САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/2652/19
2-з/206/23/19
УХВАЛА

20 травня 2019 року у м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа Державний реєстратор державної реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Дніпровської райдержадміністрації Васенін Юрій Володимирович про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2019 року представник позивача, адвокат Петренко М.Г. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44347335 від 30.11.2018 р. про реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею (кв.м): 146.7 кв.м., житловою площею 45,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , внесене Державним реєстратором ОСОБА_3 , Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, номер запису про право власності: 29199031, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Поновити запис про право власності на житловий будинок, загальною площею 146,7 (кв.м.), опис: літ. Г-2 - житловий будинок загальною площею 146,7 кв.м., житловою площею - 45,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . Стягнути на користь ОСОБА_2 , сплачений судовий збір.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно - житловий будинок загальною площею (кв.м.): 146,7, житловою площею (кв.м.): 45,9, за адресою: АДРЕСА_1 . Накладенням заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно вказаного нерухомого майна - житловий будинок загальною площею (кв.м.): 146,7, житловою площею (кв.м.): 45,9, Опис: літ. Г-2-житловий будинок загальною площею 146,7 кв.м., житловою площею 45,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Заборони вчиняти дії щодо виселення позивача з житлового будинку загальною площею (кв.м.): 146,7, житловою площею (кв.м.): 45,9, Опис: літ. Г-2-житловий будинок загальною площею 146,7 кв.м., житловою площею 45,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Заборони реєструвати або скасовувати реєстрацію місця проживання будь-яких осіб за адресою АДРЕСА_1 . Заборони Відповідачу 1 відчужувати та користуватись житловим будинком загальною площею (кв.м.): 146,7, житловою площею (кв.м.): 45,9, за адресою: АДРЕСА_1 . Заборони Відповідачу 1 вчиняти будь-які інші дії щодо житлового будинку загальною площею (кв.м.): 146,7, житловою площею (кв.м.): 45,9, за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту розгляду цієї справи та винесення у ній рішення.

Заява мотивована тим, що, на думку позивача, відповідачем було незаконно здійснено реєстрацію права власності на будинок позивача, який відтепер є предметом оскарження за відповідною позовною заявою. В той же час, на сьогодні відповідачем вчиняються дії спрямовані на найскоріше примусове виселення позивача, його дружини та їхньої малолітньої дитини, зокрема від відповідача надходять телефонні дзвінки з вимогою про їх виселення. Щодо виконання вимоги, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, представником позивачем було зазначено, що забезпечення позову не завдасть збитків відповідачу, як наслідок позивач не повинен зазначати пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Також позивач зазначив, що відповідач є юридичною особою банком, а отже зрозуміло, що оформивши на себе житловий будинок Позивача, він ним користуватися не буде, а отже намагатиметься якомога скоріше будь-яким чином відчужити його третім особам та у відповідача буде право подати клопотання про скасування заходів забезпечення позову та він буде мати право відшкодувати збитки, заподіянні забезпеченим позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживались.

Суддя, дослідивши матеріали справи, перевіривши додержання заявником вимог статті 151 ЦПК України, вважає, що заяву слід повернути заявнику, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, в тому числі, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також заборонити вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, зміст і форма відповідної заяви про забезпечення позову має відповідати вимогам, викладеним у ст. 151 ЦПК України.

Дослідивши зміст поданої заяви, слід дійти висновку, що представником позивача не у повній мірі виконано вимоги щодо змісту поданої заяви, зокрема не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення, яке має забезпечити відшкодування збитків відповідача, що можуть бути спричинені забезпеченням позову, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, оскільки підстави для застосування зустрічного забезпечення має вирішуватись судом, тоді як заявник має виконувати вимоги, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, щодо зазначення необхідної інформації.

Згідно із ч.ч. 1-5 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, повязаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З аналізу вищенаведених норм цивільного процесу вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Позивач не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою повивача.

Позивач має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо позивач не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

Крім того, заявником не було зазначено у заяві обґрунтування застосування забезпечення позову, як того вимагає положення п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України оскільки посилання на статті ЦПК України та посилання на те, що відповідач є юридичною особою банком, а отже зрозуміло, що оформивши на себе житловий будинок Позивача, він ним користуватися не буде, а отже намагатиметься якомога скоріше будь-яким чином відчужити його третім особам не може бути належним обґрунтуванням застосування забезпечення позову, як того вимагає п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Також, представником позивача взагалі згідно до п. 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК України не зазначено обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення позову як заборона вчинення певних дій, які полягають у забороні вчинення дій щодо виселення, забороні реєструвати або скасовувати реєстрацію місця проживання, забороні відчужувати та користуватися відповідачу 1 житловим будинком та забороні вчиняти будь-які інші дії щодо житлового будинку без конкретизації, яких саме дій.

Так зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, належним чином не обґрунтовано необхідність застосування виду забезпечення позову.

Заява містить лише особисту думку та припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також, не можна залишити поза увагою, що представником позивача у заяві про забезпечення позову Державного реєстратора державної реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Дніпровської райдержадміністрації ОСОБА_4 Володимировича та Публічне акціонерне товариства «Укрсоцбанк» зазначено в якості відповідачів та в той же час в позовній заяві представник позивача зазначає ПАТ «Укрсоцбанк» в якості відповідача, а Державного реєстратора державної реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Дніпровської райдержадміністрації ОСОБА_4 Володимировича в якості третьої особи.

Крім цього представником позивача зазначено, що в провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа № 206/555/19, в той час як пордана позовна заява має номер справи 206/2652/19.

Суд, також, звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 с/т. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, тому суд приходить до висновку, що необхідно повернути заявнику заяву про забезпечення позову, як таку, що не відповідає ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За приписами ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З врахуванням вказаних обставин, заява про забезпечення позову не відповідає вимогам, встановленим законом і підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа Державний реєстратор державної реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Дніпровської райдержадміністрації Васенін Юрій Володимирович про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити дії - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Сухоруков