ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9626/15-ц
провадження № 6/753/264/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Слаква О.О.

представника заявника Макучкіна Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі № 753/9626/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначає, що заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02.06.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № К2НСGB00260477 від 10.07.2007 року у сумі 60 239,11 євро, що за курсом НБУ станом на 06.11.2014 року складає 1 049 166 грн 51 коп., та судовий збір у сумі 3 037 грн 93 коп.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04.02.2016 року апеляційні скарги ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 задоволено частково, заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02.06.2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 10.07.2007 року в сумі 60 139,11 євро, що за курсом НБУ станом на 06.11.2014 року еквівалентно 980 743 грн 07 коп. - заборгованість за кредитом; 2853,50 євро, що за курсом НБУ станом на 06.11.2014 року еквівалентно 49 679 грн 43 коп. - заборгованість за відсотками; 953,44 євро, що за курсом НБУ станом на 06.11.2014 року еквівалентно 16 599 грн 39 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, пеню у сумі 214 907 грн 49 коп. та витрати по оплаті судового збору у сумі 3654 грн.

На виконання вказаного рішення суду, Дарницьким районним судом міста Києва 14.03.2016 року видано ПАТ КБ "ПриватБанк" виконавчий лист із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання - 1 рік.

У травні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із заявою про виправлення описки у виконавчому листі, в якій просило зазначити у листі вірну дату народження боржника.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11.06.2018 року заяву задоволено, виправлено описку, допущену у виконавчому листі, виданому Дарницьким районним судом міста Києва від 14.03.2016 року на виконання рішення у даній справі, зазначивши у вказаному виконавчому листі дату народження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 06.11.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11.06.2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про виправлення описки у виконавчому листі залишено без задоволення.

За заявою ПАТ КБ «Приватбанк» Дарницьким районним судом міста Києва 14.12.2008 року повторно було направлено виконавчий лист, однак вже із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання - 3 роки.

У зв`язку з чим Подольчак Н.В. вважає, що виконавчий лист № 753/9626/15 від 14.12.2018 року було видано Дарницьким районним судом міста Києва помилково, а тому він має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання з`явився представник заявника, який вимоги заяви підтримав та просив суд її задовольнити.

Позивач у судове засідання свого представника не направив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки представника не повідомив.

Суд, заслухавши надані пояснення представника заявника, дослідивши заяву ОСОБА_1 та приєднані до неї матеріали, дослідивши в повному обсязі матеріали цивільної справи № 753/9626/15, дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 4 та ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.ч. 2 - 4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники справи, відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 753/9626/15 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02.06.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № К2НСGB00260477 від 10.07.2007 року у сумі 60 239,11 євро, що за курсом НБУ станом на 06.11.2014 року складає 1 049 166 грн 51 коп., та судовий збір у сумі 3 037 грн 93 коп.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04.02.2016 року апеляційні скарги ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 задоволено частково, заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02.06.2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 10.07.2007 року в сумі 60 139,11 євро, що за курсом НБУ станом на 06.11.2014 року еквівалентно 980 743 грн 07 коп. - заборгованість за кредитом; 2853,50 євро, що за курсом НБУ станом на 06.11.2014 року еквівалентно 49 679 грн 43 коп. - заборгованість за відсотками; 953,44 євро, що за курсом НБУ станом на 06.11.2014 року еквівалентно 16 599 грн 39 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, пеню у сумі 214 907 грн 49 коп. та витрати по оплаті судового збору у сумі 3654 грн.

На виконання вказаного рішення суду, Дарницьким районним судом міста Києва 14.03.2016 року видано ПАТ КБ "ПриватБанк" виконавчий лист із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання - 1 рік.

У травні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із заявою про виправлення описки у виконавчому листі, в якій просило зазначити у листі вірну дату народження боржника.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11.06.2018 року заяву задоволено, виправлено описку, допущену у виконавчому листі, виданому Дарницьким районним судом міста Києва від 14.03.2016 року на виконання рішення у даній справі, зазначивши у вказаному виконавчому листі дату народження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 06.11.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 11.06.2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про виправлення описки у виконавчому листі залишено без задоволення.

За заявою ПАТ КБ «Приватбанк» Дарницьким районним судом міста Києва 14.12.2008 року повторно було направлено виконавчий лист, однак вже із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання - 3 роки.

Згідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України відповідно до ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовано законодавцем у Розділі VI ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01.07.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» у зв`язку з відсутністю чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви суд враховує, що в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року вказувалося на те, що наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на невідповідність строків пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі № 753/9626/15, оскільки у виконавчому листі від 14.03.2016 року встановлено строк у 1 рік, тоді як у виконавчому листі від 14.12.2018 року - визначено строк у 3 роки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 1999 року із змінами, яка діяла на час видачі виконавчого листа від 14.03.2016 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 2016 року із змінами, яка діяла на час видачі виконавчого листа від 14.12.2018 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із заявою про виправлення описки у виконавчому листі, ПАТ КБ "ПриватБанк" було надано суду оригінал виконавчого листа № 753/9626/15 від 14.03.2016 року та після остаточного розгляду вказаної заяви зазначений оригінал виконавчого листа ПАТ КБ "ПриватБанк" повернуто не було та було вшито у матеріали цивільної справи № 753/9626/15.

У зв`язку з чим, 10.12.2018 року на адресу суду надійшла заява ПАТ КБ "ПриватБанк" про повторну видачу виконавчого листа у справі № 753/9626/15.

У відповідь на вказану заяву, 14.12.2018 року Дарницьким районним судом м. Києва повторно було видано стягувачу виконавчий лист, та у зв`язку із наведеними нормами законодавства у сфері виконавчого провадження, у зв`язку з тим, що повторний виконавчий лист видано 14.12.2018 року, тобто під час дії Закону України "Про виконавче провадження" в редакції 2016 року, у виконавчому листі № 753/9626/15 від 14.12.2018 року було зазначено строк його пред`явлення до виконання у 3 роки, оскільки виконавчі документи, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Сторонами не надано суду доказів того, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Виконавчий лист видано на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, це рішення по даний час залишається не виконаним, виконавчий лист відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Доказів протилежного суду не надано.

З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого листа № 753/9626/15 виданого судом 14.12.2018 року таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.ст. 259-261, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі № 753/9626/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: