Ухвала

25 липня 2019 року

м. Київ

справа № 463/4008/17

провадження № 61-13647ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Львівської області, Львівської місцевої прокуратури № 3 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду надійшла касаційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 травня 2019 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі Державна казначейська служба України, зазначає, що казначейство звільнене від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що позивачем у справі судовий збір не сплачувався та не може підлягати сплаті судовий збір при поданні касаційної скарги на судові рішення першої та апеляційної інстанції, оскільки відповідно до пункту 13 частини другої статті третьої Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Крім того, зазначає, що постановою Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2018 року

№ 914/1748/17 висловлено правову позицію, згідно якої відбувається звільнення скаржника від сплати судового збору в апеляційній та касаційній інстанції у разі, якщо позивач у справі не сплачував судовий збір за подання позову.

Проте,наведені заявником доводи є безпідставними, оскільки вищезазначені посилання в касаційній скарзі стосуються позивачів у справі, а Державна казначейська служба України є відповідачем у справі.

Наявність пільги згідно із Законом України «Про судовий збір» щодо сплати судового збору не вважається нульовою ставкою судового збору, тому при оскарженні судового рішення відповідачем він має бути сплачений згідно із законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, який набрав чинності 01 листопада 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів Державної казначейської служби України, прокуратури Львівської області, Львівської місцевої прокуратури № 3 у серпні 2017 року та просила стягнути з Державної казначейської служби України на її користь моральну шкоду у розмірі 458 833 грн.

Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви становила 4 588,33 грн, (458 833 * 1% = 4 588,33).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Оскільки, Державною казначейською службою України не долучено до матеріалів справи квитанції про оплату судового збору, заявнику необхідно надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 9 176,66 грн (4 588,33 грн* 200 % = 9 176,66 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 травня 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець