Ухвала

28 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 646/3972/16-ц

провадження № 61-28761св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув заяву ОСОБА_4 про розгляд за його участю справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання недійсним договору дарування та за зустрічним позовом ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25 травня 2017 року у складі судді Єжова В. А. в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 і ОСОБА_7 перешкод у користуванні 1/6 частиною квартири АДРЕСА_1 та передати ключі від вхідних дверей цієї квартири.

Додатковим рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 15 червня 2017 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 задоволено. Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25 травня 2017 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено. Визнано недійсним договір дарування 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 від 01 квітня 2015 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуменною Л. П. та зареєстрований за № 1091. Виселено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, із вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7,відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, до якої у січні 2018 року приєдналася ОСОБА_6, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року, а рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25 травня 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 15 червня 2017 року залишити в силі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22 травня 2018 року справу № 646/3972/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У січні 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про розгляд справи за його участю.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої статті 402 ЦПК України визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи у судове засідання суд вирішує з урахуванням конкретних обставин справи та встановленої необхідності надання пояснень учасниками справи.

Положення частин п'ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

При обговоренні доповіді судді-доповідача про проведені підготовчі дії та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відсутність необхідності виклику в судове засідання учасників справи для надання ними пояснень та про розгляд справи у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

Оскільки розгляд справи Верховним Судом здійснюється у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи, а характер спірних правовідносин не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін, необхідність виклику учасників справи для надання пояснень у суді касаційної інстанції відсутня. Тому підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про розгляд за його участю справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, третя особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання недійсним договору дарування та зустрічним позовом ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 вересня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов