№ провадження 2/495/218/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

31 травня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ткаченко О.М., Гасанзаде М.Р.,

Справа № 495/10444/18,

за участю учасників справи:

від позивача - особисто позивач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, у відповідності до ст. 192 СК України, ст. ст. 3, 15, 118-120 ЦПК України, просить суд: зменшити розмір аліментів, утримуваних з 20.05.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_9 з ОСОБА_1 за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2011 року, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 10% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви про зменшення розміру аліментів і до досягнення ним повноліття; зменшити суму боргу по аліментам, які він сплачує за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2011 року, з урахуванням суми аліментів на всіх дітей у розмірі 1/8 частини, не менше 10% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту народження дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2011 року № 2-3223/2011 ОСОБА_1 призначені аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/ доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.05.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_9 до досягнення повноліття дитини.

Шлюб з відповідачем було розірвано 14.03.2011 року.

29.03.2012 року у виконавчому комітеті Старокозацької сільської ради він зареєстрував новий шлюб з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що складено актовий запис № 05.

Від спільного шлюбу з ОСОБА_11 у них народились малолітні діти - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також, на його утриманні перебувають і діти його дружини - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Окрім того, він доглядає свого дідуся - ОСОБА_14 , який є особою з інвалідністю та проживає разом з його сім`єю, потребує додаткових матеріальних витрат.

На теперішній час, він не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує тільки допомогу по безробіттю, окрім того його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною та досягнення дитиною трирічного віку.

Розмір аліментів, який на теперішній час стягується та борг по ньому призвів позивача та його сім`ю в скрутне матеріальне становище.

Згідно постанови Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області борг по аліментам з 20.05.2011 року складає 40 000 грн, таких коштів, щоб погасити борг у нього немає.

Враховуючи усе вищенаведене, просить його позовні вимоги задовольнити.

21.01.2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, у якому посилаючись на ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 2, 4, 81, 107, 110, 118, 119, 175, 193 ЦПК України просила суд: змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2011 року по справі № 2-3223/11 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.01.2019 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні просив його позовні вимоги задовольнити з підстав, наведених у позові. Проти задоволення зустрічних позовних вимог частково заперечував.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала, вказуючи на їх безпідставність. Наполягала на задоволенні її зустрічних позовних вимог.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачем 21.01.2019 року приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву /в порядку ст. ст. 178,191 ЦПК України/, згідно якого вона вважає, що вказані у позовній заяві факти не можуть бути підставами для зменшення розміру аліментів. Стверджує, що на виконання рішення суду від 11.07.2011 року позивач сплачує аліменти не постійно, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, крім того, він сплачує аліменти у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством, так як на даний час аліменти не повинні бути менше ніж 50 % встановленого прожиткового мінімуму, а не 30 % як він сплачує.

На теперішній час у неї також змінився матеріальний стан та народилось двоє дітей.

Вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, її чоловік також не працює.

У її сім`ї немає земельного паю або земельної ділянки, в будинку пічне опалення. Стверджує, що її батьки пенсіонери, отримують мінімальну пенсію, хворіють, також потребують від неї матеріальної допомоги.

В той же час, сім`я позивача є багатодітною, вони отримують допомогу від держави, його дружина отримує аліменти на дітей від першого шлюбу.

Разом з тим, вказує, що заборгованість по аліментам позивача не може бути зменшена, оскільки між сторонами відсутній спір відносно розміру заборгованості. З цих підстав просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Після оголошеної в судовому засіданні перерви не з`явилася, була про день та час судового розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Суд за згодою позивача, ухвалою на місці, постановив закінчувати розгляд справи за відсутність відповідача.

Вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.03.2011 року по справі № 2-1978/11.

Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , наявною в матеріалах справи.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2011 року по справі № 2-3223/11, задоволено позов ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 н користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 20.05.2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_9, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. /л.с.5/.

Позивач вказує, що на сьогоднішній день розмір аліментів, що з нього стягується за вищенаведеним рішенням суду є не підйомним тягарем, що призводить позивача та його сім`ю у скрутне матеріальне становище, а тому його необхідно зменшити.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем надані до матеріалів справи наступні докази.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2012 року у виконавчому комітеті Старокозацької сільської ради Білгород-дністровського району Одеської області було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 . /л.с.9/.

Від спільного шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_11 , у них народилось четверо дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 /, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 /, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 /, ОСОБА_10 /згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 . /л.с.10-13/.

Окрім рідних дітей позивача, на його утриманні ще перебувають діти дружини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується приєднаними до матеріалів справи їх свідоцтвами про народження серії НОМЕР_7 та серії НОМЕР_8 . /л.с.14-15/.

У відповідності до довідки № 2312 виданої виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради 27.09.2018 року, ОСОБА_1 дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . /л.с.8/

Згідно довідки № 2305, виданої виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради 25.09.2018 року, ОСОБА_11 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Склад сім`ї: чоловік - ОСОБА_1 , син - ОСОБА_12 , дочка - ОСОБА_13 , дочка - ОСОБА_7 , син - ОСОБА_8 , син - ОСОБА_9 та дочка - ОСОБА_10 . /л.с.7/.

В якості доказу перебування на його утриманні ще дідуся - ОСОБА_14 , 1938 року народження приєднав до матеріалів справи медичну довідку № 179, видану 27.05.2018 року КЗ «Білгород-Дністровський міськрайонний центр первинної медико-санітарної допомоги», з якої вбачається, що ОСОБА_14 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 має діагноз: церебральний атеросклероз. Наслідки перенесеного ОНМК по ішемічному типу. /2017/л.с.4/

Однак, суд ставиться критично до наданої медичної довідки та не приймає її як доказ перебування ОСОБА_14 , 1938 року народження на утриманні ОСОБА_1 , оскільки лише наявність спільної адреси проживання та діагнозу хвороби не свідчить про матеріальне забезпечення або надання будь-якої іншої допомоги позивачем на утримання дідуся.

Більш того, невідомо джерела доходу ОСОБА_14 , 1938 року народження, якщо він отримує пенсію, то у якому розмірі, або чи здатний він самостійно забезпечувати себе, або чи має у власності нерухоме майно, з якого можливо отримати дохід.

Разом з тим, позивачем доведено, що наразі він не працевлаштований, перебуває на обліку у Білгород-дністровському міськрайонному центрі зайнятості, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 , у якій є відмітка про те, що Білгород-Дністровським МР ЦЗ розпочата виплата по безробіттю з 02.05.2018 року. /л.с.16/.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову відповідач приєднала до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 , згідно якого вона 11.11.2011 року у виконавчому комітеті Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області уклала шлюб з ОСОБА_21 , з яким створила нову родину.

Від спільного шлюбу у них народилось двоє дітей - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 /згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 / та ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_11 /згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_11 /.

У відповідності до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку/ осіб НОМЕР_16 від 15.01.2019 року, виданої виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради , ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_3 , але проживає по АДРЕСА_4 , тимчасово не працює в ДНЗ «Старокозацький ПАЛ», веде догляд за дитиною до 3-х років. Склад сім`ї: ОСОБА_21 - чоловік, не працює згідно трудової книжки, ОСОБА_6 - син, при матері, 4 клас школи, ОСОБА_22 - дочка, при матері, ОСОБА_23 - дочка, при матері.

Також відповідачем приєднані до матеріалів справи довідки про перебування її у відпустці для догляду з дитиною до досягнення нею трирічного віку, копію трудової книжки її чоловіка, у якій 21.11.2018 року наявна відмітка про звільнення за угодою сторін, копії пенсійних посвідчень ОСОБА_24 та ОСОБА_25

Згідно довідки № 0246/26-15 від 18.01.2019 року, складеної Білгород-Дністровським МР ВДВС ГТУЮ в Одеській області вбачається, що дійсно позивач ОСОБА_1 сплачує на користь відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не постійно, а саме: у липні 2018 - 1500 грн, у вересні - 26000 грн, у листопаді 3000 грн та у грудні - 1000 грн.

У сукупності наданих вище доказів, відповідач наполягала на неможливості зменшення розміру аліментів та суми заборгованості.

З урахуванням вказаних вище доводів, ОСОБА_2 у зустрічній позовній заяві вказала на зміну її сімейного стану, погіршення матеріального становища в сім`ї, у неї не достатньо доходів, щоб утримувати сім`ю, діти дорослішають, витрати по їх утриманню ростуть, суттєво подорожчало життя, продукти харчування, одяг, ліки стали набагато разів дорожче, виросли комунальні платежі, змінився прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, у зв`язку із чим просила збільшити розмір стягуваних за рішенням суду від 11.07.2011 року аліментів, до 1/4 частини від усіх видів заробітку/доходу/відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно правової позиції Верховного Суду України , висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років - 2027 грн, до 6 років - 1626 грн.

У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В ході розгляду справи, в судовому засіданні, що відбулось 14.05.2019 року ОСОБА_2 свою зустрічну позовну заяву підтримала частково, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн на їх спільного сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 вказав, що розмір аліментів необхідно зменшити та він не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи вищевикладене, а саме наявність у позивача за первісним позовом іншої родини та дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 /, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 /, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 /, ОСОБА_10 /згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , та взявши до уваги розрахунок заборгованості по аліментам позивача та враховуючи, що він не має постійного прибутку, наразі перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітний, а тому, маючи іншу родину не в змозі забезпечувати належний рівень утримання їх спільної з відповідачем ОСОБА_2 дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір аліментів суд вважає за необхідне зменшити, проте не на 1/8 частину з усіх видів його заробітку/ доходу/, але не менше 10 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як вказує позивач у своїй позовній заяви, а на розмір обумовлений обома сторонами та погоджений між ними у твердій грошовій сумі.

Прийнявши до уваги і обставини викладені в зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 , з урахуванням зміни її сімейного стану, а також зміни матеріального становища у бік погіршення, у зв`язку із тим, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та тією обставиною, що чоловік позивача за зустрічним позовом наразі також офіційно не працевлаштований, з урахуванням наявності окрім спільної з відповідачем дитини ще двох малолітніх дітей, прийнявши до уваги що чинним законодавством передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та з урахуванням уточнених вимог позивача за зустрічним позовом, яка в судовому засіданні просила змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів проте не до 1/4 частини з усіх видів його заробітку/доходу/, а на розмір стягуваних аліментів в твердій грошовій сумі, що не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто на мінімальний гарантований розмір аліментів, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів в повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як було наведено вище з урахуванням усіх фактичних обставин справи, та того, що в ході судового розгляду справи позивач не заперечував проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, що не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру стягуваних аліментів, проте на 1/8 частину з усіх видів його заробітку/ доходу/, але не менше 10 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як він того просив у своєму первісному позові, а на 1027 грн, що не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, тобто не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо вимог позивача про зменшення суми боргу по аліментам, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки № 0246/26-15 від 18.01.2019 року, складеної Білгород-Дністровським МР ВДВС ГТУЮ в Одеській області вбачається, що дійсно позивач ОСОБА_1 сплатив на користь відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: у липні 2018 - 1500 грн, у вересні - 26000 грн, у листопаді 3000 грн та у грудні 1000 грн.

У зв`язку із непостійною та нестабільною сплатою аліментів, за позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 рахується заборгованість, як вказано ним самим та визнається відповідачем ОСОБА_2 у розмірі 40 000 грн.

У відповідності до ч.2,3 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред`явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Лише за наявності обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості (п. 22).

3. Частиною 3 даної статті закріплено положення про те, що суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред`явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", за загальним правилом, виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років (п. 1 ч. 1 ст. 21). Такий строк встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (п. 1 ч. 2 ст. 21). Водночас, передбачено, що рішення про стягнення періодичних платежів (у тому числі у справах про стягнення аліментів) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі (ч. 4 ст. 21).

З матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 не вбачається, що він просить повністю або частково його звільнити від сплати заборгованості по аліментам.

Більш того, ним не надано суду жодного достатнього належного та об`єктивного доказу для повного або часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам, не доведено факту тяжкої хвороби та не наведено інших обставин, що має істотне значення.

Зменшення розміру заборгованості не передбачено чинним законодавством.

Судом встановлено, що порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», і стягнення проводиться державним виконавцем на підставі виконавчого документу відповідно до положень закону, а не на підставі ще одного рішення суду про стягнення заборгованості.

За ст.195 ч.4 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Згідно з ч.9 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», суд вирішує питання заборгованості по аліментам лише у разі спору про її розмір.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, між сторонами відсутній спір щодо розміру заборгованості по аліментам.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що розмір заборгованості по аліментах встановлений державним виконавцем, спір між сторонами відсутній щодо розміру заборгованості, позивач заявив вимогу щодо зменшення розміру заборгованості по аліментам, що не передбачено нормами чинного законодавства, а тому суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звільнені від сплати судового збору щодо подачі позову про стягнення аліментів, віднести їх витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184,192 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Уточнені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2011 року по справі №2-3223/11, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1027 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

В іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звільнені від сплати судового збору щодо подачі позову про стягнення аліментів, віднести їх витрати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , паспорт серії НОМЕР_12 , РНОКПП: НОМЕР_13 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , паспорт серії НОМЕР_14 , РНОКПП: НОМЕР_15 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення буде складений 03 червня 2019 року.

Суддя: