ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2869/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Долі М.А.,

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулася в Дарницький районний суд м.Києва із позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь 15 000 грн. - матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 5 000 грн. - моральної шкоди та 5 000 грн. - витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивачу ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. 24.07.2017 року через пошкодження шлянгу подачі води до пральної машини в квартирі відповідача, що розташована поверхом вище, відбулося залиття квартири позивача, в результаті чого пошкоджено стелю та стіни у коридорі. Факт залиття квартири підтверджується актом обстеження від 27.07.2017 року, складеним комісією ТОВ "Перший український експертний центр". Розмір завданого збитку позивач оцінює у 15 000 грн. У добровільному порядку відповідач відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється. Крім того, залиттям квартири позивачу також було заподіяно моральної шкоди, яка полягає в порушенні її права власності внаслідок пошкодження квартири водою. Вказана обставина, а також відмова відповідача добровільно відшкодувати завдані збитки, спричинили позивачу переживання та хвилювання, вона перебуває у постійній нервовій напрузі, що негативно впливає на відносини з оточуючими. Також залиття квартири викликало дискомфорт, у квартирі постійно відчувається сирість, волога та запах плісняви. Заподіяну моральну шкоди позивач оцінила у 5000 грн.Зважаючи на те, що відповідач добровільно не відшкодувала завдану шкоду, позивач просить стягнути з неї матеріальну, моральну шкоду та витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді ОСОБА_7 від 04.12.2017 р. відкрито провадження у справі.

01.03.2018 автоматизованою системою розподілу справа розподілена для розгляду судді Комаревцевої Л.В. з причин відсторонення від посади судді ОСОБА_7

Відповідно до пп.9 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року) справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою, яка зафіксована в протоколі судового засідання від 10.04.2018 р. (а.с. 39) суддя Комаревцева Л.В. постановила продовжити розгляд справи в спрощеному провадженні.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018 справа розподілена на суддю Заставенко М.О. з причин закінчення терміну повноважень судді Комаревцевої Л.В.

Ухвалою суду від 14.11.2018 прийнято позовну заяву до провадження судді Заставенко М.О. та призначений розгляд справи.

11.06.2018 відповідач подала до суду відзив на позовну заяву в якому із заявленими позовними вимогами повністю не погоджується та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки позивачем не надано доказів проте, що стало причиною залиття квартири та вартості відновлювального ремонту. Також не надано доказів заподіянні моральної шкоди.

06.09.2018 представником позивача була подана до суду відповідь на відзив.

20.09.2018 відповідач надала заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач у судовому засіданні факт заподіяння залиття квартири позивача визнала, однак не погодилася із сумою заподіяної матеріальної шкоди, вважаючи її завищеною, вказала про те, що погоджується сплатити 5 000 грн. на відшкодування заподіяної шкоди. Заявлену моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. не визнала взагалі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він проживає в квартирі АДРЕСА_1 та являється зятем позивача по справі. 24.07.2017 він виявив в квартирі на підлозі воду та побачив патьоки води на стіні. Відповідач приїхала після того, як їй зателефонували, однак до них в квартиру вона не заходила. Свідок сам підійшов у квартиру відповідача і побачив у ванній кімнаті, що пральна машинка відсунута на середину кімнати, а на підлозі сліди від води.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Позивач ОСОБА_4 являється власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності (а.с. 3).

Власником квартири АДРЕСА_3 є відповідач ОСОБА_3, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 17).

Як зазначає позивач у позовній заяві 24.07.2017 відбулося залиття її квартири з квартири, що належить відповідачеві та знаходиться поверхом вище.

Вказана обставина підтверджується копією акту обстеження від 27.07.2017 , затвердженого заступником директора ТОВ "Перший український експертний центр", а також визнана відповідачем у судовому засіданні.

Відповідно до вказаного акту 24.07.2017 у квартирі АДРЕСА_1 трапилося залиття, в результаті огляду виявлені сліди залиття: у коридорі квартири сухі жовті плями на стелі площею 0,30м.кв. та на стінах - 0,50 м.кв. Причиною залиття являється лопнувший шланг подачі ХВП до пральної машини у квартирі № 336 (а. с. 10).

На підтвердження доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, представник позивача надала суду кошторис на ремонт коридору згідно заявки № 1 від 27.07.2017 (вул. Урлівська 20/330) з урахуванням матеріалів, складений 28.07.2017 ТОВ «Шатро Інжиніринг» (а.с.71), згідно з яким ремонт коридору квартири позивача з урахуванням матеріалів становить 15 005,30 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З цього випливає, що обов'язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

В судовому засіданні 21.02.2019 головуючим було роз'яснено сторонам їхнє право подати до суду висновок експерта, який може бути підготовлений на замовлення учасника справи або звернутися до суду з клопотанням про призначення експертизи з метою визначення вартості заподіяної матеріальної шкоди. Однак сторони зазначеним право не скористалися.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд вважає доведеним факт заподіяння шкоди позивачу з вини відповідача, а тому вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування шкоди є цілком обґрунтованими.

Разом з тим, враховуючи те, що позивачем не було надано належних доказів на підтвердження заявленого розміру матеріальної шкоди, сторони не скористалися своїм правом подати до суду висновок експерта, а суд не являється експертом у даній галузі та не володіє спеціальними знаннями для визначення розміру заподіяної шкоди, тому суд вважає позовні вимоги щодо відшкодування заподіяної матеріальної шкоди задовольнити частково, та з урахуванням визнаної відповідачем суми шкоди, стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків.

Позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Судом при вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди враховуються положення п. п. 5, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

З огляду положення вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б)неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв'язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди.

Враховуючи факт залиття, суд вважає, що винними діями відповідача позивачу, як власнику житла, була заподіяна моральна шкода, яка полягає у пошкодженні майна, необхідності проведення ремонту по відновленню наслідків залиття, що призвело до порушення життєвого укладу позивача, істотних вимушених негативних змін у її житті, змусило позивача витрачати час на оформлення документів, звернення до спеціалістів, до суду та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. суд вважає відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1,2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що розподілу між сторонами підлягають витрати на правничу допомогу, яка надається стороні саме адвокатом.

З поданого до суду договору про надання юридичних послуг вбачається. що послуги позивачеві були надані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, доказів того, що він являється адвокатом суду не надано, в наданому акті приймання-передачі виконаних робіт не зазначений час, витрачений на виконання відповідних робіт. Крім того, як вбачається з журналів судових засідань інтереси позивача в суді представляла її представник за довіреністю - ОСОБА_2

Таким чином, витрати позивача на правову допомогу у розмірі 5000 грн. не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Керуючись 22, 23, 319, 322, 1166, 1167, 1192 ЦК України, п. п. 5, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, ст. ст. 13, 81, 133, 137, 141, 223, 259, 274-279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 5 000 грн. 00 коп. та моральну школу в розмірі 1 000 грн. 00 коп., а всього: 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження

або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Заставенко М.О.

Повний текст рішення складений 26.02.2019