РІШЕННЯ

іменем України

"16" травня 2019 р. 145/2210/18

2/145/219/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О. ,

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягнення аліментів аліментів на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що перебувала з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.05.2018 року по справі №145/228/18-ц з відповідача на її користь присуджені аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Так як старшому сину - ОСОБА_4 виповнилось 18 років розмір аліментів, які вона отримує на меншого сина ОСОБА_1 складає 1/6 частину заробітку та або доходу (що становить 1/2 частину від 1/3, яка була визначена вищевказаним рішенням суду), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

На сьогоднішній день дана сума стягуваних аліментів є надзвичайно малою та недостатньою аби задовольнити елементарні потреби дитини для її прожиткового мінімуму, даних коштів недостатньо для елементарних матеріальних потреб , належного харчування, одягу, не говорячи вже про всебічний розвиток дитини (відвідування різних гуртків та інші витрати).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за №2037-VIII, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідач добровільної допомоги на всебічний розвиток як батько дитини на її розвиток та утримання не надає, участі у додаткових витратах на утримання дитини не бере, належним вихованням дитини не займається та не цікавиться.

У зв`язку із вказаним змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Частиною 5 ст. 183 СК України передбачено - той із батьків або інший, законний представник дитини, разом з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом України.

З огляду на обставини справи та чинне законодавство вона має повне право на збільшення розміру стягуваних аліментів.

Вона на даний час не працює, є інвалідом, тому їй самій важко утримувати дітей.

Виростити здорову, всебічно розвинену та елементарно матеріально забезпечену дитину (вдягнути, нагодувати, придбати все необхідне для школи) дуже важко, а тим паче що батько дитиною абсолютно не цікавиться.

Просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 22.05.2018 року по справі №145/228/18-ц, а саме: щомісячно стягувати аліменти з ОСОБА_3 на її користь на утримання сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 13.12.2019 року дану заяву було прийнято до розгляду та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач надав суду відповідь на позов, в якому просить відмовити у задоволені позову, мотивуючи тим, що відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позовні вимоги не стосуються збільшення розміру аліментів в розумінні ст.192 СК України, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення у справі про стягнення аліментів.

Він не має офіційної роботи, доходів не отримує, до складу його сім`ї відповідача входять його дружина, малолітній син.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що з 06.12.2018року вона працює бухгалтером в КП «ЦПМСД», її середня заробітна плата до виплати становить 5000 грн. в місяць, вона інвалід дитинства, наразі у неї 3 група інвалідності довічно, паралізована права рука, обмежена можливість рухів. Після пред`явлення позову до суду відповідач почав щомісячно сплачувати аліменти. Так 30.01.2019року він їй сплатив 1346грн., 28.02.2019року - 1339грн., 29.03.2019року- 1377грн., 23.04.2019року - 3500грн. Так як відповідач проживає в м . Вінниця, рішення суду про стягнення аліментів виконується у виконавчій службі в м. Вінниця. Син - ОСОБА_8 з 01.09.2017року навчається в Аграрному університеті, син - ОСОБА_5 потребує оперативного лікування, йому необхідна операція на носі , в дитинстві він отримав травму носа, кістки впираються в судини , внаслідок чого у нього періодична кровотеча, оніміння кінцівок.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити, зазначивши, що розмір аліментів, на який претендує позивачка - ј частина заробітку є мінімальним розміром аліментів на одну дитину.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Рішенням Тиврівського районного суду від 22.05.2019 року змінено розмір аліментів, що стягувались з відповідача на користь позивачки на підставі рішення від 21.01.2016 року та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

З досягненням сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття на підставі ч.3 ст. 183 СК України аліменти на сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідач має ще одну дитину, сина - ОСОБА_6 , офіційно не працевлаштований, що стверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків; відповідно до акту №94 від 16.01.2019 року проживає в м. Вінниця .

Належних, допустимих та достатніх доказів про покращення майнового стану відповідача суду не надано. Доводи позивачки, що його заробітки дають підстави для збільшення аліментів нічим не обґрунтовані.

Так само суду не надано будь-яких доказів про погіршення майнового стану, стану здоров`я позивачки чи стану здоров`я дітей, майнового стану дітей.

Інвалідність 3 групи довічно позивачці встановлено 20.01.2011року - ще до ухвалення рішення від 22.05.2018року; з її пояснень вбачається, що з 06.12.2018року вона офіційно працевлаштувалась, отримує заробіток 5000 грн. в місяць, доказів про те, що її доходи зменшились з 22.05.2019 року суду не надано. Так само, позивачкою не доведено, що стан здоров`я сина - ОСОБА_5 погіршився з моменту винесення вищевказаного рішення суду. Син ОСОБА_8 на момент ухвалення рішення від 22.05.2018року з її пояснень уже навчався в Аграрному університеті.

Доводи преставника позивача, що даний позов є безспірним, оскільки розмір аліментів, на який претендує позивачка - ј частина заробітку відповідача є мінімальним розміром аліментів на одну дитину, на положеннях законодавства не ґрунтуються.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не 1/4 частина доходу відповідача, що забезпечено позивачці рішенням Тиврівського районного суду від 22.05.2019року.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Слід також зазначити, що відповідно до ч.5 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

За таких обставин, так як відповідач офіційно не працевлаштований, аліменти за рішенням суду від 22.05.2018року позивачці нараховуються виходячи із середньої заробітної плати працівника для місцевості за місцем проживання відповідача, що також вбачається з пояснень позивачки щодо виплати їй аліментів відповідачем, який відповідно до рішення від 22.05.2018 року перевищує мінімальний розмір аліментів.

Мінімальний розмір аліментів для дитини віком від 6 років до 18 років в січні - травні 2019року становив 1013грн. 50 коп. в місяць (1027грн/2 (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019рік»).

За таких обставин, підстав для збільшення розміру аліментів наразі не вбачається.

Керуючись ст.ст.2,3,5,7,8,9,10,11,12,13,76-83,89,258,263,264,265 ЦПК України, ст.ст.141,180-182, 192 СК України

ухвалив

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 24 травня 2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Суддя: Кіосак Н. О.