Справа № 316/1199/18
Провадження № 2/316/76/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді Бульба О.М.,

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

12.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , в якому зазначив, що 18.10.2008 року між ними був зареєстрований шлюб Відділом РАЦС Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 407. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить розірвати шлюб, оскільки шлюбні стосунки між ними припинені, у зв`язку з втратою почуття кохання та взаєморозуміння відсутністю довіри. На даний час шлюб носить формальний характер.

Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області ОСОБА_7 від 23.07.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25.09.2018 року задоволене клопотання відповідачки та сторонам був наданий строк для примирення (а.с. 30).

Ухвалою суду від 26.10.2018 року провадження по справі поновлено (а.с. 35).

У зв`язку з закінченням повноважень судді ОСОБА_7 . розпорядженням заступника керівника апарату цього суду № 13-356 від 07.11.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл даної справи (а.с. 39). Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу від 07.11.2018 року справа була розподілена судді Бульба О.М. (а.с. 40), який ухвалою від 07.11.2018 року прийняв її до свого провадження (а.с. 41).

Ухвалою суду від 28.01.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с. 52).

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 49)

Представник позивача- адвокат Темненко В.О. через канцелярію суду надала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 60).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являлася, про час, місце і дату слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовими конвертами з відповідною відміткою (а.с. 46, 47, 55, 59).

Згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.

Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутністю відповідача, суд також бере до уваги, що ОСОБА_2 28.01.2018 року на електронну адресу суду надіслала заяву про надання строку для примирення (а.с. 50). Однак, в судові засідання не з`являлася, вказану заву не підтримала.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Як передбачено ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі- Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, проте до суду двічі не з`явилася, поважність її неявки не доведена, а судом не встановлена.

Отже, обставини неявки у судові засідання відповідача дають підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, відсутності інтересу до поданого до суду позову, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка надійшла у провадження суду ще 12.07.2018 року і тривалий час не може бути вирішена по суті.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18.10.2008 року Відділом РАЦС Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 407 (а.с. 6). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8).

Причиною припинення шлюбних стосунків є втрата взаєморозуміння, відсутність довіри. Підстав для збереження шлюбу між сторонами судом не встановлено. Спору щодо нажитого в шлюбі майна сторони не заявляли.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За такого, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я остаточно розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає задоволенню і вимога про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.(а.с. 1).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 18.10.2008 року Відділом РАЦС Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 407.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80грн.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні Положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, зі змінами)

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. М. Бульба