ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3385/19 Справа № 185/4593/17 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БЕНФОЛД» на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БЕНФОЛД» про визнання незаконним звільнення з роботи, поновлення на посаді, -

в с т а н о в и л а:

12 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «БЕНФОЛД» про визнання незаконним звільнення з роботи, поновлення на посаді.

Вказував, що його незаконно звільнили з посади директора з ініціативи власника підприємства. Він не подавав заяву про розірвання трудового договору та звільнення з підприємства. Йому не було вручено копію наказу про звільнення та трудова книжка з записом про звільнення. Про те, що його звільнили він дізнався 07 червня 2017 року, після отримання у відділі з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців копії протоколу №7 від 06 квітня 2017 року про звільнення з посади директора ТОВ «БЕНФОЛД».

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати незаконним його звільнення з посади директора ТОВ «БЕНФОЛД» з 06 квітня 2017 року, поновити його на посаді директора ТОВ «БЕНФОЛД», допустити негайне виконання рішення суду про поновлення на посаді директора.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «БЕНФОЛД» з 06 квітня 2017 року, поновлено його на посаді директора ТОВ «БЕНФОЛД». Допущено негайне виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ «БЕНФОЛД».

В апеляційній скарзі ТОВ «БЕНФОЛД», посилалося на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просили скасувати оскаржуване заочне рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи; зміст протоколу №7 загальних зборів учасників ТОВ «БЕНФОЛД» від 06 квітня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 не суперечить законодавству, позивача звільнено на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, яким передбачено припинення повноважень посадових осіб; ОСОБА_1 ніколи не надавав свою трудову книжку ТОВ «БЕНФОЛД», про своє звільнення повинен сам був видати наказ.

ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2017 року без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «БЕНФОЛД» залишити без задоволення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Зважаючи на те, що даний спір виник з трудових правовідносин, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб, явка яких не є обов'язковою.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «БЕНФОЛД» від 01 листопада 2016 року, згідно протоколу №6 від 01 листопада 2016 року, позивач призначений директором ТОВ «БЕНФОЛД» з 02 листопада 2016 року.

Відповідно до статуту ТОВ «БЕНФОЛД», учасником ТОВ «БЕНФОЛД» зі 100% у статутному капіталі є ТОВ "АРГОС СТАНДАРТ", розташований у м.Києві вул.Волинська,10.

Згідно наказу директора ТОВ «БЕНФОЛД» №3-к від 02 листопада 2016 року позивач приступив до виконання обов'язків директора ТОВ «БЕНФОЛД» з 02 листопада 2016 року (а.с.8).

Попередній директор ТОВ «БЕНФОЛД» ОСОБА_2 звільнений з посади згідно наказу № 2-к від 01 листопада 2016 року з 01 листопада 2016 року за власним бажанням (а.с.7).

Відомості про призначення ОСОБА_1 директором ТОВ «БЕНФОЛД» були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом з реєстру станом на 02 листопада 2016 року ( а.с.111-115).

07 червня 2017 року у відділі з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, позивачем отримана копія протоколу №7 загальних зборів учасників ТОВ «БЕНФОЛД» від 06 квітня 2017 року, з якого він дізнався, що звільнений з посади директора ТОВ «БЕНФОЛД» з 06 квітня 2017 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в протоколі №7 загальних зборів учасників ТОВ «БЕНФОЛД» від 06 квітня 2017 року не зазначені підстави для звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, передбачені ст.40 КзпП України, відповідач не обґрунтував своє рішення про звільнення позивача з посади. Крім того, в порушення вимог ст.47 КЗпП України, в день звільнення з посади з ініціативи власника або уповноваженого ним органу працівнику не була видана копія наказу про звільнення з роботи та належно оформлена трудова книжка.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу передбачений ст.40 КзпП Украіни.

У ст.41 КзпП України зазначаються додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов.

З протоколу № 7 загальних зборів учасників ТОВ «БЕНФОЛД» від 06 квітня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 звільнений з посади директора без зазначення будь-якої правової підстави, передбаченої КЗпП України.

Згідно ч.1 ст.235 КзпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивача було звільнено на підставі п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України, колегія суддів не приймає, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 99 ЦК України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Згідно пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Протокол №7 загальних зборів учасників ТОВ «БЕНФОЛД» від 06 квітня 2017 року не містить даних про те, що ОСОБА_1 звільнено з посади у зв'язку з припиненням повноважень, відповідно до п.5 ст.41 КЗпП України.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, оскільки не дають підстав для спростування висновку суду першої інстанції про незаконність звільнення позивача, порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст.375 ЦПК України правових підстав для скасування рішення немає, тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а заочне рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БЕНФОЛД» залишити без задоволення.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.