н/п 2/490/1129/2019 Справа № 490/6425/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
24 травня 2019 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі - Янкевич В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідача, в якому просили визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщення, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . При цьому, позивачі посилалися на те, що відповідач з 1998 року не мешкає за вказаною адресою, комунальні платежі не сплачує, її речі у квартирі відсутні.
Позивачі вимоги позову підтримали, просили про розгляд справи у їх відсутності.
Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивачів проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Обставини справи, встановлені судом.
Позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 26.12.2000 року, виданим Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради та зареєстрованим в КП ММ БТІ 07.03.2001 року за реєстровим №2791.
У спірній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою ТОВ "Ліс-Центр" №566 від 24.07.2018 року.
Відповідач з 1998 року в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, її речі у квартирі відсутні.
Вказані обставини підтверджуються актом про не проживання, складеним ТОВ "Ліс-Центр".
Реєстрація відповідача порушує права позивачів.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства»)
В силу ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла втрачають право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла чи законом.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405 ЦК України, ст.ст. 10,12,13,76-80,82,259,263-265,268,280, 354-355 ЦПК України,-
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення виготовлений 24.05.2019 року.
Суддя Н.П. Черенкова