КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6021/2019 Головуючий у 1 інстанції - Гончарук В.П.
Унікальний номер справи № 755/3771/17 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє опікун - ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голій Людмила Ігорівна, Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення від права на спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 , в інтересах якої діє опікун - ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Приватний нотаріус КМНО Голій Л.І., Орган опіки та піклування Дніпровської РДА у м. Києві, про усунення від права на спадкування за законом.

На обґрунтування позовних вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що була рідна тіткою позивача ОСОБА_2 та рідною бабусею відповідача ОСОБА_3

Позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , а відповідач - спадкоємцем першої черги.

Зазначала, що після смерті батька відповідача ОСОБА_7 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкодавець ОСОБА_6 залишилась сама, без сторонньої допомоги.

Відповідач ОСОБА_3 будь - якої участі у похованні батька не приймала та в подальшому не надавала будь - якої допомоги своїй бабусі ОСОБА_6 , яка залишилась одна та потребувала сторонньої допомоги так як хворіла на онкологічне захворювання.

Вказувала, що весь тягар догляду за спадкодавцем ОСОБА_6 взяла на себе ОСОБА_5 , яка була цивільною дружиною батька відповідача - ОСОБА_7

Після його смерті ОСОБА_5 продовжувала проживати в квартирі разом із спадкодавцем ОСОБА_6 та здійснювала за нею догляд.

Позивач, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 є повнолітньої особою та достовірно знала, що спадкодавець ОСОБА_6 потребувала сторонньої та матеріальної допомоги у зв`язку зі своїми захворюваннями, будь - якої допомоги своїй бабусі не надавала, не відвідувала її та не цікавилась її життям. За таких обставин, просила суд усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє опікун - ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голій Людмила Ігорівна, Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення від права на спадкування за законом - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.06.2018 року про визнання недієздатною ОСОБА_3 , ніяким чином не свідчить про те, що вона не мала змоги, в силу свого психічного стану здоров`я, надавати сторонню допомогу спадкодавцю за період з 21.04.2014 року по день її смерті.

Вказує, що протягом 2014 року до моменту смерті ОСОБА_6 була онкологічно хвора, перебувала під лікарським наглядом та потребувала постійної допомоги як фізичної так і матеріальної. Зокрема, у вересні 2016 року ОСОБА_6 було прооперовано, видалено онкологічну пухлину, проте, внаслідок гострої серцевої недостатності ОСОБА_6 померла в лікарні.

Зазначає, що позивачем, під час розгляду справи місцевим судом, неодноразово заявлялись клопотання про витребування з органів пенсійного фонду та податковою органу інформації про доходи ОСОБА_3 у період з 21.04.2014 року по 26.08.2016 рік, тобто з моменту смерті ОСОБА_7 (батька відповідача) і до моменту смерті ОСОБА_6 , а також про визнання явки в судове засідання відповідача ОСОБА_3 обов`язковою, однак, заявлені клопотання судом необґрунтовано були відхилені.

Звертає увагу суду на те, що позивачем ОСОБА_2 був поданий до суду позов про визнання недійсним правочину, вчиненого ОСОБА_3 щодо прийняття спадщини від померлої ОСОБА_6

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.10.2018 року за поданою позовною заявою відкрите позовне провадження.

Вказує, що в даній справі мають бути вирішені питання недійсності правочину щодо прийняття спадщини ОСОБА_3 У разі встановлення судом недійсності правочину прийняття спадщини ОСОБА_3 , усуваються підстави позову, заявлені у даній справі. Однак, місцевий суд, в порушення вимог процесуального закону, не прийняв до увагу вказані обставини та необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження по цій справі до вирішення питання про визнання правочину недійсним.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача просила апеляційну скаргу залишити без задоволення , а рішення суду - без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_3 не ухилялась від надання допомоги спадкодавцю, а в силу свого психічного стану здоров`я та групи інвалідності, не могла надавати будь - яку допомогу іншим особам.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , що був батьком ОСОБА_3 ( Том І а .с.21).

Після смерті останнього ОСОБА_3 та ОСОБА_6 успадкували по Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , що за життя належала ОСОБА_7 ( Том І а .с.95).

Інша 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 на праві власності належала спадкодавцю ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилась спадщина та з відповідними заявами до приватного нотаріуса КМНО Голій Л.І. про прийняття спадщини звернулась позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2 для спадкодавця ОСОБА_6 була рідною племінницею, а відповідач ОСОБА_3 - рідною онукою.

Як убачається із рішення Дніпровського районного суду від 23 червня 2018 року ОСОБА_3 визнано недієздатною строком на 2 ( два ) роки з дня винесення судового рішення та призначено опікуном над недієздатною ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (Том ІІ а.с. 1-3).

В ході судового розгляду, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи з дитинства.

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду від 23 червня 2018 року, ОСОБА_3 у теперішній час виявляє ознаки помірної розумової відсталості (згідно МКХ-10, шифр F 71.0) та на даний час за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та за своїм психічним станом у теперішній час потребує встановлення над нею опіки.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини другої статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1266 ЦК України визначено спадкування за правом представлення. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Виходячи зі змісту даної норми закону та з урахуванням роз`яснень у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як убачається із матеріалів справи, позивач звертаючись до суду із позовом, обґрунтовувала заявлені позовні вимоги тим, що відповідач ОСОБА_3 не надавала спадкодавці, що перебувала у безпорадному стані, будь - якої допомоги в утриманні та догляді.

Як установлено судом апеляційної інстанції, згідно із відповіді Лівобережного об`єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві, наданої на адвокатський запит від 14.06.2017 р., повідомлено, що ОСОБА_6 , 1940 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку в Управлінні не перебувала та пенсію не отримувала (Том ІІ а.с. 184).

Натомість, згідно із відповіді, наданої Середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №128 м. Києва на адвокатський запит №8-58-к від 31.03.2017р., повідомлено, що ОСОБА_6 дійсно працювала в середній загальноосвітній школі №128 м. Києва на посаді прибиральниці, починаючи з 19.01.2009 року по 26.08.2016 рік. Виключення зі списку працюючих відбулось у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 (Наказ №172-к від 05.09.2016 року, свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 від 29.08.2016 року) ( Том І а.с. 112).

Згідно із довідками про заробітну плату та інші доходи, наданими Управлінням освіти Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_6 за період роботи з квітня 2014 року по грудень 2014 року отримала дохід в розмірі 15139, 34 грн.; за період роботи з січня 2015 року по грудень 2015 року отримала дохід в розмірі 21535,69 грн.; за період роботи з січня 2016 року по серпень 2016 року отримала дохід в розмірі 15349,05 грн. (Том І а.с. 201-203).

За таких обставин судом апеляційної інстанції не встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 за життя потребувала постійної сторонньої допомоги та догляду, оскільки з вищевказаних довідок убачається, що з 2014 року та по день смерті, ОСОБА_6 працювала та отримувала дохід у вигляді заробітної плати.

В післяопераційний період вона перебувала в лікарні, де за нею здійснювався догляд медичним персоналом.

Крім того, позивачем не надано суду доказів ухилення відповідача від надання допомоги бабусі. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує такої допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення повинно бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але ухилялася від таких дій.

Судом встановлено, що відповідач є інвалідом з дитинства в силу психічного захворювання. За таких обставин, колегія суддів вважає, що доказів того, що відповідач усвідомлювала свій обов`язок щодо догляду за бабусею, сторони не надали. Також суду не надано доказів того, що ОСОБА_3 мала можливість доглядати за бабусею та надавати їй матеріальну чи будь-яку іншу допомогу , однак, свідомо ухилялася від свого обов`язку.

В суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_3 надано довідку про доходи відповідача, відповідно до довідки, виданої Центром по нарахуванню пенсій та допомог вона отримувала з березня 2015 року по 949 гривень, по серпень 2016 року - 1130 гривень.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права, встановив фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено того, що відповідач ОСОБА_3 , маючи ІІ групу інвалідності, свідомо ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, а також, що спадкодавець ОСОБА_6 перебувала у безпорадному стані та потребувала допомоги саме онуки ОСОБА_3 , що могло бути підставою для усунення її від права на спадкування.

Посилання представника позивача про те, що судом допущено процесуальні порушення, зокрема, щодо відмови у зупиненні провадження по справі до розгляду справи про визнання правочину недійсним, не можуть бути прийняті до уваги.

Суд першої інстанції розглядав справу про усунення спадкоємця від права на спадкування із підстав ухилення останнього від обов`язку по догляду за спадкодавцем . В межах цих заявлених позивачем вимог вирішувалося питання про прийняття доказів чи відмову у їх витребуванні, а також про відмову у зупиненні провадження по справі.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання правочину недійсним заявлені із інших правових підстав і тому розглядаються в окремому позовному провадженні. Дана справа правомірно розглянута судом, однак, в разі задоволення позову про визнання правочину прийняття спадщини недійсним, рішення суду і в даній справі може бути переглянуте, однак, підстав для зупинення провадження не вбачається .

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 20 травня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді: