Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/442/19
Провадження № 2/596/265/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2019 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кузик М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Санаторій Збруч» про стягнення втраченого заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДП «Санаторій «Збруч» та просить стягнути з ДП «Санаторій «Збруч» в його користь 23396,99 грн. втраченого заробітку, що полягає в компенсації втрати доходів. Посилається на те, що він з жовтня 2012 року виконував обовязки директора ДП «Санаторій «Збруч». Починаючи з січня 2012 року роботодавець, а саме ДП «Санаторій «Збруч» не виплачував йому заробітної плати. У звязку із цим за вказаний період внаслідок інфляції йому не виплачено 23396,99 грн. компенсації втрати частини доходів. Відповідно до ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати затверджених постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 року. Вказані кошти повинні бути йому виплачені в повному обсязі, а відповідно до ст. 95 КЗпП України, заробітна плата повинна виплачуватися із врахуванням вказаної компенсації, а тому ці кошти фактично є втраченим заробітком.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача ДП «Санаторій «Збруч» в судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності їхнього представника. Позовні вимоги визнають повністю.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки ОСОБА_2 з 09.10.2012 року призначений на посаду тимчасово виконуючого обовязків директора Державного підприємства «Санаторій «Збруч».

Відповідно до довідки Державного підприємства «Санаторій «Збруч» № 26 від 21.02.2019 року, виданої ОСОБА_2 про розрахунок суми компенсації втрати частини доходів, нарахованих із червня 2012 року по червень 2016 року у звязку з порушенням строків їхньої виплати станом на 31.01.2019 року (заробітна плата станом на 31.01.2019 року) сума компенсації за мінусом військового збору та податку з доходів становить 105038,05 грн. Згідно попередньо поданого позову станом на 31.12.2017 року сума

компенсації за мінусом військового збору та податку на доходи становила 89489,05 грн. Всього належить до виплати станом на 31.01.2019 року, з врахуванням попереднього позову 15549,00 грн. (а.с.2-3).

Відповідно до довідки Державного підприємства «Санаторій «Збруч» № 27 від 21.02.2019 року, виданої ОСОБА_2 про розрахунок суми компенсації втрати частини доходів, нарахованих із червня 2016 року по грудень 2018 року у звязку з порушенням строків їхньої виплати станом на 31.01.2019 року (заробітна плата станом на 31.01.2019 року) сума компенсації за мінусом військового збору та податку з доходів становить 13335,05 грн. Згідно попередньо поданого позову станом на 31.12.2017 року сума компенсації за мінусом військового збору та податку на доходи становила 5487,06 грн. Всього належить до виплати станом на 31.01.2019 року, з врахуванням попереднього позову 7847,99 грн. (а.с.4-5).

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

За нормами ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з положеннями частини 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків йому виплати.

Статтею 1 Закону № 2050-ІІІ передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок нарахування та виплати компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати встановлено Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон №2050-ІІІ).

Відповідно до вимог статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), що передбачено статтею 3 Закону № 2050-ІІІ.

Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обовязок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобовязано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону).

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду із позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими.

Згідно розяснень п. 22 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вбачається, що у справах, повязаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у звязку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: індексація заробітної плати провадиться згідно з ст. 33 Закону України «Про оплату праці» між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 1998 року № 663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 103 відсотків (величину порога індексації).

За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення.

Сума компенсації втрати частини доходів ОСОБА_2 відповідачем не оспорюється та підтверджується відповідними довідками №26, №27 від 21.02.2019 року

ДП «Санаторій «Збруч».(а.с.2) та наданий розрахунок відповідачем спростований не був, а тому він приймається судом, як достовірний.

Суд вважає порушеними права позивача на своєчасне отримання заробітної плати та інших виплат, а тому приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої суми компенсації втрати частини доходів в розмірі 23396, 99 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись КЗпП України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, Законом України «Про оплату праці» суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МС 822803, РНОКПП НОМЕР_1, жителя селища Гусятин, вул. Тернопільська, 6/37, Гусятинського району, Тернопільської області) до Державного підприємства «Санаторій «Збруч» (адреса місцезнаходження: смт. Гусятин, вул. Санаторна, 10, Гусятинського району, Тернопільської області, ) про стягнення втраченого заробітку - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Санаторій «Збруч» (адреса місцезнаходження: смт. Гусятин, вул. Санаторна, 10, Гусятинського району, Тернопільської області, ) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МС 822803, РНОКПП НОМЕР_1, жителя селища Гусятин, вул. Тернопільська, 6/37, Гусятинського району, Тернопільської області) 23396 (двадцять три тисячі триста девяносто шість) грн. 99 коп. компенсації втрати частини доходів, у звязку з порушенням строків їх виплати, з утриманням всіх належних податків та зборів.

Стягнути з Державного підприємства «Санаторій «Збруч» на користь Держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області або безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик