Ухвала

20 травня 2019 року

м. Київ

справа № 755/6396/18

провадження № 61-9098ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Березняки» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Гончарука В. П. та постанову Київського апеляційного суду від 28 березня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Борисової О. В., Левенця Б. Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Березняки», третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої викраденням автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Березняки» (далі - ОК «ГБК «Березняки», третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої викраденням автомобіля.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 20 червня 2017 року з гаражного боксу № НОМЕР_1 , який знаходиться на території ОК «ГБК «Березняки», було викрадено автомобіль марки «Таврія Пікап» ЗАЗ 110557, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , що належить йому на праві власності. Вказаний автомобіль було переобладнано під мобільну кав`ярню д. н. НОМЕР_4 . Гаражний бокс НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_3 , який

є членом ОК «ГБК «Березняки» та сплачує членські внески. Зазначений гаражний бокс ОСОБА_3 було передано у тимчасове користування ОСОБА_2 На момент викрадення автомобіля гаражний бокс НОМЕР_1 знаходився у користуванні ОСОБА_2 на підставі договору користування гаражним боксом б/н від 01 грудня 2015 року. Пунктом 1.3 договору передбачено, що користувач в гаражному боксі буде зберігати автомобіль Таврія д.н. НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 з 13 жовтня 2012 року на підставі довіреності експлуатував вказаний автомобіль, 19 травня 2016 року автомобіль ЗАЗ 110557, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 було зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 та змінено номерний знак з НОМЕР_5 на

НОМЕР_4 . 19 червня 2017 року ОСОБА_2 залишив автомобіль Таврія в гаражному боксі НОМЕР_1. 20 червня 2017 року, прийшовши до гаражного боксу № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 виявив, що автомобіль викрадено. Відомості про викрадення автомобіля внесено до ЄРДР 20 червня 2017 року за

№ 0008530 за частиною другою статті 289 КК України.

Посилаючись на те, що працівниками відповідача не було належно виконано трудові обов`язки щодо збереження його автомобіля, який знаходився в гаражному боксі НОМЕР_1, що дало можливість невідомим особам викрасти автомобіль, просив стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі вартості викраденого автомобіля в сумі 100 520 грн 00 коп., оскільки у добровільному порядку кооператив відмовляється відшкодувати вказану шкоду.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 березня 2019 року, позов ОСОБА_1 до ОК «ГБК «Березняки", третя особа -

ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої викраденням автомобіля, задоволено.

Стягнуто з ОК «ГБК «Березняки» на користь ОСОБА_1 100 520 грн 00 коп. майнових збитків.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОК «ГБК «Березняки», в якій заявник просив скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 березня 2019 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 100 520 грн 00 коп., яка станом на

01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00*100=192 100).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Березняки» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Березняки», третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої викраденням автомобіля, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик