Справа № 316/711/19
Провадження № 2/316/502/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.

секретар судового засідання Черкашина О.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Енергодарі цивільну справу №316/711/19 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2019 р. позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ «ПриватБанк»), в особі свого представника ОСОБА_2 Анастасії Миколаївни, яка діє на підставі довіреності (а.с.30) звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач), в обґрунтування якої зазначає наступне.

ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав заяву б/н від 12.03.2013 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг.

При встановленні та зміні кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що відповідач дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банка.

Крім того, п.1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору, при цьому у кредитора виникає обов`язок інформувати позичальника про зміни шляхом надання виписки по картковому рахунку, а у позичальника отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках. Разом з цим, відповідно до п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов`язань за Договором. Згідно з п.2.1.1.5.4 Договору, у разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку», клієнт має право надати банку заяву про розірвання Договору.

Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач, на підставі п.2.1.1.5.5 Договору, зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідач, також, зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6 на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту, оплати винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов`язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями. Але відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти, чим порушив зобов`язання за Договором.

Згідно п.2.1.1.12.2 Договору, у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, Клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 Договору, Клієнт сплачує банку проценти у подвійному розмірі від зазначених у Тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 Договору, Клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору, у разі порушення позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. +5% від суми позову.

Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків та інших обов`язків за цим Договором.

В наслідок неналежного виконання Позичальником взятих зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, у відповідача за кредитним договором, станом на 26.02.2019 р. наявна заборгованість у загальному розмірі 11884,44 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 1395,52 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 2322,13 грн., нараховані відсотки за користування кредитом 0,00 грн., нарахована пеня за прострочення зобов`язання 5754,67 грн., нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1370 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 542,12 грн. штраф (процентна складова).

Просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором та суму сплаченого судового збору при зверненні до суду.

Ухвалою Енергодарського міського суду від 23.04.2019 р., з урахуванням клопотання позивача, розгляд справи було призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі(а.с.39).

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Представник позивача надав до суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутності, позов підтримав та просить його задовольнити.

Копія ухвали суду від 23.04.2019 р., разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, надсилалась рекомендованою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача відповідно до даних інформаційної довідки з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.38), яка співпадає з адресою місця проживання зазначеною позивачем у позовній заяві (а.с.2), а також з адресою зазначеною в Анкеті-заяві відповідача до позивача (а.с.12), однак, до суду повернувся поштовий конверт судового відправлення з відміткою «Укрпошти» (а.с.41), який свідчить про його неотримання відповідачем. Дані про місце роботи відповідача або його електронна поштова скринька у суду відсутні.

Відповідно до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідачем до суду не надано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань або заяв про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а також відзиву на позовну заяву та клопотань про відкладення слухання справи.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження визначеного ухвалою суду від 23.04.2019 р. на підставі наявних у справі матеріалів.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку:

Судом встановлено, що 12.03.2013 р. відповідачем було підписано анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.12) на підставі якої відповідач отримав на картковий рахунок кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг, обумовивши пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент (а.с.13-13зворот, 14-28).

Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку, її вид та строк дії визначений в заяві і в пам`ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг; датою укладання договору є дата отримання картки, що зазначена в заяві.

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем і надав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок.

Згідно розрахунків заборгованості (а.с.8-8зворот, 9-11зворот), у відповідача перед позивачем за кредитним договором б/н від 12.03.2013 р. виникла заборгованість, яка станом на 26.02.2019 р. становить загальний розмір у 11884,44грн. та складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 1395,52 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 2322,13 грн., нараховані відсотки за користування кредитом 0,00 грн., нарахована пеня за прострочення зобов`язання 5754,67 грн., нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1370 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 542,12 грн. штраф (процентна складова) (а.с.11зворот).

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Доказів виконання відповідачем зобов`язань що виникли за кредитним договором, матеріали справи не містять.

Однак, при вирішенні питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач зазначає, що заборгованість по відсоткам становить 0,00 грн., що також підтверджується розрахунком, отже заборгованість за відсотками у відповідача перед позивачем відсутня, при цьому судом з розрахунку заборгованості встановлена наявність заборгованості за тілом кредиту 1395,52 грн. та за простроченим тілом кредиту 2322,13 грн. які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача враховуючи відсутність доказів, що відповідачем зазначений розмір заборгованості погашено на користь позивача у добровільному порядку.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь розміру заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання 5754,67 грн., пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1370 грн. та розміру штрафів (фіксована частина та процентна складова), суд дійшов наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

В обґрунтування вимог про стягнення з відповідача пені за прострочене зобов`язання, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. та штрафів (фіксована частина та процентна складова), позивач посилається на як на ч.1, 2 ст.549 ЦК України так і пункти 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.7.6 Договору.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, відповідно до даної правової норми, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності.

У статті 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України, особливість пені полягає у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

Позивач, умовами пункту 2.1.1.12.1 Договору, під борговими зобов`язаннями визначив повернення тіла кредита, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів (а.с.24зворот).

Умовами п.2.1.1.12.6.1 Договору, позивач встановив, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (а.с.24).

Умовами п.2.1.1.7.6 Договору, позивач поклав на відповідача обов`язок, яким встановив, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.23зворот).

З аналізу Умов та правил надання банківських в ПриватБанку, встановлено фактичне закріплення подвійної, одного виду, цивільної відповідальності позичальника за одне й те саме порушення, оскільки відповідач повинен сплатити на користь банку за порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, як два штрафи, так і нараховану суму пені.

Зазначене свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що дає підстави для визнання таких положень надання банківських послуг недійсними. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який, згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Отже, враховуючи вищезазначене, вимога позивача щодо стягнення з відповідача розміруштрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова) задоволенню не підлягають, проте, суд вважає необхідним задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача розміру нарахованої пені за прострочене зобов`язання та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість наявна станом на 26.02.2019 р. у загальному розмірі 10842,32 грн. яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту 1395,52 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 2322,13 грн., пені за прострочене зобов`язання 5754,67 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1370 грн. Вимога про стягнення з відповідача на користь позивача розміру штрафів: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 542,12 грн. штраф (процентна складова) задоволенню не підлягають.

Згідно п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення від 11.03.2019 р. позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 1921,00 грн. (а.с.1)

Враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн.

З урахуванням вищезазначеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 28, 76, 81, 89, 133, 141, 247, 263, 265, 274, 275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах.№ НОМЕР_2 , МФО: 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 12.03.2013 р. в загальному розмірі 10842 (десять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 32 копійки, яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту в сумі 1395 (одна тисяча триста дев`яносто п`ять) гривень 52 копійок, заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 2322 (дві тисячі триста двадцять дві) гривень 13 копійок, пені за прострочене зобов`язання в сумі 5754 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят чотири) гривень 67 копійок, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 1370 (одна тисяча триста сімдесят) гривень.

Відмовити в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» розміру штрафу (фіксована частина) в сумі 500 (п`ятсот) гривень та розміру штрафу (процентова складова) в сумі 542 (п`ятсот сорок дві) гривні 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ: 14360570, рах.№ НОМЕР_2 , МФО: 305299) суму сплаченого судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Енергодарський міський суд Запорізької області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: О. М. Бульба