Справа № 450/910/18 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/2972/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області в складі судді Мусієвського В.Є. від 21 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2018 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 - задоволено частково. Призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, який розташований за адресою АДРЕСА_2.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1. Яка ринкова вартість транспортного засобу марки "Peugeot Partner" номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, з об"ємом двигуна 1560 кубічних сантиметрів та пробігом 156247,00 км., станом на 08.04.2017 р.?

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_3, місце реєстрації проживання якої індекс АДРЕСА_3, яку зобов'язано надати для огляду експертам досліджуваний транспортний засіб.

У випадку відсутності вказаного транспортного засобу експертизу зобов'язано провести по матеріалам цивільної справи.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №450/910/18, провадження №2/450/1118/18.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати. Вважає, що судом порушено та невірно застосовано норми процесуального права, порушено основні принципи цивільного судочинства. Зазначає, що оскаржувана ухвала була винесена на стадії судового розгляду, оскільки попереднє судове засідання, відповідно до протокольної ухвали суду від 24.09.2018р. було проведено і закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.11.2018р. на 11год. 00 хв. Вказує на те, що на стадії судового розгляду не передбачено можливості задоволення клопотання сторони про призначення експертизи без відповідних на те підстав, а саме обґрунтування про поважність пропуску строків визначених процесуальним законом на вчинення процесуальної дії. Зазначає, що суд не проявив безсторонності при вирішення клопотання представника позивача, оскільки оскаржувана ухвала не містить належного мотивування та підстав відхилення доводів відповідача ОСОБА_2 щодо пропуску строків на вчинення процесуальної дії та взагалі відсутності фактичних підстав для призначення експертизи з огляду на наявність у справі двох висновків експертів. Крім цього, звертає увагу на те, що суд не визначив у чому полягає необхідність проведення фактично додаткової експертизи, оскільки сторонами надано вже висновки експертів щодо предмету спору.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників),зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що від представника ПАТ «СК «Українська страхова група» до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзивів на позовну заяву відповідачів, заяви про призначення судової авто товарознавчої експертизи, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1, 2, 3, 7 ст.102, ч. 1, 3, 4, 5 ст.103, ч. 1, 3, 5 ст.104 ЦПК Українита призначаючи експертизу, - виходив з того, що представник позивача ОСОБА_4, до початку оголошення судом судового розгляду по суті, подав заяву про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи з переліком запитань, визначення експерної установи, гарантування оплати та зупинення провадження у справі. Розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група", ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, заслухавши думку представника позивача ОСОБА_4 і відповідача ОСОБА_2, суд прийшов до висновку, що для вирішення спору та з'ясування всіх обставин необхідне застосування спеціальних знань, а тому слід призначити судову автотоварознавчу експертизу, оскільки судовий розгляд по суті не розпочато, з визначенням запитань, які надано представником, оплату за проведення такої покласти на позивача ОСОБА_3, провадження у справі зупинити, однак експертну установу визначити Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз, який розташований за адресою АДРЕСА_2, у зв'язку з не досягнутої взаємної згоди між сторонами.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", ОСОБА_2 про: стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на користь ОСОБА_3 48488,50 грн. страхового відшкодування; стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 25000 грн. моральної шкоди та 250 грн. франшизи.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.05.2018 року було, зокрема, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

24.09.2018 року судом проведено підготовче судове засідання та винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду.

Після цього, 21 листопада 2018 року представником позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подано до суду клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, доручивши проведення такої судовому експерту ОСОБА_5, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на вирішення якому поставити питання: яка ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2, 2007 року випуску, білого кольору, з об'ємом двигуна 1560 см.3 та пробігом 156247км., станом на 08.04.2017 р.?

Клопотання мотивував тим, що у відповідності до Звіту про оцінку майна автомобіля марки "Peugeot Partner" №606/17 ринкова вартість визначена у сумі 114826,50 грн. Вказує, що оцінювач поклав в основу розрахунку ринкової вартості ціну продажі 120840грн., яка визначена «Бюлетнем авто товарознавця» №94 (квітень 2017 року) де курс долара США відповідно до НБУ станом на 08 квітня 2017 року становить 27,10 грн. Вказує, що з такою вартістю погодитися не можливо тому з метою повного та всебічного з'ясування обставин, що мають істотне значення для справи та потребують спеціальних знань в галузі автотоварознавства, для підтвердження чи спростування висновків та розрахунків, якими керувалися ПрАТ «СК «Українська страхова група» здійснюючи виплату страхового відшкодування слід за необхідне провести судову автотоварознавчу експертизу із залученням експерта у даній галузі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду допускається. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ст. 12 цього ж Кодексу, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Крім цього за ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Також, відповідно до ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

4. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

5. У разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

6. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

За ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Ст. 77 - 81 ЦПК України також передбачено: Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв'язку з повідомленням ним або членом його сім'ї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обов'язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За ст. 89 ЦПК України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. уд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім'я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

За ст. 110 ЦПК України, Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Також ст. 209 ЦПК України передбачає, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Крім цього параграф 3 глави 6 розділу ІІІ ЦПК України передбачає порядок з'ясування обставин справи та дослідження доказів.

Статтями ж 263-265 передбачено вимоги, які повинен дотримуватись суд при постановлені рішення за наслідками розгляду справи.

Також, відповідно до ст. 196-198 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

У підготовчому засіданні суд:

1) оголошує склад суду, а також прізвища, імена та по батькові секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з'ясовує наявність підстав для відводів;

2) з'ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді;

3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви;

4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об'єднання справ і роз'єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше;

5) може роз'яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;

6) з'ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

7) з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста;

9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення;

10) вирішує заяви та клопотання учасників справи;

11) направляє судові доручення;

12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення;

13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення;

14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення;

15) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті;

16) встановлює порядок з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання;

17) з'ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат;

18) вирішує питання про колегіальний розгляд справи;

19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках:

1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу;

2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача;

3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

У зв'язку із заміною неналежного відповідача, залучення співвідповідача такі особи мають право подати клопотання про розгляд справи спочатку не пізніше двох днів з дня вручення відповідної ухвали. Якщо таке клопотання не буде подане у вказаний строк, суд продовжує розгляд справи.

У зв'язку зі вступом у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, така особа, а також інші учасники справи мають право подати клопотання про розгляд справи спочатку не пізніше двох днів з дня вручення їм відповідної ухвали. Якщо таке клопотання не буде подане у вказаний строк, суд продовжує розгляд справи. Якщо розгляд справи у випадках, передбачених цим Кодексом, починається спочатку, суд призначає та проводить підготовче засідання спочатку в загальному порядку, крім випадку ухвалення рішення про колегіальний розгляд справи, коли підготовче засідання проводиться спочатку лише у разі, якщо суд дійшов висновку про необхідність його проведення. Суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема у випадках:

1) заміни відведеного експерта, перекладача, спеціаліста;

2) невиконання учасником справи вимог ухвали про відкриття провадження у справі у встановлений судом строк, якщо таке невиконання перешкоджає завершенню підготовчого провадження;

3) неподання витребуваних доказів особою, яка не є учасником судового процесу;

4) витребування нових (додаткових) доказів.

У разі відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене або у ньому була оголошена перерва.

Крім цього за ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд з'ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Відповідно до наведених норм закону в чинній редакції ЦПК України підготовче судове засідання має надзвичайно важливе значення оскільки фактично є стадією, коли сторони і суд повинні визначитися з предметом та підставами позову, обставинами, на які посилався позивач у позовній заяві, як предмет доказування, а також обставинами на які послались відповідачі в заперечення на позов у відзивах на позовну заяву. Також, з'ясуванню підлягають і ті обставини та правовідносини, які мали місце між сторонами та стосуються предмету доказування у справі та які непрямо, завуальовано або помилково вказані у позовній заяві, тощо. Від належності проведення підготовчого судового засіданні залежить і подальший розгляд справи і дотримання, зокрема, принципів диспозитивності, змагальності, рівності, пропорційності, а верховенства права в цілому.

На підставі зібраних у підготовчому судовому засіданні даних що стосується позову, заперечень на нього та поданих доказів суд проводить судовий розгляд з'ясовуючи обґрунтованість тих чи інших доводів сторін співставляючи їх із поданими ними доказами. На підставі цього в подальшому суд взмозі постановити законне та обґрунтоване рішення по справі.

При цьому на головуючого суддю покладено надзвичайно важливий обов'язок організації та проведення підготовчого судового засідання з дотриманням згаданих норм закону, прав та обов'язків сторін із збереженням об'єктивності та неупередженості.

Однак, у даній справі судом вказані норми закону виконано виключно формально, без належного та повного їх дотримання, що не могло не вплинути та вплинуло на розгляд справи в цілому.

Так, судом підготовче судове засідання 24.09.2018 року проведено за участі представника позивача та відповідача ОСОБА_2 за 12 хв. (протокол судового засідання а.с. 121).

Судом питання, що підлягали дослідженню та вирішенню, зокрема, за ч.2 ст. 197 ЦПК України практично не з'ясовувались; ухвал про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого судового засідання та до початку розгляду справи по суті практично не прийнято та судом постановлено виключно протокольну ухвалу про закінчення підготовного судового засідання та призначення справи до судового розгляду, яка не містить даних про хід та результати підготовчого судового засідання.

Зокрема, на обговорення не ставилось питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, спеціалістів, тощо, що має у даній справі істотне значення, оскільки обставини, які входять в предмет доказування, зокрема, за позовною вимогою до ПрАТ «СК «УСГ» про стягнення страхового відшкодування, та, зважаючи на підстави позову та заперечення на такий, стосуються питань, відповіді на які суд самостійно дати не взмозі та потребують застосування спеціальних знань.

Зважаючи на вказане слід вважати, що таке неналежне проведення підготовчого судового засідання не могло не вплинути на хід розгляду справи та права, обов'язки та інтереси учасників справи.

Про це свідчить, зокрема, і заявлення відразу ж після проведення підготовчого судового засідання до початку першого судового засідання клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, питання про що слід було б з'ясувати суду під час підготовчого судового засідання.

Заявлення такого клопотання слід вважати виправданим, оскільки дані, які має намір здобути позивач як доказ, дійсно можуть вплинути на предмет доказування, прямо стосуються предмету спору та заявлення такого клопотання, зважаючи на підстави позову та заперечення на нього відповідачів, слід вважати очевидним у даному спорі.

Зважаючи на неналежне проведення підготовчого судового засідання суд, зважаючи на вказані вище обставини, не міг не призначити експертизи, про яку заявлено, фактично усуваючи недоліки підготовчого судового засідання. Крім цього, слід вважати, що такі недоліки судом усунуто своєчасно до початку судового розгляду.

Тому, незважаючи на заявлення такого клопотання та його розгляд формально не на відповідній стадії процесу, задоволення такого слід вважати виправданим в інтересах всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи, фактично в продовження підготовчого судового засідання.

Тому, підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції - немає.

Окремо слід вказати і про те, що доводи апелянта про те, що у справі наявні висновки експерта та підстав для призначення експертизи у суду не було не слід вважати такими, що вказують на необхідність скасування оскаржуваної ухвали, оскільки позов у частині вимог про стягнення страхового відшкодування фактично заявлено з підстав незгоди із висновком експерта, який наявний у матеріалах справи.

Додатково слід вказати і про те, що призначення такої експертизи стосується предмету доказування за вимогою про стягнення страхового відшкодування та фактично не стосується вимог заявлених до відповідача ОСОБА_2, про стягнення моральної шкоди та франшизи, а тому слід вважати, що призначення такої експертизи лише непрямо процесуально стосується ОСОБА_2 як учасника справи не зачіпаючи предмету доказування за вимогами заявленими до нього.

Зважаючи на вказане, апеляційну скаргу слід відхилити, ухвалу ж суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26.02.2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра