Справа № 266/6593/18
Провадженя№ 2-о/266/11/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2019 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі Циганковій М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_3 про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересована особа - Державна прикордонна служба України -
Заявник ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім свого чоловіка - ОСОБА_4 Свою заяву обґрунтувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 10.09.2010 року по 05.04.2018 року. Фактично шлюбні відносини між ними було припинено в січні 2017 року, в травні того ж року ОСОБА_4 пішов з місця свого фактичного мешкання за адресою.: Донецька область, м. Макіївка, вул. Лебедєва, б. 5, кв. 52 та не повернувся. Місце його перебування не відоме, за зареєстрованим місцем мешкання в кв. 60, б. 44а в м. Донецьк Донецької області він також не мешкає. Заява про розшук ОСОБА_4 була подана заявником в Краматорський ВП ГУНП в Донецькій області, місце знаходження не встановлено, розшук триває. В звязку із тим, що заявник мешкає на тимчасово непідконтрольній владі України, території та має намір вивезти до м. Маріуполь, на підконтрольну територію України, спільну дитину від шлюбу ОСОБА_5, 20.02.2011 року, але не має можливості в звязку з відсутністю батька, що є підставою для її звернення до суду. На підставі викладеного просила суд визнати громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутнім з 01 червня 2018 року.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, заяву підтримала, просила суд її задовольнити.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, заяв про причину неявки не надав, в звязку із чим справу розглянуто за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо на протязі одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про її перебування
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому було одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.
Згідно зі ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.
Судом встановлено наступні факти.
ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4, який зареєстровано 10.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області (а. с. 8).
Від шлюбу 20.02.2011 року народилась дитина ОСОБА_5 (а. с. 10).
Заявник, як внутрішньо переміщена особа, постійно мешкає в м. Маріуполі з грудня 2017 року.
ОСОБА_4 не проживає за місцем реєстраціїї з травня 2017 року (а.с. 11).
08.12.2017 року Краматорським ВП ГУНП в Донецькій області було зареєстровано заяву ОСОБА_3 про безвісне зникнення ОСОБА_4 (а. с. 9).
З відповіді ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях встановлено, що досудове розслідування відносно ОСОБА_4 слідчими органами СБ України не здійснюється та не здійснювалось (а. с. 24).
ОСОБА_4, як безвісно зниклий, розшукується Краматорським ВП ГУНП в Донецькій області, ОРС категорії «Розшук» № 40-159 від 27.11.2018 року, місце знаходження його не встановлено, розшук триває (а. с. 28).
Відповіддю на запит суду, яка надійшла з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ підтверджується факт відсутності перетинів гр. ОСОБА_4 державного кордону України у період з 29.01.2014 року по 01.01.2019 року (а. с. 35).
Згідно п. 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, вїзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.
Зі змісту п. 4 зазначених Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16- річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред'явлення рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім.
Маючи намір вивезти дитину на постійне місце мешкання до контрольованої владою України територію, заявник прагне забезпечити дитині безпечне майбутнє, розвиток та зростання в умовах, що відповідають вимогам міжнародної спільноти для безпечного життя та розвитку на території, де держава має можливість забезпечити своїм громадянам захист їх прав та свобод.
Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім надасть можливість заявнику реалізувати свої батьківські права, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви.
Керуючись ст. ст. 293, 317, 319 ЦПК України, 43 ЦК України, суд -
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2, безвісно відсутнім з 1 червня 2018 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 26.02.2019 року.
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2