Справа № 545/1028/19
Провадження № 2/545/680/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

за участю секретаря Лабовкіної Г.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в належному йому житловому будинку зареєстрований відповідач, який з 2015 року не проживає за місцем реєстрації. Реєстрація відповідача створює перешкоди у здійсненні його прав щодо користування та розпорядження майном, оскільки унеможливлює одержання позивачем субсидії.

Просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 «а».

Позивач у судове засідання не з`явився; попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, попередньо надавши клопотання, у якому просив розглянути справу без участі представника Щербанівської сільської ради Полтавського району, стосовно винесення рішення суду поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.10, 11).

З матеріалів справи вбачається, що у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , окрім позивача зареєстровані: дружина - ОСОБА_3 , 1956 року народження, та син - ОСОБА_2 , 1985 року народження (а.с.5).

Відповідач за вказаною адресою з початку 2015 року не проживає, що підтверджується актом Щербанівської сільської ради від 15.04.2019 року (а.с.14).

За змістом ст.ст. 71,72 ЖК УРСР в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням у судовому порядку.

Ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.

Ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто саме рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання.

Ст. 3 Сімейного кодексу України визнає сім`ю спільне проживання осіб, що пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки.

Порядок реєстрації, зняття з реєстрації громадян, а також іноземців чи осіб без громадянства, які на законних підставах, перебувають в Україні визначено Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року.

Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим 1 приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.. 283 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися свої житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405; ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку і (квартирі), що йому належать, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

За приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім і власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України право на житлове І приміщення за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача зберігається протягом шести місяців.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є: право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживає у ньому без поважних причин понад 6 місяців.

Судові витрати по справі підлягають стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України .

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 200, 206, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст.15, 16, 405 ЦК України, ст.ст.72, 168, 169 ЖК УРСР, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: А. Г. Потетій