Провадження № 2/679/156/2019
Справа № 679/180/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2019 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Стасюка Р.М.
секретаря судового засідання Федорчук Л.О.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, в режимі відео конференції, у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьком якого записаний відповідач ОСОБА_2 , а матір`ю позивачка - ОСОБА_4
В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що син проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою, у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання сина.
Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча зобов`язаний приймати участь в утриманні дитини, та має таку можливість. Відповідач є засновником і керівником ТОВ Фірма «Тракт» та АТЗТ «Спецбуд», у зв`язку з чим має постійний дохід. Крім цього відповідач систематично отримує пенсію, а також має дохід від передачі майна в оренду та здійснення діяльності з ремонту та продажу ліжок медичного призначення. Також у власності відповідача знаходиться автомобіль TOYOTA Prado державний номерний знак НОМЕР_1 , та нерухоме майно, зокрема: 1/5 частки нежитлової будівлі площею 424,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок площею 57,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; побутові приміщення площею 112,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Інших утриманців відповідач не має.
На підставі наведеного позивачка просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень, щомісячно, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду від 19.02.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач ОСОБА_2 03.04.2019 року подав до суду відзив, у якому заперечив проти позову, стверджуючи, що факти викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам та нормам чинного законодавства. Зокрема, те, що його прибуток складає нуль гривень, що підтверджується податковою декларацією; стан здоров`я постійно погіршується, внаслідок чого він знаходився на стаціонарному лікуванні та перебуває під постійним наглядом кардіолога. Крім того, має статус особи, постраждалої внаслідок ЧАЕС.
Щодо нерухомого майна відповідач вказує, що йому на праві власності належить лише, житловий будинок площею 57,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , який був придбаний у 2009 році. Однак, фактично даний будинок знесений.
Стосовно побутових приміщень площею 112,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , вони належать позивачці ще з 2014 року.
1/5 частки нежитлової будівлі площею 424,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , також не належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності, так як була відчужена згідно договору дарування.
Крім того, він надає матеріальну допомогу матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є непрацездатною, отримує мінімальну пенсію та потребує допомоги.
Відповідач вважає, що обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування позову є надуманими, не доведеними та суперечливими. Оскільки, відповідач не має заробітку, тому не може сплачувати аліменти в заявленому розмірі, а стягнення аліментів у розмірі 4000 гривень, щомісячно призведе до погіршення його матеріального становища.
Враховуючи те, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як батька так і матері, відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1200 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивачка ОСОБА_4 11.04.2019 року подала до суду відповідь на відзив, у якому вказала, що відповідач має корпоративні права в ТОВ Фірма «Тракт» та АТЗТ «Спецбуд», підтвердженням чого є відомості з ЄДРПОУ. АТЗТ «Спецбуд» є постійним землекористувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , що відповідно до положень цивільного законодавства слід кваліфікувати як речові права на майно. Крім того, відповідач ОСОБА_2 проживає (володіє, користується) в квартирі площею 100,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 .
Щодо 1/5 частки нежитлової будівлі площею 424,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач не надав допустимих доказів, які спростовують обставини стосовно права власності на зазначене майно.
Як вбачається з п.3-2 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.
Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що з 1 липня 2018 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1841 гривень.
Відсутність у відповідача офіційного доходу, зважаючи на його витрати по придбанню елітного авто є доказом наявності неофіційного доходу. Розмір неофіційного доходу є достатнім для забезпечення потреб відповідача, а також утримання рухомого і нерухомого майна (автомобіля, квартири, будинку, нежитлових приміщень тощо).
Заперечила позивачка і щодо утримання відповідачем його матері - ОСОБА_6 , яка проживає в с.Дружба Радивилівського району Рівненської області, вказавши, що найбільше за матір`ю відповідача доглядає ОСОБА_7 - сестра відповідача, яка часто забирає її до себе в м.Дубно Рівненської області, а також поряд з ОСОБА_6 проживає її дочка ОСОБА_8 , яка турбується про матір.
Діагнози, що вказані в епікризах доданих до відзиву відповідачем та лікування призначене відповідачу жодним чином не впливає на його працездатність, при цьому будь-яких обмежень/протипоказань до виконання роботи певної професії епікризи не містять. Таким чином, будучи особою працездатного віку відповідач має можливість заробляти на життя та утримання дитини.
Враховуючи вищенаведене, позивачка вважає, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому надавати утримання дитині в запропонованому позивачем розмірі, що дозволить створити умови життя, необхідні для розвитку сина.
16.04.2019 року на адресу суду надійшло заперечення на відповідь на відзив відповідача ОСОБА_2 в якому він вказав, що відповідно до ч.1 ст.167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Однак, на теперішній час, прибуток за який він звітується по TOB Фірма «Тракт» та АТЗТ «Спецбуд» складає нуль, що підтверджуються податковими деклараціями, а факт наявності корпоративних прав за відсутності прибутку у підприємств, не може свідчити про отримання доходу.
Крім того, АТЗТ «Спецбуд» орендує земельну ділянку, та не є її власником. При цьому, згідно інформації з ЄДРЮОФОПГО відносно АТЗТ «Спецбуд» відкрито більше 50 виконавчих проваджень, що тільки підтверджує скрутне становище підприємства.
Стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_4 відповідач ОСОБА_2 вказав, що дійсно проживає у вказаній квартирі, однак не є її власником.
Також відповідач заперечив інформацію щодо автомобіля, і вважає, що позивачка вводить суд в оману, оскільки автомобіль, який був ним куплений ще в 2007 році, згодом у 2013 році був переписаний на позивачку, а у 2018 році знову переоформлений на нього. Однак, автомобілем на даний час не користуюсь, оскільки на нього необхідні значні витрати.
Крім того, відповідач також вказав, що у нього відсутнє нерухоме майно.
Щодо утримання матері - ОСОБА_6 , відповідач зазначив, що на рівні із своїми сестрами здійснює її утримання, та не вводить в суд в оману. Часто відвідує її, по мірі можливості надає матеріальну допомогу, та також періодично забирає до себе. Відповідач просить врахувати, що він є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, його стан здоров`я постійно погіршується.
Позивачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася.
У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, вказані у позовній заяві та відповіді на відзив, просив їх задовольнити.
У судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язкам як батька так і матері дітей, він не заперечує про стягнення аліментів у розмірі 1200 гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1277. Дитина проживає та повністю перебуває на утриманні позивачки ОСОБА_4
На даний момент відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Обов`язок утримувати дитину покладається на батьків незалежно від їх матеріального становища.
Відповідно до ч.3 cт.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.2 cт.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до cт.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить - 2027 гривень.
Згідно вимог ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ч.1, 3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, має рухоме та нерухоме майно, від якого отримує дохід, а тому має змогу сплачувати аліменти в розмірі 4000 гривень щомісячно.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Доводи позивачки, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 4000 гривень щомісячно не ґрунтуються на наявних у справі матеріалах й нею не доведені. Посилання позивачки, на отримання прибутку від здійснення підприємницької діяльності не підтверджують матеріальне становище платника аліментів, яке дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 4000 гривень щомісячно.
При цьому також звертається увага, що відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд приходить до висновку, що слід стягнути з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у сумі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.3 Конвенції ООН «Про права дитини», ст.51 Конституції України, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 141, 150, 180, 182, 192 СК України ст. ст. 77, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.
Стягнути щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 29 січня 2019 року і до досягнення ним повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 24 квітня 2019 року.

Головуючий: Р.М. Стасюк