справа № 278/2962/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О. за участю секретаря Журиної А.В., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Територіальний сервісний центр 1841 регіонального сервісного центру МВС України в Житомирській області, ТОВ "Кредитні ініціативи" про виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаною та в ході розгляду справи уточненою позовною заявою (а.с. 22), якою просить суд ухвалити рішення про виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про об'єкт обтяження: легковий автомобіль Daewoo -ЗАЗ, модель Lanos, колір бежевий, рік випуску 2008, номер об'єкта: НОМЕР_4, номер державної реєстрації НОМЕР_5.

В обгрунтування позовної заяви вказано, що позивач являється добросовісним набувачем вказаного автомобіля, однак наявність в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису про обтяження вказаного автомобіля суттєво звужує обсяг реалізації права власності на таке майно, закріплене в статті 41 Конституції України.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ст. 274 ЦПК України і підстав для переходу до іншого виду судом встановлено не було.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, виданого 5.04.2016 року підрозділом МВС Центр 1841.

Вказаний автомобіль був придбаний позивачем у ОСОБА_2 5.04.2016 року на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №02402/01/1841/2016.

В свою чергу, відповідач, ОСОБА_2 був власником вказаного автомобіля на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданим 18.11.2015 року підрозділом МВС Центр 1841.

21.09.2018 року позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна наявне обтяження автомобіля, обтяжувачем якого є ТОВ "Кредитні ініціативи", боржник - ОСОБА_3, підставою є договір застави №0 від 1.07.2008 року.

Відповідач ОСОБА_3 відзиву на позов не подав, свого ставлення до позовних вимог не висловив. Відповідач ОСОБА_2 поданим відзивом на позов просив відмовити у його задоволенні у зв'язку з відсутністю спору, недоведеністю та безпідставністю. Представник третьої особи територіального сервісного центру 1841 регіонального сервісного центру МВС України в Житомирській області направленим поясненням вказав, що дана третя особа не відноситься до кола осіб, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 5.07.2004 року №830 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна", уповноважених надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції. Третя особа ТОВ "Кредитні ініціативи", будучи належним чином повідомленою про розгляд даної справи, пояснень по суті справи не надала, свого ставлення до позовних вимог не висловила.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст. 316-317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При оцінці правомірності обраного способу захисту порушених прав суд виходить з того, що Верховний Суд України у Постанові від 12 червня 2013 року в справі № 6-32цс13 висловив правову позицію, відповідно до якої законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ПК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та надані позивачем докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки обтяження належного позивачу на праві власності транспортного засобу - легкового автомобіля, а саме: Daewoo -ЗАЗ, модель Lanos, колір бежевий, рік випуску 2008, номер державної реєстрації НОМЕР_5, обмежує здійснення власником своїх повноважень на розпорядження зазначеним майном, оскільки позивач не є відповідальним за договором застави №0 від 1.07.2008 року, тому відомості про таке обтяження підлягають вилученню з Державного реєстру обтяжень рухомого майна з метою судового захисту порушеного права позивача.

Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 704, 80 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис №7731178 від 13.08.2008 року, про обтяження легкового автомобіля Daewoo-ЗАЗ, модель Lanos, колір бежевий, рік випуску 2008, номер об'єкта НОМЕР_4, номер жержавної реєстрації НОМЕР_5, обтяжував ТОВ "ПростоФінанс", боржник ОСОБА_3.

Стягнути з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 704 грн. 80 коп.

Повне рішення складено - 25 лютого 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян