ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/464/18 Номер провадження 22-ц/814/580/19Головуючий у 1-й інстанції Науменко Н.Д. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниця Ю.В.. Пилипчук Л .І.

за участю секретаря Філоненко О.В.

представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2018 року, під головуванням судді Науменко Н.Д., у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши йому один місяць для вчинення цих дій з дня набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_7, яка залишила на нього заповіт, за яким заповіла йому все належне їй на момент смерті майно. Оскільки він вчасно не подав заяву про прийняття спадщини, йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв'язку з тим, що ним пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме необхідністю лікування від хронічних хвороб протягом тривалого часу та в період строку, встановленого для прийняття спадщини, просив задовольнити позов.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_5, оскарживши його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, прохає скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що підстави, за яких він пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини, а саме тривала хвороба, є поважними, що судом не було враховано. При цьому, суд надав оцінку іншим підставам, зокрема щодо необізнаності щодо процедури оформлення спадщини та скрутного фінансового становища позивача, про які пояснень та доказів не надавалося. Крім цього, вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги надані докази щодо звернення до лікарів у період з 19.02.2016 року по 07.06.2016 р., які підтверджують факт тривалої хвороби та неможливість звернення у зв'язку з цим для подання заяви про прийняття спадщини.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на електронну адресу апеляційного суду 04.02.2019 р. та в паперовому вигляді 06.02.2019 року, відповідачка ОСОБА_6 просила залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_5, а рішення суду без змін, посилаючись на його обґрунтованість та законність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача адвоката ОСОБА_8, представника відповідача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, яка на час смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, та доводилася позивачу бабусею (а.с. 6, 9).

20.09.2016 року після померлої ОСОБА_7 Козельщинською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 295/2016 на підставі поданої ОСОБА_6 заяви про прийняття спадщини (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2006 року державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіним О.О. було посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_7 заповіла ОСОБА_5 усі права та обов'язки, які їй належать та можуть належати у майбутньому, а також все майно, де б не було та з чого б не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право (а.с. 17).

Постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори від 04.05.2017 р., яку позивач отримав 06.05.2017 року, відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно в порядку спадкування у зв'язку з неподанням ним заяви про прийняття спадщини, а також запереченням ОСОБА_6 факту прийняття ним спадщини шляхом спільного проживання з ОСОБА_7 до дня смерті (а.с 8).

Рішенням Козельщинського райсуду Полтавської області від 30.11.2017 року відмовлено за недоведеністю у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 43-45).

У справі також наявні копія виписки з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_5, згідно якої у період з 12.02.2016 р. по 19.02.2016 р., з 16.05.2016 року по 20.05.2016 року та з 31.05.2016 року по 07.06.2016 року він перебував на амбулаторному лікуванні у медичному закладі з приводу ГРВІ (а.с. 10-11).

В матеріалах справи також наявні копії листків із записами щодо звернення до лікарів 09.06.2016 р., 16.09.2016 р. та 05.10.2016 р. (а.с. 12-17).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини, доказів звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк позивачем не надано, а наведені ним підстави пропуску строку не є поважними, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду, виходячи з такого.

Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Положеннями ст.1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

За приписами ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини і протягом якого відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», яка є чинною, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічна правова позиція визначена у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 року по справі №6-1486цс15.

Як роз'яснено у листі ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно ч.3 ст.12, ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу і несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Встановивши обставини справи, здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що стан здоров'я позивача, не відносяться до поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди з судовим рішенням та переоцінки доказів, відтак на увагу колегії суддів не заслуговують.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд надав правову оцінку підставам пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, які не заявлялися, зокрема щодо скрутного фінансового становища, до уваги колегії суддів не приймаються, оскільки в позовній заяві позивачем зазначено про те, що він часто хворіє на хронічні хвороби, змушений лікуватися та несе фінансові витрати, що унеможливило звернення до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав (а.с. 3).

Судом першої інстанції надано вірну правову оцінку підставам пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, зокрема, його періодичним хворобам на гострі респіраторні вірусні інфекції, перебування на періодичному амбулаторному лікуванні у зв'язку з цим у період з липня по жовтень 2016 року та відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що хворобливий стан позивача заважав йому вчинити дії про прийняття спадщини у встановлені законом строки.

Також місцевим судом обґрунтовано не взяті до уваги як належні та допустимі докази надані представником позивача ксерокопії листків із записами звернень позивача до лікарів 09.06.2016 року, 16.09.2016 року та 05.10.2016 року, оскільки вони дійсно не містять інформації про медичний заклад та лікаря, до якого звертався позивач; належним чином завіреного підпису медичного працівника, що виконував ці записи, та з якого саме медичного документу зняті ці копії.

Позивачем також не було надано жодних доказів щодо того, чому він не мав змоги подати заяву про прийняття спадщини у період між хворобами та зверненнями до лікаря, та чому звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини майже через сім місяців після закінчення шестимісячного строку для подання такої заяви.

Отже, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в нього існували поважні причин, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, що перешкоджали подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори вчасно після смерті бабусі.

Також судом першої інстанції було вірно враховано те, що на час звернення до суду з даним позовом спадщину після померлої ОСОБА_7 прийняла ОСОБА_6, яка категорично заперечувала проти позову ОСОБА_5 та підстав поважності пропуску ним строку на звернення із заявою про прийняття спадщини.

Рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга позивача залишається без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук