КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/6221/19 Головуючий у 1 інстанції - Волошин В.О.
Унікальний № 761/657/17 Доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Олійника В.І., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання неправомірним та скасування рішення про визнання особи, пов`язаної з банком,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк») і просила ухвалити рішення, яким визнати неправомірним та скасувати рішення №46.2 з додатком №1 Протоколу засідання Правління ПАТ «Фідобанк» №46 від 25.05.2015 року в частині віднесення позивачки до осіб, пов`язаних з банком.

Зазначала, що при ухваленні цього рішення, Банк керувався п.10.6 Статуту Банку, яким не обумовлено порядок визначення пов`язаних з Банком осіб.

При цьому такий документ, як «Положення про визначення пов`язаних з банком осіб і контроль за операціями з ними в ПАТ «Фідобанк» було затверджено 28.01.2016 року, більше ніж через рік після прийняття рішення про затвердження переліку пов`язаних з банком осіб.

Також, позивачка послалась на те, що для визначення особи, як такої, що пов`язана з банком, необхідно щоб ця особа була не тільки начальником структурного підрозділу, але й відповідала ознакам пов`язаної з банком особи, а вона, позивачка, не очолювала банківське відділення та не здійснювала розпорядчих функцій, оскільки в силу п.1.8 Положення про Прилуцьке відділення №1 ПАТ «Фідобанк», це відділення є таким, що не має статусу юридичної особи.

Вважала, що, в силу постанови №315 від 12.05.2015 року НБУ особою, пов`язаною з банком є така особа, що має відповідні привілеї у вигляді можливості одержати певні матеріальні переваги в процесі виконання банком своїх функцій, проте, вище зазначених благ вона, позивачка, не мала.

Фактичним порушенням її прав і підставою для звернення до суду з цим позовом, позивачка пояснює віднесення її, як вкладника за депозитним договором укладеним нею з ПАТ «Фідобанк», який перебуває в стадії ліквідації, до 9 черги кредиторів цього банку.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 15 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено /а.с.220-221/.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на доводи, викладені у позовній заяві, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову /а.с.230-233/.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, та, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, та залишення без змін рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів справи і таке встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 , починаючи з 25.01.2014 року була працевлаштована на посаді начальника Прилуцького відділення №1 ПАТ «Фідобанк», який за своїм статусом є відокремленим підрозділом ПАТ «Фідобанк».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 20.05.2016 року №8 «Про віднесення ПАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.05.2016 року №783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Фідобанк».

Відповідно до рішення Правління НБУ від 18.07.2016 року №142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Фідобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.07.2016 року №1265 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та у зв`язку із запровадженням 20.05.2016 року тимчасової адміністрації, призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» Коваленка О.В.

Пунктом 16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п.6 ст.2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку, як юридичної особи, відповідно до законодавства.

Зазначена процедура передбачає складання списку вкладників, які гарантовано можуть отримати відшкодування від Фонду в межах суми, визначеної ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Встановлено, що, згідно протоколу №46 від 26.05.2015 року засідання Правління ПАТ «Фідобанк», у відповідності зі ст.52 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та п.10.6 Статуту ПАТ «Фідобанк» затверджено перелік пов`язаних осіб із ПАТ «Фідобанк», станом на 10.05.2015 року. А, згідно Додатку №1 до цього рішення, до числа осіб пов`язаних з банком було віднесено також позивачку та її родичів, зокрема, чоловіка позивачки ОСОБА_2 , сина позивачки ОСОБА_3 , сестру позивачки ОСОБА_4 , які мають депозитні вклади на різні суми у ПАТ «Фідобанк»/а.с.53-54/.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про банки та банківську діяльність», в редакції від 02.03.2015 року до осіб пов`язаних з банком, відносяться, зокрема:

1) контролери банку;

2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку;

3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку;

4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи;

5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку;

6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб;

7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1 - 6 цієї частини;

8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі;

9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Банк зобов`язаний подавати Національному банку України інформацію про пов`язаних із банком осіб у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України.

Національний банк України при здійсненні банківського нагляду має право визначати пов`язаними з банком особами фізичних та юридичних осіб, зазначених у пунктах 1 - 9 частини першої цієї статті, за наявності ознак, визначених у нормативно-правових актах Національного банку України, з урахуванням характеру взаємовідносин, операцій та наявності інших зв`язків із банком. Про таке рішення Національний банк України не пізніше наступного робочого дня повідомляє відповідний банк. У такому разі особа вважається пов`язаною з банком, якщо банк протягом 15 робочих днів із дня отримання повідомлення Національного банку України про визначення особи пов`язаною з банком не доведе протилежного.

Особа, визначена рішенням Національного банку України пов`язаною з банком особою, чи такий банк можуть оскаржити в установленому законом порядку рішення Національного банку України про визначення особи пов`язаною з банком особою, а в разі притягнення такої особи до передбаченої законом відповідальності - оспорити підстави рішення Національного банку України про її визначення пов`язаною з банком особою.

Національний банк України здійснює контроль за операціями банків із пов`язаними з банком особами.

Національний банк України має право встановлювати обмеження на операції банків із пов`язаними з банком особами.

При цьому, згідно ст.42 Закону України «Про банки та банківську діяльність» зазначено, що керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління (ради директорів), головний бухгалтер, його заступник, керівники відокремлених підрозділів банку.

В силу ст.23 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відокремленими підрозділами банку є філії, відділення, представництва тощо, які відкриває банк на території України в разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно-правовими актами НБУ.

А, згідно п.3 Положення про визначення пов`язаних з банком осіб і контроль за операціями з ними затверджений рішенням Спостережної ради №5.3, протокол №5 від 28.01.2016 року, визначено, що пов`язаними з банком особами є, в тому числі, керівники банку. А, згідно п.2.2. зазначеного Положення, керівниками банку є Голова, його заступники та члени Спостережної Ради банку, Голова, його заступники та члени Правління банку, головний бухгалтер, його заступники, начальники відділень/а.с.34-45/.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачка ОСОБА_1 , як керівник відокремленого підрозділу - Прилуцького відділення №1 ПАТ «Фідобанк», незалежно від того, чи має указане відділення статус юридичної особи, також відноситься до пов`язаних з банком осіб, в розумінні ст.52 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Доводи представника скаржниці у суді апеляційної інстанції в тій частині, що, в силу постанови Національного Банку України №315 від 12.05.2015 року, позивачка ОСОБА_1 не відноситься до осіб пов`язаних в банком, колегія суддів не бере до уваги, оскільки указане твердження спростовується статтями 42 та 52 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення (або з дня проголошення, якщо оголошується повний текст).

Повний текст постанови виготовлено 30 травня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді