Справа № 645/4020/18
Провадження № 2/645/261/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2019 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі судових засідань Проневич Д.О., за участі сторін: позивача ОСОБА_1 , відповідача Завідія С.В.,

третя особа не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому, з урахуванням уточнень, вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 . Після смерті його батька, ОСОБА_4 , залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 шосе АДРЕСА_4 . 15.09.2016 року позивач звернувся до Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 . Як спадкоємець, позивач має право на 2/3 частки квартири, другим спадкоємцем є дружина його померлого батька ОСОБА_2 . Позивачеві було роз`яснено, що нотаріальні дії щодо прийняття спадщини будуть виконуватись за наявності оригіналів документів, які б підтверджували належність майна спадкодавцеві ОСОБА_4 .. В разі відсутності документів позивачеві було рекомендовано звернутися до суду за захистом його прав на спадкове майно. Зазначає, що всі правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у кв. АДРЕСА_5 , де мешкає відповідачка ОСОБА_2 .. Намагання позивача отримати документи у відповідачки для нотаріального посвідчення прийняття спадщини були без результативними, так як відповідачка, мешкаючи в цій квартирі, не бажає ані надавати документи, ані нотаріально приймати спадщину.

05.10.2018 року до суду від представника відповідача ОСОБА_5 . надійшов Відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає, що факти, викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи. В обґрунтування заперечень зазначила, що вона та ОСОБА_4 , який був власником спірної квартири, проживали однією сім`єю та мали фактичні шлюбні відносини з 2004 року. На той час ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 (матір`ю позивача). ОСОБА_4 бажав розлучитися, оскільки вже фактично утворив нову сім`ю. ОСОБА_6 вважала, що ОСОБА_4 є винуватим у розпаді сім`ї, та для надання своєї згоди на розлучення заявила вимогу. Згідно цієї вимоги трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_6 , повинна була залишитися їй та сину (позивачу). На той час квартира належала ОСОБА_4 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто не була спільним майном подружжя та належала йому одноосібно. Оскільки у ОСОБА_4 не було іншого житла, то за домовленістю йому пообіцяли передати у власність однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_7 , яка належала позивачу. Таким чином між ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_6 і ОСОБА_1 (позивачем), з іншого боку, була досягнута домовленість про «родинний» обмін квартирами. Позивач разом з матір`ю отримав у власність трикімнатну квартиру, а ОСОБА_7 - однокімнатну. Сторони також домовилися, що у подальшому позивач та його мати не матимуть майнових претензій на

однокімнатну (спірну) квартиру, а ОСОБА_4 , зі свого боку, не матиме майнових претензій на трикімнатну квартиру. У зв`язку з тим, що на момент досягнення домовленості позивач був неповнолітнім, для полегшення укладання угоди трикімнатна квартира була подарована ОСОБА_4 не позивачу, а ОСОБА_6 В свою чергу позивач зі свого боку оформив угоду дарування однокімнатної квартири відразу, як став повнолітнім, а саме 06.08.2011 р.

Відповідач зазначила, що вона разом зі своєю донькою проживає в спірній квартирі, починаючи з 2004 року, та іншого житла не має. Вважає, що позивач не має права претендувати на спірну квартиру.

02.11.2018 р. до суду від позивача надійшла відповідь на Відзив, відповідно до якої позивач зазначив, що батько позивача, окрім однокімнатної квартири, яка є предметом цієї справи, зберіг у власності гараж, автомобіль та значну кількість матеріальних цінностей, на які матір позивача, ОСОБА_6 , не заявила права при розлученні, тим самим, уклавши усну угоду з батьком, що носила характер родинної домовленості, та жодним чином не домовлялися про інші умови. Розділ майна батьками позивача був визнаний рівноцінним, але не мав відношення до позивача, так як на момент домовленостей між ними позивач був неповнолітнім. Додатковою умовою розділення майна було те, що дід позивача - ОСОБА_3 , який на той час проживав за адресою спірної квартири, мав переїхати жити до позивача та його матері, ОСОБА_8 проживає і по цей час. На даний час позивач визнає право відповідача на 1/3 частини спадкового майна.

В судовому засіданні позивач, його представник ОСОБА_9 позовні вимоги підтримали у повному обсязі. При цьому позивач пояснив, що відповідач ніколи не зверталась до нього з проханням надати батькові допомогу. До хвороби батька він з ним мало спілкувався, протягом 2010-2015 р.р. позивач був студентом та знаходився на утриманні своєї матері. Лише одного разу відповідач покликала його погуляти з батьком і він прийшов до нього.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала, тому що її чоловік важко хворів, проте його син, позивач у справі, як і третя особа, не відвідував його, не доглядав та не надавав батькові допомоги. Вона прохала позивача допомогти їй фізично, погуляти з батьком, але він лише один раз з ним вийшов на вулицю, після чого пішов до своїх друзів. Доглядала ОСОБА_4 вона зі своєю донькою.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність (а.с.64).

Вислухавши пояснення сторін, допитавши позивача в якості свідка, дослідивши надані документи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_5 , на підставі Договору дарування від 06.08.2011 р., засвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тонкою М.О., про що маються відомості в Реєстрі прав власності на нерухоме майно(а.с.6, 128).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 30.05.2015 р. (а.с.4)

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , відповідач ОСОБА_2 його дружиною, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , а третя особа ОСОБА_3 його батьком, що сторонами визнано та не оспорюється (а.с.5, 34).

На момент своєї смерті ОСОБА_4 постійно проживав разом з дружиною за адресою: АДРЕСА_7 (а.с.34).

Таким чином, сторони та третя особа є спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_4 і частка кожного з них у спадковому майні становить 1/3 частина.

За повідомленням ХДНК №12 від 09.04.2019 р., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_7 , заведено спадкову справу № 417/2015, що містить заяву від 04.09.2015 р. батька спадкодавця ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 ; заяву від 04.09.2015 р. сина спадкодавця ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом; заяву від 08.05.2015 р.

дружини спадкодавця ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом. Інші заяви про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.125)

Листом ХДНК №12 від 15.09.2016 р. за №3071/02-14, на заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено, що з врахуванням заяви батька померлого, ОСОБА_3 , він має право на 2/3 частини всього майна, належного спадкодавцю. Також позивачеві було роз`яснено, що нотаріальні дії щодо прийняття спадщини будуть виконуватись за наявності оригіналів документів, які б підтверджували належність майна спадкодавцеві, а саме батькові ОСОБА_4 (а.с.7)

ОСОБА_1 , допитаний в якості свідка, пояснив суду, що він бажає оформити спадщину після смерті батька, але не може надати нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, так як не має порозуміння з відповідачем, яка утримує та не надає оригіналу договору дарування спірної квартири. Інших дітей, крім нього, батько не мав.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається обґрунтування своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

У відповідності до ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України, Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Зважаючи на те, що третя особа спадкоємець ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини після смерті свого сина ОСОБА_4 на користь онука ОСОБА_1 , таким чином, частка останнього у спадковому майні склала 2/3 частини (1/3 +1/3), враховуючи, що позивач прийняв спадщину у строк, встановлений ст.1270 ЦК України, але у видачі йому свідоцтва про право на спадщину 2/3 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 , нотаріусом відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, суд вважає можливим задовільнити позовні вимоги та визнає за позивачем право власності на 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 , в порядку спадкування за законом після смерті його батька, ОСОБА_4

Керуючись ст. ст.12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 392, 1218, 1261, 1268, 1270, 1274, 1296 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 ), право власності на 2/3 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 , в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене через Фрунзенський районний суд м. Харкова до Харківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з для отримання копії цього рішення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складене 30.05.2019 р.

Суддя-