П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 757/40434/18-ц

Номер провадження 22-ц/824/4219/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В.В., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Майданець К. В.,

вивчивши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Матійчук Г.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожно-транспортної пригоди в розмірі 114 630 грн. 45 коп., а також судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, а саме: 5 000 грн. - витрати, пов`язані з проведенням експертного висновку, 5 600 грн. - витрати, пов`язані з проведенням звіту по визначенню вартості матеріального збитку та звіту про ринкову вартість колісного транспортного засобу після ДТП, 11 000 грн. - витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги та 1 146 грн. 30 коп. - судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 січня 2018 року о 19 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить йому на праві приватної власності, рухався до вулиці Набережне шосе в місті Києві і здійснив наїзд на кришку каналізаційного люка, яка була відхилена від рівня покриття проїзної частини на 20 см, у наслідок чого автомобіль отримав механічне пошкодження.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року було закрито провадження у справі за цим фактом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем при утриманні зазначеної ділянки дороги було порушено п. 3.1.7 ДСТУ 3587-97, який встановлює, що відхилення висотної познаки кришки люка відносно рівня покриття проїзної частини не повинно перевищувати 1 см.

Згідно з Експертним висновком автотехнічного дослідження № 12 від 26 лютого 2018 року водій не мав технічної можливості запобігти наїзди на дану перешкоду.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу №С18-45 від 06 лютого 2018 року вартість матеріального, завданого власнику в наслідок даної ДТП, складає 263 980 грн. 45 коп., що дорівнює ринковій вартості автомобіля.

Згідно з Звітом про ринкову вартість колісного транспортного засобу №С18-79 від 01 березня 2018 року середня ринкова вартість даного автомобіля після ДТП складає 150 000 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 113 980 грн. 45 коп., до якої варто додати витрати на перевезення пошкодженого автомобіля до постійного місця стоянки у розмірі 650 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року (а.с.64-66) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва на користь ОСОБА_1 114 630 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди. Стягнуто з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва на користь ОСОБА_1 витрати з проведення експертного висновку за результатами автотехнічного дослідження в розмірі 5 000 грн., витрати, пов`язані з проведенням звіту по визначенню вартості матеріального збитку та звіту про ринкову вартість транспортного засобу в сумі 5 600 грн. та судовий збір - 1 146 грн. 30 коп. Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. В іншій частині - відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 16 січня 2019 року Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному та об`єктивному розгляду справи.

Так, позивач 26 січня 2018 року о 19 год. 40 хв. в місті Києві по Набережному шосе, 12, керуючи автомобілем, порушив Правила дорожнього руху України, а саме: не врахував дорожню обстановку, не зреагував на її зміну, внаслідок чого здійснив наїзд на кришку каналізаційного колодязя, яка була відхилена від рівня покриття проїзної частини на 20 см, у результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Зазначене підтверджується постановою Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року у справі №757/6472/18-п. Із зазначеної постанови вбачається, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження за ст.124 КУпАП закрито.

08 жовтня 2018 року представником відповідача до Печерського районного суду міста Києва подано заяву про долучення до матеріалів справи копії постанови Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року у справі №757/20314/18 та копію контрольної картки №17060131-Пч, з яких вбачається відсутність у діях відповідача складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із виконанням на ділянці дороги, на якій сталася ДТП, ремонтних робіт ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ».

Разом з тим, суд першої інстанції не долучив до матеріалів справи зазначені документи та не врахував їх під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2019 року (а.с. 90) поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито провадження у даній справі, надано учасникам строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року (а.с. 98) справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

19 лютого 2019 року на адресу суду надійшов відзив від ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , з відповідним підтвердженням надсилання його відповідачу, з якого зокрема вбачається, що суд з урахуванням норм процесуального законодавства не взяв до уваги заяву про доручення матеріалів до справи від 08 жовтня 2018 року, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. 83 ЦПК України.

Крім того, дані матеріали, а саме копія контрольної картки НОМЕР_2 та постанова від 05 вересня 2018 року, яка набрала законної 16 вересня 2018 року, знаходились у відповідача на час подачі відзиву, а тому могли бути приєднанні до матеріалів справи в строк, передбачений ч. 8 ст. 83 ЦПК України.

Посилання КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва, що воно є не належним відповідачем, не є обґрунтованим, оскільки саме власник або балансоутримувач доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважений ним орган несе відповідальність за створення безпечних умов руху.

У судовому засіданні представник відповідача Хрімлі Д. І. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Представник позивача Носов Р. В. заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, з підстав її необґрунтованості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26 січня 2018 року о 19 год. 40 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по Набережному шосе, 12 в місті Києві і здійснив наїзд на кришку каналізаційного колодязя, яка була відхилена від рівня покриття проїзної частини на 20 см. У результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року (а.с. 13) провадження по справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно з Експертним висновком № 12 від 26 лютого 2018 року (а.с. 16 -18) оскільки люк знаходився на проїжджій частині дороги в привідкритому стані в темний час доби, водій ОСОБА_1 при управлянні автомобілем «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 не міг своєчасно виявити перешкоду для руху його транспортного засобу, що вказує на відсутність технічних можливостей уникнення даної пригоди. Невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, що находилися б у причинному зв`язку з настанням даного ДТП, у діях водія ОСОБА_1 не вбачається.

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку С18-45 від 06 лютого 2018 року складеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» (а.с. 16 - 29) вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає 263 980 грн. 45 коп., вартість оціночних послуг, які поніс позивач при складанні такого звіту - 2 600 грн., що підтверджується квитанцією від 08 лютого 2018 року.

Як вбачається зі звіту С18-79 від 01 березня 2018 року про ринкову вартість колісного транспортного засобу, середня ринкова вартість автомобіля «MITSUBISHI LANCER», державний номер НОМЕР_1 , на день складення оцінки - 150 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль, який належить ОСОБА_1 отримав пошкодження у результаті неналежного утримання вулично-дорожньої мережі балансоутримувачем, а саме КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів у повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Визначення автомобільної дороги міститься в п.1 ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги», а саме лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 вищевказаного закону вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до п. 4 ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.

Стаття 16 вищевказаного закону визначає основні права та обов`язки водія, і зокрема право останнього на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Пунктом 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Згідно з п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані:

своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху;

постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух;

контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями;

вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно- кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з

уповноваженим підрозділом Національної поліції оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху;

аналізувати стан аварійності на дорожніх об`єктах, виявляти аварійно-небезпечні ділянки і місця концентрації дорожньо-транспортних пригод, розробляти і здійснювати заходи щодо удосконалення організації дорожнього руху для усунення причин та умов, що призводять до їх скоєння;

разом з уповноваженим підрозділом Національної поліції брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони сталися, та усувати виявлені недоліки;

своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови;

забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт;

відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Дійсно, з постанови Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року, яка не оскаржувалась в апеляційному порядку та набрала законної сили, вбачається, що між діями позивача та ДТП відсутній причино-наслідковий зв`язок.

Відсутність вини водія у ДТП встановлена і Експертним висновком № 12 від 26 лютого 2018 року, у якому зазначено, що останній був позбавлений технічних можливостей уникнення даної пригоди.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення встановлено, що позивачем надано суду належні та допустимі докази завданої йому шкоди в наслідок ДТП, що сталась 26 січня 2018 року о 19 год. 40 хв., а саме Звіт про визначення вартості матеріального збитку С18-45 від 06 лютого 2018 року та Звіт С18-79 від 01 березня 2018 року про ринкову вартість колісного транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» була видана контрольна картка № НОМЕР_2 (а.с. 78) на капітальний ремонт Набережного шосе на ділянці від Поштової площі до моста Метро, а тому останній несе відповідальність за завдану позивачу шкоду, не є підставою для відмови у позові, оскільки саме відповідач є балансоутримувачем даної ділянки дороги, і на останнього покладено обов`язок забезпечити належний стан дороги, на якій сталась ДТП, та усіх елементів дорожніх об`єктів.

А вищевказані правовідносини є правовідносинами між ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» та КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва та не звільняють останнього від відповідальності перед третіми особами.

Суд першої інстанції, проаналізувавши норми матеріального права, прийшов до обґрунтованого висновку, що обов`язок відшкодування шкоди, завданої внаслідок неналежного стану автомобільної дороги, покладається на балансоутримувача дороги, ким виступає відповідач.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до пп. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з копії ордеру серії КВ № 410303 від 31 січня 2019 року, адвокат Носов Р. В. представляє інтереси ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді.

З квитанції до прибуткового касового ордеру № 03-01/2019 від 31 січня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 сплачено адвокату Носову Р. В. 4 000 грн. за надання правничої допомоги в Київському апеляційному суді.

Вищезазначене є підставою для стягнення з КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року, - залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Печерського району» м. Києва (; 01010, місто Київ, вул. Іванова, 19) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Донецьк, паспорт Серії НОМЕР_3 , виданий Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 10 березня 1998 року, проживаючий в АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В.В. Саліхов

В.В. Соколова