Справа № 520/4028/19
Провадження № 2-о/520/135/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Маломуж А.І .

за участю секретаря судового засідання - Луцюка Р.П .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30 Б) про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , громадянки України, яка настала на тимчасово окупованій території України, а саме: у місті Донецьк, Донецької області, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті - злоякісне новоутворення правої молочної залози з метостазами, посилаючись на те, що встановлення факту потрібно їй для отримання офіційного свідоцтва про смерть.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І .

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І . від 28.02.2019 було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі

У судове засідання заявниця не з`явилась, однак надала до канцелярії суду заяву,в якій просила розглянути справу за її відсутності, заяву про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підтримала у повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, за допомогою телефонограми, у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , є онукою по батьківській лінії громадянки України ОСОБА_2 , яка народилась в м. Докучаєвськ, Волноваського району, Донецької області 18 лютого 1949 року , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Київським відділом РАГС в м. Донецьк 17 червня 2000 р. (а.с. 15) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження батька заявниці - ОСОБА_3 , актовий запис № 163, № витягу НОМЕР_2 від 16.12.2016 р. (а.с. 21)

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У абзаці першому п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року за №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», вказаною територією, зокрема, являється і місто м. Донецьк.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року за №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», місце смерті ОСОБА_2 , а саме: м. Донецьк, є територією, на якій здійснюється антитерористична операція.

17.03.2015року Верховною Радою України прийнято постанову «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Враховуючи, що м. Донецьк відповідно до розпорядження №1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року, являється територією на якій здійснюється антитерористична операція, тобто є територією, що непідконтрольна Україні, та приймаючи до уваги постанову Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015року, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосування положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до ст.1Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014року.

Відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідност.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Заявник ОСОБА_1 є громадянкою України, проживає тимчасово в м. Одесі, її бабуся ОСОБА_2 також була громадянкою України та перебувала на тимчасово окупованій території України - проживала за адресою: АДРЕСА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: м. Донецьк, про що було видана лікарська довідка про причину смерті №4378 від 27.11.2018 року та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , від 27.11.2018 року.

Приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд приходить до висновку, що лікарська довідка про причину смерті №4378 від 27.11.2018 року та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , від 27.11.2018 року, не створюють правових наслідків, проте можуть свідчити про факт смерті ОСОБА_2 на території м. Донецька.

Щодо вимог заяви, про встановлення причин смерті переконливих доказів, які б дали суду можливість встановити причину смерті не надано, тому суд дійшов висновку, що в цій частині вимог слід відмовити.

При викладених обставин, дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст. 317ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 315-317, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30 Б) про встановлення факту смерті задовольнити частково.

Встановити факт, що громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а саме: у м. Донецьку, Донецької області, Україна.

В частині вимог заяви про встановлення причин смерті - відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському апеляційному суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04.03.2019 року.

Суддя Маломуж А. І.