Справа № 712/2-4111/2011
У Х В А Л А

20 травня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача : Готри Т.Ю.,

суддів : Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря судових засідань : Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 березня 2012 року, ухвалене суддею Королем Ю.А.,

встановив:

У травні 2011 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом, який уточнило у процесі розгляду справи, до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 13 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (далі ВАТ АБ «Укргазбанк»), правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 109/08, за умовами якого позичальнику відкрито невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 70 тис. доларів США під 13,3 % річних на строк до 12 травня 2018 року. У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором станом на 05 травня 2011 року в нього утворилася заборгованість перед банком у розмірі 73 192,82 доларів США та 72 555 грн 98 коп. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором 13 травня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 109/08-01, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 0,08 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 . Також 13 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 109/08-02, за яким поручитель зобов`язався перед банком нести солідарну відповідальність за виконання позичальником у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати кредиту, процентів і неустойки. Враховуючи викладене, ПАТ АБ «Укргазбанк» просило: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на свою користь вищевказану заборгованість; стягнути з ОСОБА_2 штраф за невиконання умов договору іпотеки в сумі 26 290 грн; стягнути з ОСОБА_3 пеню за невиконання умов договору поруки в сумі 25 063 грн 79 коп.; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки вищевказану земельну ділянку шляхом її реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2012 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 73 192,82 доларів США та 72 555 грн 98 коп., з яких 12 966,59 доларів США заборгованість за простроченим тілом кредиту, 46 083,47 доларів США залишок за тілом кредиту, 14 142,76 доларів США заборгованість за процентами, 37 194 ;грн 69 коп. пеня за порушення строків повернення кредиту, 35 361 грн 29 коп. пеня за порушення строків повернення процентів. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору іпотеки від 13 травня 2008 року в розмірі 26 920 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» пеню за невиконання умов договору поруки від 13 травня 2008 року № 109/08-02 в розмірі 25 063 грн 79 коп. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 13 травня 2008 року № 109/08 звернено стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку загальною площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом її реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, у травні 2017 року особа, яка не брала участі у справі в суді першої інстанції, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилалася на те, що вона побудувала житловий будинок на земельній ділянці, на яку звернено стягнення, а тому місцевий суд вирішив питання про її права та обов`язки. У зв`язку з викладеним просила скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2012 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2012 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.01.2019 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 10.07.2017 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, предметом апеляційного розгляду є апеляційна скарга ОСОБА_4 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 березня 2012 року, в якій апелянт просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_4 адвокат Гримут Д.Ю. апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_5 апеляційну скаргу визнав.

Представник позивача Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» Артимич М.М. апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України (2004 року) сторони та інші особи, які беруть участь в справі, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив, питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції та існували на момент ухвалення рішення судом першої інстанції.

Із зазначеного можна дійти висновку про те, що особа, яка не брала участі в справі, має право оскаржувати в апеляційному порядку судове рішення, якщо таким суд вирішив питання про її права та обов`язки, які існували вже на момент ухвалення такого рішення.

Подаючи апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції ОСОБА_4 як особа, яка не брала участі в справі, посилалася на те, що на земельній ділянці, на яку судом звернено стягнення, нею з дозволу власника ділянки ОСОБА_2 було збудовано житловий будинок, а тому цим рішенням суд вирішив питання про її права та обов`язки.

Згідно з доданими до апеляційної скраги матеріалів, а саме заяви від 01.09.2014 року ОСОБА_2 дала дозвіл на будівництво ОСОБА_4 житлового будинку на земельній ділянці площею 0,08 га, яка розташована з адресою: АДРЕСА_2 , позиція АДРЕСА_2 «в», кадастровий номер НОМЕР_1 (т.2 а.с.67).

Згодом ОСОБА_4 було розроблено робоче креслення такого будинку, яке 12.09.2014 року затверджено Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (т.2 а.с.39-57)

01.03.2017 ОСОБА_4 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок поз. АДРЕСА_2 , з якого слідує, що цей житловий будинок було збудовано у 2016 році (т.2 а.с.58-65).

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.03.2017 вище вказаний будинок є завершеним будівництвом та зареєстрований за ОСОБА_4 29.03.2017 року (т.2 а.с.66).

Отже, з наведеного слідує, що житловий будинок на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 було побудовано ОСОБА_4 у 2014-2016 роках.

Проте з наявного у матеріалах справи акту перевірки майна, що передано в забезпечення за договором застави/іпотеки №109/08-01 від 13 травня 2008 року вбачається, що на земельній ділянці площею 0,08 га, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , та передана банку в іпотеку, наявна недобудова. Зазначений акт складено в присутності ОСОБА_2 , яка не повідомила банк про належність та забудову цього будинку ОСОБА_4 .

Окрім цього, відповідно до статті 102-1 Земельного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникає, зокрема, на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України.

Однак апелянт ОСОБА_4 такого договору, як передбачено законом, суду не надала. А додана нею до апеляційної скарги заява ОСОБА_2 від 01.09.2014 про надання їй дозволу на будівництво житлового будинку на чужій земельній ділянці, не є договором в розумінні вимог статті 102-1 ЗК України.

Отже матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_4 на підставі відповідного договору збудувала житловий будинок, що б вказувало на те, що судом першої інстанції було вирішено питання про її права та обов`язки.

А тому за відсутності належних і допустимих доказів на підтвердження цієї обставини, суд 22.03.2012 року не вирішував питання щодо її майнових прав чи обов`язків.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч.2 ст.362 ЦПК України).

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, оскільки судовим рішенням від 22.03.2012 питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_4 не вирішувалося.

Керуючись статтею 362 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 березня 2012 року в справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рушення.

Повне судове рішення складено 25 травня 2019 року.

Суддя-доповідач :

Судді :