РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Мукачево Справа №303/1941/19

2/303/1020/19

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді - Кость В.В.,

секретар судового засідання - Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»

про визнання застави автомобіля такою, що припинена та зобов`язання вжити заходів для зняття обтяження з автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 , з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 10 травня 2019 року (а.с. 87), звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» визнання застави автомобіля ВАЗ 210994 20, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (далі - Автомобіль) за Договором застави від 20 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Попович В.В., в реєстрі за № 7787 такою, що припинена та зобов`язання відповідача вжити заходів для зняття обтяження з Автомобіля.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, що між сторонами по справі 20 грудня 2007 року було укладено споживчий кредитний договір №245 М/А 07-4.4. В забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором було передано Автомобіль. Зобов`язання за кредитним договором позичальником виконанні належним чином. Строк дії кредитного договору закінчився 19.12.2012 року і до сьогодні відповідач не звертався до суду з будь-якою вимогою до нього, а відтак строк позовної давності пропущений і поновленню не підлягає. Оскільки зобов`язання за основним договором припиненні, то припиненою вважається і застава.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, натомість від представника позивача надійшла заява про розгляд спарив у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують, просять задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, згідно якого в задоволенні позову просив відмовити. У поданому до суду відзиві відповідач вказує на наявність у ОСОБА_1 перед банком заборгованості за кредитним договором по пені в розмірі 101769,46 гривень. Позичальник порушував зобов`язання в частині повноти та своєчасності внесення платежів, що є неналежним виконанням грошового зобовязання. В поданих позивачем листах від 07.11.2018 та від 29.01.2019 відсутня інформація про відмову у наданні довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором, тому позовна заява є передчасною та необґрунтованою.

Ухвалою суду від 10 травня 2019 року замінено неналежного відповідача уповноважену особу Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірлієнко Юрія Петровича на належного відповідача - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

20 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним банком «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) був укладений кредитний договір №245 М/А 07-4.4, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні ресурси в сумі 42000,00 гривень з оплатою процентів, а Позичальник зобов`язувався повністю повернути кредитні ресурси до 19 грудня 2012 року (а.с. 13-16).

В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором від 20 грудня 2007 року №245 М/А 07-4.4 між сторонами було укладеного Договір застави автомобіля від 20 грудня 2007 року, згідно з яким заставодавець передає в заставу Заставодержателю (а.с. 19).

Таким чином, між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 виникли кредитні зобов`язання, виконання яких забезпечено заставою.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі й з договорів.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися аставою.

В свою чергу, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі, зокрема, припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

В свою чергу, нормами статтей 598-599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, звернення особи до суду з позовом про визнання зобов`язань та права застави припиненим не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності прав і обов`язків сторін, слід дійти висновку про те, що в разі невизнання відповідачем вищевказаних прав позивача, такі права підлягають захисту судом. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 04.02.2015 № 6-243цс14.

У вказаній правовій позиції Верховний Суд України зазначив, що встановивши факт припинення основного зобов`язання належним його виконанням, суд на підставі статті 599, частини першої статті 559, пункту першого частини першої статті 593 Цивільного кодексу України обґрунтовано визнав припиненими й додаткові (акцесорні) зобов`язання за договорами іпотеки і поруки.

Під належним виконанням зобов`язання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобов`язань. Якщо учасники зобов`язання порушують хоч би одну з умов його належного виконання, зобов`язання не припиняється, а трансформується (змінюється), оскільки в такому випадку на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки відшкодування збитків, сплата неустойки та ін. Виконання таких додаткових обов`язків, як правило, не звільняє боржника від реального виконання зобов`язання. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобов`язання, воно вважатиметься припиненим. Виконання, яке припиняє зобов`язання, за загальним правилом, оформляється тим способом, у тій формі, що і його встановлення.

У спірній по справі ситуації слід констатувати, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо відсутності заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 20 грудня 2007 року №245 М/А 07-4.4.

Встановлення фактичних даних щодо наявності чи відсутності заборгованості за укладеним між банком та позичальником кредитним договором входить в предмет дослідження по даній справі, оскільки саме для забезпечення належного виконання такого правочину і було укладене забезпечувальне зобов`язання.

Так, згідно з даними наданого представником банківської установи розрахунку заборгованості станом на 10.04.2019 з боку ОСОБА_1 має місце порушення виконання умов кредитного договору в частині своєчасності та повноти внесення коштів на погашення кредиту, що призвело до виникнення штрафних санкцій у формі пені, загальний розмір якої складає 101769,46 гривень.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору від 20 грудня 2007 року №245 М/А 07-4.4 за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2, 3.3, 3.5., 4.3, 4.4., 4.6. цього Договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим Договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов`язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

Існування заборгованості за кредитним договором до спростування такої (заборгованості) належними та допустимими доказами унеможливлює визнання на підставі статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиненим його виконанням, проведеним належним чином та, як наслідок, припинення на підставі пункту 1 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України права застави.

Враховуючи вищенаведене, правові підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

4. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ).

Представник позивача: Мельник ОСОБА_3 Петрович ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 );

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), 60, ).

Суддя В.В. Кость