Справа № 461/3424/18 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/811/1490/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , його представника -

Талалаєвої О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 14 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у його користь майнову шкоду в розмірі 228031 грн. 56 коп., завдану пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП), яка сталась 01.12.2017 року з вини відповідача ОСОБА_2 , належного йому на праві власності транспортного засобу марки Nissan Qashqai, р.н. НОМЕР_1 , 50000 грн. моральної шкоди, 1015 грн. 20 коп. витрат за проведення експертного дослідження; 500 грн. за послуги евакуатора та судові витрати, понесені на оплату правничої допомоги та судового збору.

Розмір майнової шкоди позивач обґрунтовує вартістю завданого йому матеріального збитку, який визначений за висновком експертного дослідження №9/11 від 04.04.2018 року, виходячи з ринкової вартості автомобіля до його пошкодження в ДТП, станом на 01.12.2017 року, оскільки проводити відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля визнано економічно недоцільним.

За клопотанням сторони відповідачів, ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 14.08.2018 року у справі призначено товарознавчу експертизу для вирішення питання про вартість пошкодженого автомобіля марки Nissan Qashqai, р.н.з. НОМЕР_1 , станом на момент ДТП - 01.12.2017 року, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалу суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить її скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що висновком експертного дослідження №9/11 від 04.04.2018 року, який він надав суду на підтвердження позовних вимог, визначено розмір матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню за пошкодження належного йому автомобіля, а тому призначення судом оскаржуваної експертизи є недоцільним і призведе лише до затягування розгляду справи.

Апелянт зазначає, що відповідно до ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, завдана потерпілому майнова шкода підлягає відшкодуванню винною особою в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, а тому помилковими вважає посилання сторони відповідачів на застосування норми ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою визначено порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, оскільки цей Закон, на думку апелянта, не поширюється на спірні правовідносини потерпілого з винною особою.

Вважає, що поставлене експерту питання виходить за межі предмету доказування в даній справі, оскільки для визначення завданого йому матеріального збитку не потрібно встановлювати вартість автомобіля у пошкодженому стані.

В судове засідання інші учасники справи не з`явились, їх явку до суду не було визнано обов`язковою, про дату, час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ч.4 ст.103 ЦПК).

Відповідно до ч.5 ст.103 ЦПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч.1 ст.104 ЦПК).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 та п.9 ч.1 ст.253 ЦПК України, призначення судом експертизи є підставою для зупинення провадження у справі на час її проведення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону й те, що поставлене на вирішення призначеної судом експертизи питання потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, і стосується визначення розміру майнової шкоди, яка є предметом даного спору, а в наданому позивачем висновку експертного дослідження відповіді на таке питання немає, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для призначення у даній справі експертизи.

Інші доводи апелянта щодо застосування норм матеріального права, які регулюють порядок відшкодування майнової шкоди, не враховуються колегією суддів при перевірці законності прийнятого судом першої інстанції судового рішення, оскільки вони стосуються вирішення спору по суті, однак, оскаржуваною ухвалою спір по суті судом не вирішувався.

Таким чином, суд першої інстанції не допустив порушень норм процесуального закону, які регулюють вирішення судом питання про призначення експертизи та зупинення на цій підставі провадження у справі, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 14 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 23 травня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.