Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря Родіної Н.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом,

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 3/5 частин будинку АДРЕСА_1 та легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ 8114, 1972 року випуску (шасі НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_1 ), які є спільною сумісною власністю подружжя з ОСОБА_4 (матір позивачки) та зареєстровані за ОСОБА_3 Після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 року була заведена спадкова справа, спадкоємцем за законом є ОСОБА_4 (дружина померлого), а за заповітом є ОСОБА_2 (відповідач по справі). ОСОБА_4 відмовилася від отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку шляхом подачі відповідної заяви, але за письмовою заявою бажала одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя згідно ст.60 Сімейного кодексу України, яка складала 3/10 частин будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частини легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ 8114, 1972 року випуску. Проте за життя вказане свідоцтво не отримала та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, заповіту не залишила, спадкоємцями після її смерті є позивачка та ОСОБА_2 13.12.2018 року позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті матері, ОСОБА_2 відмовився від належної йому частини спадщини на користь позивачки. Єдиним спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_4 є позивачка. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено, з тих підстав, що відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_4 на 3/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частини легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 8114, 1972 року випуску. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на 3/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частини легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ 8114, 1972 року випуску, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч.1 ст.1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав батькові позивачки ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_4 від 14.01.2005 року, виданого Маріупольською міською радою, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № НОМЕР_5 від 14.01.2005 року.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, 12.04.2005 року приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області Скалун Л.М. за реєстраційним №500 посвідчений договір дарування, за яким ОСОБА_3 подарував ОСОБА_5 2/5 частини жилого будинку АДРЕСА_1 .

3/5 частини вказаного будинку залишились у приватній власності ОСОБА_3 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №162437963 від 05.04.2019 року та технічною документацією на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту серії НОМЕР_6 , виданого 21.12.1976 року МРЕО МВД м.Жданова, легковий автомобіль «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 1972 року випуску, шасі НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_3

Вищевказане майно придбано в період шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 , виданим 24.05.1968 року Міським РАЦС міста Уссурійська.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого 09.10.1980 року Іллічівським відділом РАЦС міста Жданова, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №1386.

20.09.2003 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №685, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_9 , виданим 20.09.2003 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_8 ».

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивачки - ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 , виданим 26.08.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №993.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 3/5 частин жилого будинку АДРЕСА_1 та легкового автомобіль «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ НОМЕР_11 , 1972 року випуску.

Згідно наданої інформації, 25.01.2014 року була заведена спадкова справа, спадкоємцем за законом була ОСОБА_4 (дружина померлого), а за заповітом - ОСОБА_2 (син померлого). ОСОБА_4 відмовилася від отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку шляхом подачі відповідної заяви, але за письмовою заявою бажала одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя згідно ст.60 Сімейного кодексу України, яка складала 3/10 частин будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частини легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ НОМЕР_11 , 1972 року випуску, проте за життя вказане свідоцтво не отримала.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати позивачки ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_12 , виданого 27.07.2018 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1052.

Згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_1 (позивачка), а також син ОСОБА_2 (відповідач), який відмовився від належної йому частини спадщини на користь позивачки, шляхом подачі заяви відповідно змісту.

Отже, з моменту відкриття спадщини, жодна особа, окрім позивачки, з заявою про прийняття спадщини не зверталась та претензій на майно не заявляла.

Постановою державного нотаріуса Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецької Н.Г. №894/02-31 від 26.03.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у вчинені нотаріально дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/10 частин будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частини легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ 8114, 1972 року випуску, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , у зв`язку із відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_4 на вказане майно. За відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів їй було запропоновано звернутися до суду.

Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Суд вважає доведеними письмовими доказами факт належності спадкодавцю спірного майна, а єдиним спадкоємцем щодо майна померлої ОСОБА_4 за законом є позивачка, яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте має об`єктивні перешкоди для оформлення своїх спадкових прав в досудовому порядку.

Відповідно ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути - визнання права.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Із урахуванням наведених обставин та інтересів прав осіб по справі, суд вважає вимоги позивачки законними та можливим їх задовольнити, визнавши за нею право власності на 3/10 частин будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ НОМЕР_11 , 1972 року випуску, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1222, 1268, 1270 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_13 , право власності на 3/10 частин будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину легкового автомобілю марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер ДЦГ 8114, 1972 року випуску (шасі НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_1 ), у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В. Пустовойт