ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/800/18 Номер провадження 22-ц/814/1418/19Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю. О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області, ухвалене 18 лютого 2019 року в приміщенні суду в м. Пирятин у складі судді Ощинської Ю.О.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона є донькою ОСОБА_2 та на даний час навчається в Навчально-науковому інституті економіки і управління Національного університету харчових технологій.

Вказувала, що її батько не надає їй матеріальної допомоги на час навчання, хоча має таку можливість.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 25 червня 2018 року до досягнення останньою двадцятитрьохрічного віку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення вмотивоване тим, що відповідач зобов`язаний та має можливість надавати матеріальну допомогу донці, що досягла повноліття але продовжує навчання.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме неналежне повідомлення його про час та місце розгляду справи, відсутність доказів його спроможності надавати матеріальну допомогу дочці, а також залишення поза увагою суду того, що він був позбавлений батьківських прав щодо ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене у справі, не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2018 року дана справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Однак, у матеріалах справи відсутні відомості про виклик відповідача у судове засідання від 18 лютого 2018 року чи повідомлення його про час та місце судового розгляду у спосіб, передбачений ст. 128 ЦПК України.

Повідомлення про судове засідання представника відповідача по телефону (а.с. 127) не є належним викликом чи повідомленням згідно зі ст. 128 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню, оскільки справа була розглянута судом за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду.

Розглядаючи справу по суті позовних вимог, апеляційним судом встановлено та не спростовано сторонами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим повторно 16 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 4).

Згідно довідки № 99/299, виданої 15 червня 2018 року Навчально-науковим інститутом економіки і управління Національного університету харчових технологій, ОСОБА_1 дійсно є студенткою І курсу Навчально-наукового інституту економіки і управління Національного університету харчових технологій, денної форма навчання, спеціальність 072 «Фінанси, банківська справа та страхування», навчається за кошти державного бюджету. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року (а.с. 5).

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, для вирішення спору має бути встановлено наявність потреби повнолітньої ОСОБА_1 у матеріальній допомозі, а також наявність у ОСОБА_2 можливості таку допомогу надавати.

Відповідно до квитанції від 12 листопада 2018 року поданої до суду (а.с. 69-71) ОСОБА_1 проведено оплату за гуртожиток у розмірі 4400 грн.

Відповідно до договору освітніх послуг від 13 березня 2018 року ОСОБА_1 відвідує «Школу іноземних мов «New York Language School», ціна послуг складає 4400 грн (а.с. 72-74).

ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря кардіолога з діагнозом пролапс нейтрального клапану, про що свідчить заключення (а.с. 75). Окрім того, позивач має вади зору, у зв`язку із чим витрачає кошти на лікування та придбання окулярів (а.с. 77).

Станом на 2019 рік ОСОБА_1 винаймає житло в гуртожитку, оплачує послуги за його утримання, про що свідчать копії квитанцій (а.с. 83-92) та несе витрати на проїзд до навчального закладу (а.с. 93-98).

Таким чином, позивачем у повному обсязі доведено наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги від батька.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам, відповідачем не надано будь-яких доказів, що свідчать про його неплатоспроможність, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний та має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці.

Посилання апелянта на позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 апеляційний суд бере до уваги, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 працює за кордоном. Поїздка останнього до Москви не підтверджує факту працевлаштування у Російській Федерації.

Окрім того, сам по собі факт погашення заборгованості по аліментам, на який посилається позивач, не дає можливості встановити рівень матеріального становища відповідача.

Апеляційний суд, виходячи із такого завдання цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) як справедливий розгляд, вважає справедливим та розумним стягнення аліментів у розмірі 600 грн. на місяць.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ним було ухвалено помилкове рішення, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 7, 10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 40%, то, застосувавши правило взаємопоглинання судових витрат, судові витрати ОСОБА_2 у розмірі 409,64 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 18 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 600 грн. на місяць, починаючи з 25 червня 2018 року до досягнення нею 23-річного віку, але не довше ніж до закінчення ОСОБА_1 навчання.

Судові витрати ОСОБА_2 у розмірі 409,64 грн. відшкодувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак