Справа № 463/1810/19
Провадження № 2/463/1009/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.

за участю секретаря судового засідання Прошляк В.-А.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі по 2 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 20 серпня 2008 року позивач з відповідачем одружились, під час шлюбу у них народилось двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Личаківського районного суду м. Львова 23 липня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачем за адресом: АДРЕСА_1 . Відповідач ухиляється від свого батьківського обов`язку, не надає жодної матеріальної допомоги, коштів на утримування дітей не виділяє, не цікавиться їх розвитком, освітою та здоров`ям. Враховуючи, що позивач на даний час ніде не працює, утримувати дітей їй допомагає матір. Їй відомо, що у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи повнолітніх дітей, які продовжують навчання, немає. Крім цього, колишній чоловік працює, отримує неофіційний заробіток надаючи послуги пасажирських перевезень автомобільним транспортом. При визначенні розміру аліментів враховує, встановлені законом розміри прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, майновий стан відповідача, а тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 5 000,00 грн. на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвалою суду від 03.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17.04.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що не заперечує щодо свого обов`язку брати участь в утриманні дітей. Зазначив, що немає великої кількості нерухомого майна, яке приносило йому прибуток, немає постійного місця праці, інколи використовує автомобіль який належить його матері для перевезень, проте останній час замовлень немає. А тому враховуючи вище наведене не заперечує проти задоволення позову частково у сумі 2400 грн. на обох дітей щомісячно.

Представник позивач подав клопотання від 27.05.2019 р. про долучення до матеріалів справи документів. Дане клопотання протокольною ухвалою суду від 29.05.2019 р. задоволено.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеним та просять позов задоволити.

Відповідач в судовому засідання не заперечив свого обов`язку щодо утримання дітей, проте зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти у сумі 5 000, 00 гривень. Пояснив, що, враховуючи його майновий стан та доходи, визнає позов частково у сумі 2400,00 гривень.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії свідоцтва про народження (а.с.8, 9).

Згідно із ч.ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Судом встановлено, що за відповідачем зареєстровано на праві власності земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.45-47), житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.49-50), житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , (а.с.51-52).

Згідно інформації отриманої з Єдиного реєстру транспортних засобів МВС України за ОСОБА_2 , на праві власності зареєстровано транспортний засіб (мотоцикл) марки YAMAHA, модель YZF 600R (а.с.53).

На утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи інших осіб немає. Позов частково визнає.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч.1 ст. 141 СК України).

В судовому засіданні судом встановлено, що на даний час діти проживають із матір`ю позивачем по справі, що підтверджено сторонами, відповідач постійної участі в утриманні дітей не бере.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі по 2 500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно із ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України, наданих від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини та вимоги законодавства щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, у зв`язку із чим приходить до висновку про задоволення позову шляхом стягнення аліментів в розмірі по 2000,00 грн. на кожну дитину, і на думку суду такий розмір аліментів є достатнім з врахуванням матеріального становища платника аліментів. Суду не представлено доказів, які б підтверджували матеріальну можливість відповідача, сплачувати аліменти у більшому розмірі.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768, 40 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається із договору про надання правничої допомоги від 11 березня 2019 року, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Федечко, Шніцар, Савка та партнери», адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту необхідну правовому допомогу. Відповідно до акту виконання робіт від 11.03.2019 загальна вартість робіт становить 5 000 грн., позивач здійснив витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень, що підтверджено квитанцією №784 від13.03.2019.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховуючи вище наведене слід стягнути з відповідача на корить позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 667 грн., оскільки адвокат взяв участь в одному судовому засіданні, а оплату позивачем проведено виходячи з розрахунку участі адвоката у трьох судових засіданнях (а.с.18).

Керуючись ст.ст.2, 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі по 2 000 грн (дві тисячі гривень) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768, 40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 667 грн (три тисячі шістсот шістдесят сім гривень).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у межах суми платежу за один місяць на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 грн ( дві тисячі гривень) на кожну дитину.

Дата складання повного рішення суду - 31 травня 2019 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: Жовнір Г.Б.