№ 201/5403/19
провадження 2/201/2398/19
УХВАЛА

17 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна про визнання права,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 13 травня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача Держави Україна про визнання права.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року ОСОБА_3 . по справі було заявлено самовідвід.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2019 року позов було залишено без руху, а позивачу запропоновано у встановлений строк усунути вказані недоліки.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

ОСОБА_2 17 травня 2019 року звернувся до суду з заявою про відвід судді Антонюка О.А.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною першою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Перевіривши матеріали справи та заяву, суд приходить до наступних висновків.

Раніше винесені рішення та ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська під головуванням судді Антонюка О.А. мали місце при вирішенні конкретних цивільних справ (і цієї справи) в відповідності до норм ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Ухвали суду під головуванням судді Антонюка О.А. у цій цивільній справі були законні (залишення позовної заяви без руху), ту ж саму справу суддя не розглядав і не розглядає, це не новий розгляд справи після скасування попереднього рішення під головуванням цього чи іншого судді, це не розгляд справи після скасування ухвали про закриття провадження в справі під головуванням цього судді, справа по суті не вирішена.

Посилання заявника фактично на п. 3 і 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України нічим не підтверджені і не обґрунтовані.

Розподіл судових справ та матеріалів за вказаними вище критеріями регулюється Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішеннями Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 та зборами суддів відповідного суду.

Дії судді (постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху) при вирішенні питання про відкриття провадження у справі відповідають вимогам цивільно-процесуального закону, об`єктивних даних про сумніви в об`єктивності та неупередженості судді не надано, нічим не підтверджені сумніви та припущення не можуть бути покладені в основу задоволення відводу, законних підстав (передбачених ст. 33, 36, 37 ЦПК України) для задоволення відводу немає. Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За положенням ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Враховуючи, що зупинення провадження у справі, у випадку надходження заяви про відвід, є правом суду, вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку про недоцільність такого зупинення.

З огляду на означене, суд вважає, що заява про відвід по цій справі підлягає вирішенню суддею, який не входить до складу суду, що розглядає цю цивільну справу. А відтак, заяву про відвід судді Антонюка О.А. слід передати до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 33, 36, 37, 40, 252, 258, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюку Олександру Андрійовичу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна про визнання права необґрунтованим.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цій цивільній справі до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя