Справа № 159/2168/19
Провадження № 2/159/839/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

з участю секретаря Шокот С.Т.,

представника позивача ОСОБА_1 .,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 до Ковельської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до Ковельської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_4 . Позивач вказує, що ОСОБА_4 рішенням виконавчого комітету Ковельського міської ради депутатів трудящих від 23.11.1973 року було надано дозвіл на будівництво гаража. За життя мати позивача побудовала гараж АДРЕСА_1. Оскільки право власності на гараж не зареєстровано, позивач не має змоги після смерті ОСОБА_4 оформити спадкових прав. Нотаріус Ковельського міського нотаріального округу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. У зв`язку з наведеним просить визнати за ним право власності на гараж АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позов підтримала повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити.

Позивач та представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явились, попередньо подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлений позов позивач просить задовольнити, а представник відповідача не заперечує,щодо задоволення позову .

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15 грудня 2000 року Ковельським міським відділом реєстрації актів громадянського стану доводиться та обставина, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 років.

Як слідує з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18.07.2018 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 років.

Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету Ковельського міської ради депутатів трудящих за №361 від 23.11.1973 року було надано дозвіл на будівництво гаража по АДРЕСА_1 . Будівництво даного гаража стверджується будівельним паспортом на забудову земельної ділянки , замовлення №456 від 10.10.1977 року.

Таким чином, судом встановлено, що до складу спадкового майна входить індивідуальний гараж АДРЕСА_1 . Реєстрація права власності на гараж не проводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_4 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 батьками значаться ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом на право на спадщину за законом виданого Ковельською держ.нотконторою 18.04.2018р. за № 1103.

Як вбачається з копії будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, індивідуальний гараж АДРЕСА_1 побудований у 1975 році, тобто за життя спадкодавця. Загальна площа гаража складає 18,4 квадратних метри. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва.

Судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину на гараж не видавалось у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

При зверненні позивача до нотаріального органу, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Статтею 1296 ч.3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі висновку субєкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов, загальна площа гаража не змінилась.

Осіб, які б мали право в силу ст. 1241 ЦК України на обов`язкову частку у спадщині, не встановлено.

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутність осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України, шляхом визнання права власності на гараж в порядку спадкування.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача за клопотанням представника.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на гараж АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 03 червня 2019 року.

Головуючий:В. О. Лесик