ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року

м.Суми

Справа №591/2410/19

Номер провадження 22-ц/816/3149/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Хвостик С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

у присутності:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 та третьої особи Приватного підприємства «Флоріс-С» - адвоката Марченка Ігоря Васильовича,

представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Картвил», Товариства з обмеженою відповідальністю «Картвил-С» - адвоката Марченка Ігоря Ігоровича

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 18 квітня 2019 року у складі судді Сидоренко А.П., постановленої у м.Суми, повний текст якої складений 18 квітня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Картвил», Приватне підприємство «Флоріс-С»,Товариство з обмеженою відповідальністю «Картвил-С», Зарічний відділ державної виконавчої служби м.Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про стягнення грошової компенсації вартості внесеного майна до статутного капіталу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом і просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості унесеного майна до статутних капіталів товариств та приватного підприємства, які є третіми особами у даній справі.

Одночасно, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, яку обґрунтовував тим, що станом на 18 жовтня 2017 року за відповідачем по справі, ОСОБА_2 , як за власником рахувалось нежитлове приміщення, за адресою АДРЕСА_1 , медичний центр (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), загальною площею: 532,7 кв. м., медичний центр, А-ІІ. Іпотекодавець товариство з обмеженою відповідальністю "Картвил".

В той же час, станом на дату звернення з заявою про забезпечення позову відповідач по справі, ОСОБА_2 , шляхом реєстрації 14 грудня 2018 року новоствореного ТОВ «Картвил-С» та укладання 02 квітня 2019 року договору фінансового лізингу з АТ «ОТП БАНК», передала зазначеному Акціонерному товариству право власності на нежитлове приміщення, за адресою АДРЕСА_1 , медичний центр, загальною площею: 532,7 кв. м., медичний центр, А-ІІ .

Таким чином вважав, що відповідач по справі ОСОБА_2 вчиняє дії направлені на відчуження майна товариств, що є предметом спору по даній справі.

Посилаючись на вказане, просив забезпечити його позов шляхом:

1. встановлення заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти дії направлені на відчуження, або зменшення у будь-який спосіб належної їй 100 % частки у статутному капіталі як засновнику (учаснику) та майна у товаристві з обмеженою відповідальністю "Картвил", ідентифікаційний код юридичної особи 34328658, місцезнаходження юридичної особи 40022, Сумська обл., місто Суми, вул. Чехова, будинок 2;

2. заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), та будь-яким іншим особам вчиняти дії направлені на відчуження, або зменшення у будь-який спосіб належної їй 100 % частки у статутному капіталі як засновнику (учаснику) та майна у приватному підприємстві "ФЛОРІС-С", ідентифікаційний код юридичної особи 34933234, місцезнаходження юридичної особи 40035, Сумська обл., місто Суми, Зарічний район , проспект Михайла Лушпи, будинок 7, квартира 38 ;

3. заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), та будь-яким іншим особам вчиняти дії направлені на відчуження, або зменшення у будь-який спосіб належної їй 100 % частки у статутному капіталі як засновнику (учаснику) та майна у товаристві з обмеженою відповідальністю "Картвил-С", ідентифікаційний код юридичної особи 42704320, місцезнаходження юридичної особи 40035, Сумська обл., місто Суми, Зарічний район, проспект Михайла Лушпи, будинок 7, квартира 38.

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 18 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

При цьому, заявник зазначає, що станом на 18 жовтня 2017 року відповідач була власником нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 медичний центр, але вже станом на дату звернення із заявою про забезпечення позову відповідач по справі шляхом реєстрації 14 грудня 2018 року новоствореного ТОВ «Картвил-С» та укладення 2 квітня 2019 року договору фінансового лізингу з АТ «ОТП Банк» передала право власності на дане нежитлове приміщення зазначеному Акціонерному товариству, а тому вважає, що висновки місцевого суду про те, що такі дії відповідача не свідчать про те, що вони спрямовані на відчуження або зменшення частки у статутному капіталі не відповідають обставинам справи та є помилковими.

Також вважає помилковим висновок місцевого суду про відсутність зазначення конкретних осіб, яким, крім відповідача, заявник просить заборонити вчиняти дії. Вважає, що даний висновок місцевого суду не відповідає вимогам пункту 4 ч.1 ст.150 ЦПК України, яким передбачено забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору. Тобто, вибраний позивачем вид забезпечення позову визначений прямо цивільним процесуальним кодексом України.

17 травня 2019 року від третьої особи ПП «ФЛОРІС-С» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу - без змін. При цьому зазначає, що предметом спору є стягнення з ОСОБА_2 50% вартості частки у статутному капіталі товариств та приватного підприємства і статутний капітал та внески до нього належать юридичним особам, а не відповідачу ОСОБА_2 ПП «ФЛОРІС-С» не є відповідачем у даній справі і майно підприємства не є предметом позову.

17 травня 2019 року від відповідача ОСОБА_2 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу - без змін. При цьому зазначає, що вона не була власником нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , медичний центр, а його власником було ТОВ «Картвил». 8 листопада 2007 року між ТОВ «Картвил» та АТ «ОТП БАНК» був укладений договір іпотеки і предметом іпотеки було вищезазначене нежитлове приміщення. АТ «ОТП БАНК» за договором іпотеки звернуло стягнення на іпотечне майно та зареєструвало право власності 12 жовтня 2018 року. На даний час за договором фінансового лізингу ТОВ «Картвил-С» користується належним банку нежитловим приміщенням. Тому вважає, що вона не вчиняла будь-яких дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення, а тому відсутні підстави вважати, що рішення суду не буде виконано або порушені права та інтереси ОСОБА_1 не будуть ефективно захищені.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_2 та представників - адвокатів Марченко І.В. та Марченко І.І. , які просили залишити оскаржувану ухвалу суду без змін, а скаргу позивача - без задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий суд виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження наявності реальної загрози невиконання рішення суду або ефективному захисту прав та інтересів заявника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно вимог ч. 2 цієї статті ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, і забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

З виділених матеріалів цивільної справи вбачається, що нежитлове приміщення, медичний центр загальною площею 532, 7 кв.м. по АДРЕСА_1 належало на праві власності ТОВ «Картвил» (а.с.61).

8 листопада 2007 року між ТОВ «Картвил» та АТ «ОТП Банк» був укладений договір іпотеки і предметом іпотеки було нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 57-60).

З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що АТ «ОТП БАНК» звернуло стягнення на вищезазначене іпотечне майно і зареєструвало за собою право власності на нього 12 жовтня 2018 року (а.с.62-65).

Таким чином, колегія суддів вважає, що дії Іпотекодержателя АТ «ОТП БАНК» щодо набуття права власності 12 жовтня 2018 року на іпотечне майно на підставі договору іпотеки не свідчать про вчинення відповідачем ОСОБА_2 дій які б могли створювати загрозу невиконання рішення суду, зважаючи крім того і на те, що з даним позовом позивач звернувся до суду 17 квітня 2019 року.

Також з позовних вимог вбачається, що предметом спору є 50% вартості частки у статутному капіталі товариств та приватного підприємства засновником (учасником) яких є відповідач ОСОБА_2 , в той же час, заявник просить забезпечити позов шляхом заборони їй відчуження або зменшення 100% її частки у статному капіталі.

Крім того, колегія суддів вважає, що оскільки відповідно до вимог передбачених ст.115 ЦК України, ст.85 ГК України та статті 12 Закону України «Про господарські товариства» власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, тому забезпечення позову у спосіб, про який просить заявник буде порушувати права та законні інтереси юридичних осіб, які не є відповідачами у даній справі і буде свідчити про втручання у їх господарську діяльність.

У зв`язку із вищевикладеним, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги стосовно оскарженої ухвали суду щодо її незаконності не заслуговують на увагу і мають бути відхилені.

Таким чином, викладені заявником причини та обґрунтування щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову колегія суддів вважає недостатніми для задоволення відповідної заяви, у зв`язку з чим вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Отже, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з дотриманням норм процесуального права, тому апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 18 квітня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 28 травня 2019 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

С. Г. Хвостик