будівель, є ізольованими частками будинку, що мають окремі входи та використовуються, як окремі об`єкти. А тому позовні вимоги позивача визнає.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог, не встановлено.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Уточнивши позовні вимоги позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачеві ОСОБА_1 на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 16 травня 2003 року виділено 55/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 Рівненської області вхідні сходи а1, коридор 1-1, вбиральню 1-9, ванну - 1-8, кухню - 1-7, коридор - 1-2, жилу кімнату 1-3, жилу кімнату 1-6, льох Пг/а, гарад б2, сарай б1, льох з шийкою Г, вбиральню В, частину огорожі № 1 та № 2.

Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1702639 від 13 жовтня 2003 року (а.с. 14), рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 16 травня 2003 року (а.с. 12, 13), технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 8) підтверджують те, що ОСОБА_1 є власником 55/100, а ОСОБА_2 є власником 45/100 житлового будинку, господарських будівель АДРЕСА_1 . Форма власності на будинок приватна спільна часткова.

Відповідно до Державного акта серії НОМЕР_1 724247 (а.с. 15) встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0467 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до положень ст. 356 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Ч. 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Як встановлено із змісту висновку № 033 від 28 серпня 2017 року (а.с. 16) житловий будинок АДРЕСА_4 складається з двох частин, що мають окремі входи та не сполучені між собою. За технічними показниками такий житловий будинок може бути поділено на окремі об`єкти нерухомого майна з присвоєнням їм окремих адрес.

Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства, які позивач не порушує, частка позивача в спільній частковій власності складається із конкретних приміщень, що розподілені між співвласниками. Нежитлові та житлові приміщення ізольовані від приміщень іншого співвласника, мають окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення, при цьому не порушуються права іншого співвласника.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 , виділення їй у натурі 55/100 частки житлового будинку та господарських будівель АДРЕСА_5 АДРЕСА_1 , а саме: приміщення 1-1 коридор, 1-2 коридор, 1-9 вбиральня, 1-8 ванна, 1-7 кухня, 1-3 житлова кімната, 1-6 житлова кімната, загальною площею 65,6 кв м, житловою площею 27,3 кв м, а також а1 сходи, «пг/ АДРЕСА_2 » - льох, б2 гараж, б1 сарай, Г льох з шийкою, В вбиральня, Ѕ огорожі №1, № 2 , з припиненням права спільної часткової власності позивача на таке майно.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 768,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд стягує з відповідача, оскільки позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а судові витрати підтверджені документально (а.с. 1).

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 319, 364, 367 ЦК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до ст. ст. 319, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовільнити.

Виділити у натурі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_6 ) належну 55/100 частку житлового будинку і господарських будівель АДРЕСА_1 , до якої входять приміщення: коридор 1-1, вбиральня 1-9, ванна 1-8, кухня 1-7, коридор 1-2, житлова кімната 1-3, житлова кімната 1-6, загальною площею 65,6 кв.м, житловою площею 27,3 кв.м., та господарські будівлі вхідні сходи а1, льох «пг/а», гараж б2, сарай б1, льох з шийкою Г, вбиральня В, Ѕ огорожі №1 та № 2.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 55/100 житлового будинку і господарських будівель АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 30 травня 2019 року.