Справа № 462/6276/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Колобич О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

встановив:

Позивачка у жовтні 2018 року звернулася у суд з позовом про стягнення з відповідача 37256 грн. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок залиття водою квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є співвласником житлового приміщення №6 по вул.Вигоди, 36 у м.Львові. Зазначений будинок перебуває на балансі та обслуговується ЛКП «Сяйво». Вранці 10 вересня 2018 року відбулося затоплення її помешкання через розрив шлангу гарячої води на загальній кухні другого поверху будинку. З цього приводу ЛКП «Сяйво» було складено відповідний акт. Причиною затоплення стало халатне відношення ЛКП «Сяйво» до санітарно-технічних приладів в загальній кухні другого поверху. Окрім розірваного шлангу, також не працювала запірна арматура перед мийкою. Внаслідок залиття її житлового приміщення воно зазнало значних пошкоджень. Згідно звіту про визначення вартості ремонтно-будівельних робіт у житловому приміщенні №6 по вул.Вигоди, 36 у м.Львові, складеного незалежним оцінювачем ОСОБА_4, сума завданих збитків від залиття помешкання складає 35256 грн. ЛКП «Сяйво» добровільно відшкодувати їй завдану шкоду не бажає, а тому просить стягнути з ЛКП «Сяйво» матеріальну шкоду у вказаному розмірі, а також 2000 грн. понесених витрат за проведення оцінки розміру збитків. Крім того, такими діями ЛКП «Сяйво» їй завдано і моральної шкоди, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінює у 5000 грн. Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути з ЛКП «Сяйво» на її користь 35256 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. витрат за дослідження розміру збитків та 5000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснив, що житловий будинок по вул.Вигоди, 36 у м.Львові має статус гуртожитку. Приміщенням кухні на другому поверсі гуртожитку користується мешканці декількох квартир. Причиною залиття водою квартири позивачки став розрив гнучкого шлангу гарячої води перед змішувачем умивальника в кухні загального користування на другому поверсі. Окрім розриву гнучкого шлангу гарячої води, не працював водозабірний кран в приміщенні кухні, чому не відразу вдалося перекрити стояк гарячої води у кухні. Оскільки кухня відноситься до допоміжних приміщень у гуртожитку, то вважає, що саме ЛКП «Сяйво» зобовязане слідкувати за станом сантехнічного обладнання у вказаному приміщенні. Однак ЛКП «Сяйво» халатно віднеслося до таких своїх обовязків, чому і відбулося залиття житлового приміщення позивачки. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позову не визнав, надав пояснення аналогічні наведеним у відзиві на позовну заяву та додатково пояснив, що приміщення кухні на другому поверсі гуртожитку по вул.Вигоди, 36 у м.Львові перебуває у спільному користуванні мешканців квартир другого поверху, що підтверджується розпорядженнями Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради «Про укладення договорів найму на житлові приміщення з оформленням особових рахунків на них мешканцям гуртожитку на вул.Вигоди, 36». У відповідності до п.3 рішення Львівської міської ради №561 від 31.05.2011 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м.Львові індивідуально по кожному будинку» ЛКП «Сяйво» обслуговує лише внутрішньобудинкові системи, а не здійснює контроль за станом сантехнічного обладнання споживачів. За станом гнучкого шлангу гарячої води у кухні загального користування повинні були слідкувати мешканці житлових приміщень, які спільно користуються кухнею. Вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з ЛКП «Сяйво» матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття водою житлового приміщення позивачки. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦК України вбачається, що загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність

Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України. Згідно із ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.41 Конституції України, ст.ст.16,23,321,322,1166,1167,1192 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, право якої порушено, має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відшкодування пошкодженої речі. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так, за змістом положень ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Крім того, ст.ст.151, 177, 179 ЖК України та ст.322 ЦК України передбачений обов'язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 (з наступними змінами) (далі - Правил).

Зокрема, п.7 вказаних Правил передбачено обов'язок власника або користувача квартири дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян.

Отже, тягар утримання майна, тобто обов'язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири і саме власник (користувач) житла зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст.1166 ЦК України, за якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди. Окрім того, акт завдання шкоди необхідно поділяти на такі складові елементи: а) протиправна поведінка; б) настання шкоди; в) причинний зв'язок між двома першими елементами; г) вина завдавача шкоди.

До того ж, перераховані підстави визнаються загальними, оскільки для виникнення відповідальності їх наявність вимагається в усіх випадках, якщо інше не встановлено законом.

Крім того особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. При цьому, в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

До того ж, у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є співвласниками житлового приміщення №6 у гуртожитку по вул.Вигоди, 36 у м.Львові, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житлові приміщення від 28.12.2015 року /а.с.41/.

Гуртожиток по вул.Вигоди, 36 у м.Львові перебуває на балансі та обслуговується ЛКП „Сяйво.

10 вересня 2018 року відбулося залиття водою житлового приміщення №6 у гуртожитку по вул.Вигоди, 36 у м.Львові внаслідок розриву шлангу гарячої води перед змішувачем в кухні загального користування на другому поверсі гуртожитку.

Згідно звіту про визначення вартості ремонтно-будівельних робіт у житловому приміщенні №6 у гуртожитку по вул.Вигоди,36 у м.Львові, складеного субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4, розмір шкоди завданої залиттям житлового приміщення в гуртожитку №6 по вул.Вигоди, 36 у м.Львові з врахуванням необхідних для проведення відновлювального ремонту на дату оцінки становить 35256 гривень.

11 вересня 2018 року комісією у складі представників ЛКП «Сяйво» - головного інженера ОСОБА_5, майстра по поточному ремонту ОСОБА_6, майстра по експлуатації житлового фонду ОСОБА_7 складено акт про залиття квартири, з якого вбачається, що в житловому приміщенні №6 по вул.Вигоди, 36 у м.Львові, що розташоване на першому поверсі будинку і межує з однією з стін кухні спільного користування, виявлені сліди затікання у житловій кімнаті на стелі по стику двох панелей роз.3,0х0,20м, спостерігаються затікання по стику примикання стіни та стелі на двох стінах та на підвіконнику. В кімнаті та в коридорі частково пошкоджений ламінат. Причиною залиття стало те, що вийшов з ладу шланг гарячої води перед змішувачем в кухні спільного користування на другому поверсі, до виникнення даної аварії звернення від мешканців в ЛКП „Сяйво не надходило.

Судом встановлено, що кухня пл.18,2 кв.м, що розташована на другому поверсі гуртожитку, знаходиться у спільному користуванні житлових приміщень №№31, 32, 33, 34, 36, 35, 37, 39, 40, 41, 42, 44, 43, 45, 46, 47, 49, що підтверджується розпорядженнями Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 18.05.2015 року № 273, від 20.02.2015 року №99, від 14.01.2015 року №13, від 17.03.2015 року №153, від 20.04.2015 року №215, від 19.01.2015 року №28, від 20.12.2014 року №887.

Суд не приймає до уваги покликання позивачки та її представника на те, що у приміщенні кухні загального користування не працював водозабірний кран, справну роботу якого зобовязане забезпечувати ЛКП «Сяйво», оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження цього і таке спростовується показаннями представника відповідача та актом ЛКП «Сяйво» від 11 вересня 2018 року, за яким причиною залиття житлового приміщення позивачки став розрив шлангу гарячої води перед змішувачем умивальника.

Відповідно до п.3 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, визначено порядок резмежування відповідальності виконавця ( субєкта господарювання, який надає житлово-комунальні послуги споживачу до умов договору) та Споживача при наданні послуг з водовідведення і водопостачання, яка розподіляється в місці передання конкретних послуг.

Підпунктом 1 п.22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, передбачено, що таким місцем є точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг з постачання холодної та гарячої води після першої водозапірної арматури на відгалуження від стояка у квартирі споживача.

Відповідно п.3 Умов надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м.Львові, затверджених рішенням Львівської міської ради №561 від 31.05.2011 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку», технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем та ліквідація аварійних ситуацій і пошкоджень у внутрішньобудинкових системах проводять львівські комунальні підприємства, що обслуговують житловий фонд, і товариство з обмеженою відповідальністю Стимул-Сихів впродовж робочих днів з 8.00 год. до 17.00 год., міська та районні аварійні служби у вечірній та нічний час з 17.00 год. до 8.00 год., у вихідні та святкові дні цілодобово, а саме:

гарячого водопостачання від першої розташованої у будинку по ходу гарячої води запірної гідравлічної арматури на підвідному трубопроводі до останньої розташованої у будинку по ходу гарячої води запірної гідравлічної арматури (якщо будинок необладнаний загальнобудинковим лічильником гарячої води), або до останньої перед загальнобудинковим лічильником запірної гідравлічної арматури по ходу гарячої води на зворотному трубопроводі, за винятком внутрішньоквартирних мереж, які починаються з трійника (врізки), що не належить до внутрішньоквартирної мережі, у стояк загальнобудинкової системи;

холодного водопостачання від першої розташованої у будинку по ходу холодної води запірної гідравлічної арматури (якщо будинок необладнаний загальнобудинковим лічильником холодної води), або першої запірної гідравлічної арматури після загальнобудинкового лічильника, за винятком внутрішньоквартирних мереж, які починаються з трійника (врізки), що не належить до внутрішньоквартирної мережі, у стояк загальнобудинкової мережі.

За наведеного, суд вважає, що за станом гнучкого шлангу гарячої води перед змішувачем в кухні спільного користування на другому поверсі, зобовязані слідкувати мешканці житлових приміщень, які спільно користуються приміщенням цієї кухні і які халатно віднеслися до таких своїх обовязків, чому і відбулося залиття житлового приміщення позивачки.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на наведене, беручи до уваги те, що позивачкою не доведено, що залиття водою її житлового приміщення сталося внаслідок не виконання ЛКП «Сяйво» своїх обовязків стосовно належного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ЛКП «Сяйво» матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття житлового приміщення позивачки, а відтак позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними і до задоволення не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: Львівське комунальне підприємство «Сяйво», знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сяйво, 21.

Повний текст рішення складено 26.02.2019р.

Суддя: