Постанова

Іменем України

14 травня 2019 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/7395/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Яготинського районного суду Київської області

в складі судді Литвин Л.І.

від 01 березня 2019 року

у справі №382/2273/18 Яготинського районного суду Київської області

за заявою ОСОБА_1

про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересована особа Переяслав-Хмельницьке обєднане управління Пенсійного Фонду України Київської області,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року ОСОБА_1, посилаючись на те, що вона, як дружина померлого 19.05.2018 ОСОБА_2, звернулася до пенсійного фонду для переходу на пенсію по втраті годувальника, однак під час оформлення документів виявлено невідповідність документів, зокрема в написання її прізвища та імені, звернулася до Яготинського районного суду Київської області із заявою, в якій просила встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 08 лютого 1964 року, про що в Книзі реєстрації записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний актовий запис №4.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 01 березня 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права без повного та всебічного зясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції допустив перекручування фактів, які обґрунтовують вимоги заявника, зазначивши про те, що актовий запис про реєстрацію шлюбу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зберігся.

Вказувала, що рішення суду немотивоване та необґрунтоване, оскільки висновок суду не ґрунтується на аналізі взаємозвязку між наведеною правовою нормою та доказами, які містяться в матеріалах справи.

За вказаних обставин просила скасувати рішення Яготинського районного суду Київської області від 01.03.2019 та ухвалити нове про задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заінтересована особа Переяслав-Хмельницьке обєднане управління Пенсійного Фонду України Київської області (далі Переяслав-Хмельницьке ОУ ПФУ Київської області, Управління) подало відзив на апеляційну скаргу, в якому визнало факт реєстрації шлюбу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Поряд з цим, просив залишити без задоволення вимоги заявника, оскільки факт реєстрації шлюбу не породжує юридичні наслідки, тобто від цього факту не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника.

Заявник ОСОБА_1, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила.

Заінтересована особа Переяслав-Хмельницьке ОУ ПФУ Київської області, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 заявник, посилаючись на те, що вона була дружиною померлого ОСОБА_2 звернулася до Переяслав-Хмельницького обєднаного управління Пенсійного Фонду України Київської області із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника, як то передбачено ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове соціальне пенсійне страхування».

Рішенням Переяслав-Хмельницького ОУ ПФУ Київської області №1198/06 від 31.10.2018 відмовлено ОСОБА_1 про призначення пенсії по втраті годувальника з тих підстав, що при ретельній перевірці поданих документів до заяви на перехід на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 виявлено невідповідність документів, а саме в свідоцтві про шлюб в даних про дружину вказано імя «ОСОБА_1», а згідно паспорта «ОСОБА_1» (а.с. 11).

У звязку з відмовою Управління про перехід на пенсію по втраті годувальника заявник звернулася до Яготинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі Яготинський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Київській області) із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб №04 від 08.02.1964, складеного виконавчим комітетом Криниченської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, який оформлено російською мовою, та зазначено, що шлюб укладено між: «ОСОБА_2 и ОСОБА_1». Після реєстрації шлюбу імя дружини російською мовою вказано «ОСОБА_1».

10 січня 2019 року Яготинським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Київській області відмовлено ОСОБА_5 у внесенні змін до актового запису про шлюб №04 від 08.02.1964 та встановлено, що в свідоцтві про народження заявника імя зазначено російською мовою «ОСОБА_1»; в свідоцтві про одруження від 08.02.1964, оформленого російською мовою, імя дружини зазначено «ОСОБА_1»; в паспорті заявника імя вказано «ОСОБА_1».

До прийняття рішення про відмову у внесенні змін до актового запису від 08.02.1964 №4 30 жовтня 2018 року Яготинським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Київській області повторно видано свідоцтво про шлюб, який було укладено 08.02.1964 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8). В даному свідоцтві про шлюб, яке оформлене українською мовою, невірно зазначено прізвище чоловіка та дружини «ОСОБА_1», а також невірно вказано імя дружи «ОСОБА_1».

Згідно експертного висновку №056/438-d-2 від 25.10.2018, виконаного Українським бюро лінгвістичних експертиз на замовлення ОСОБА_1, імена «ОСОБА_1» і ОСОБА_1 є ідентичними. Зближення даних імен в розмовному мовленні й у практиці документування має регулярний характер, тому сучасні російські ономастичні джерела фіксують імя «ОСОБА_1» як розмовний варіант офіційного «ОСОБА_1» (а.с. 10).

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що факт реєстрації шлюбу підтверджується актовим записом про шлюб, який зберігся, а тому відсутні правові підстави для встановлення юридичного факту реєстрації шлюбу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його неправильним, враховуючи наступне.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник звернулася до суду із заявою з метою встановлення юридичного факту перебування у шлюбі з ОСОБА_2, у звязку з тим, що в документах, які посвідчують факт реєстрації шлюбу містяться розбіжності в її імені, як дружини померлого. Вказувала, що встановлення даного юридичного факту необхідно їй для переходу на пенсію по втраті годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2

Як вірно встановлено судом першої інстанції факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 підтверджується актовим записом про шлюб.

У відзиві на апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницьке ОУ ПФУ Київської області також визнало факт наявності вищевказаного актового запису про шлюб та при цьому, як зазначалось вище, Управління відмовило ОСОБА_1 у переході на пенсію по втраті годувальника з тих підстав, що в поданих на оформлення пенсії по втраті годувальника містяться розбіжності в написанні імені ОСОБА_1 Крім того, зазначило, що факт реєстрації шлюбу не відноситься до правовстановлюючих документів для призначення пенсії, в тому числі по втраті годувальника.

Отже, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту перебування у шлюбі у спосіб визнання факту реєстрації шлюбу з померлим чоловіком ОСОБА_2 з тих підстав, що в документах містяться розбіжності в написанні її імені і вона не може оформити пенсію по втраті годувальника.

За обставин, коли ОСОБА_1 відмовлено у внесенні змін до актового запису про шлюб №4 від 08.02.1964 щодо написання її імені, а також враховуючи те, що в повторному свідоцтві про шлюб також неправильно зазначено прізвище померлого ОСОБА_2, який не може звернутися за захистом свого права, колегія суддів вважає, заявник у інший спосіб не зможе захистити своє право на отримання пенсії по втраті годувальника, як встановлення юридичного факту перебування у шлюбі.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи заінтересованої особи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, що факт реєстрації шлюбу не є правовстановлюючим документом для отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки перехід на пенсію по втраті годувальника повязується не з фактом розбіжності в імені, а з особою, яка має право на отримання такої пенсії, як то передбачено ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове соціальне пенсійне страхування», якою визначено умови призначення пенсії по втраті годувальника.

Дійсно, положеннями статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що особа, в тому числі дружина померлого чоловіка має право перейти на пенсію по втраті годувальника.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повинен був застосувати положення частини 2 статті 315 ЦПК України, якою визначено, що судом можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, та встановити факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі.

При цьому, встановлення такого юридичного факту в силу ст. 5 ЦПК України буде ефективним способом захисту порушеного права заявника.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що за обставин, коли судом встановлено факт реєстрації шлюбу, а в свідоцтві про одруження від 08.02.1964 та паспорті заявника містяться розбіжності в імені останньої, а також в повторному свідоцтві про шлюб розбіжності в написанні прізвища померлого ОСОБА_2, то ефективним способом захисту є встановлення юридичного факту, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, колегія суддів вважає, що вказаний вище спосіб захисту прав заявника буде ефективним і в силу того, що встановлення даного юридичного факту породжує правові наслідки і від нього залежить виникнення майнових прав у заявника.

Так, частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 вказувала, що встановлення юридичного факту реєстрації шлюбу їй необхідно для реалізації права на отримання пенсії по втраті годувальника.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вказаних в заяві обставин заявник надала суду письмові докази, а саме: копія паспорта на імя ОСОБА_1, свідоцтво про одруження з ОСОБА_2 від 08.02.1964, свідоцтво про смерть ОСОБА_2, повторно видане свідоцтво про одруження від 30.10.2018, докази звернення до пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника, а також докази звернення до органів ДРАЦС про внесення змін до актового запису про шлюб (а.с. 4-5, 7,-9, 11, 19-21).

Проте, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції неповно встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, у звязку з чим не врахував, що юридичний факт, який просить встановити ОСОБА_1, породжує правові наслідки і від нього залежить виникнення майнових прав у заявника, зокрема отримання пенсії по втраті годувальника.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи.

Враховуючи те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення неповно встановив обставини справи, порушив норми процесуального права, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення справи, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового про часткове задоволення позову.

З огляду на те, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви шляхом встановлення юридичного факту перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, а не факт реєстрації шлюбу, то заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Положеннями ч. 7 ст. 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 01 березня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Переяслав-Хмельницьке обєднане управління Пенсійного Фонду України Київської області, задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 14 травня 2019 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай