Номер провадження: 22-ц/813/1437/19
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності,

встановив:

04 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 01 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого Банк надав їй кредит в сумі 160 000, 00 доларів США на споживчі потреби, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 01 листопада 2017 року або достроково зі сплатою 12,3 % річних за користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором відповідно до іпотечного договору від 01 листопада 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та Банком, АКІБ «УкрСиббанк» було прийнято в іпотеку нежиле приміщення офісу, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить відповідачці на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого 22 грудня 2005 року приватним нотаріусом Одеського МНО Чужовською Н.Ю. за реєстровим номером №5908.

Однак, у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, у неї утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 30 червня 2015 року складає 3 903 173, 50 грн., з яких: 2 699 613, 35 грн. - сума заборгованості за кредитом; 451 493, 11 грн. - сума заборгованості за відсотками; 702 092, 42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; 37 586, 29 грн. - 3% річних від простроченої заборгованості за кредитом; 12 388, 33 грн. - 3% річних від простроченої заборгованості за відсотками.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором АТ «УкрСиббанк» передав АТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачкою зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, ПАТ «Дельта Банк» просив суд стягнути вищевказану заборгованість за кредитним договором № 0 від 01 листопада 2006 року за рахунок предмета іпотеки, шляхом визнання за Банком право власності на вищевказаний предмет іпотеки.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» - задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 01 листопада 2006 року, яка станом на 30 червня 2015 року складає 3 903 173 грн. 50 коп., з яких: 2 699 613 грн. 35 коп. - сума заборгованості за кредитом; 451 493 грн. 11 коп. - сума заборгованості за відсотками; 702 092 грн. 42 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; 37 586 грн. 29 коп. - 3% річних від простроченої заборгованості за кредитом; 12 388 грн. 33 коп. - 3% річних від простроченої заборгованості за відсотками, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на: нежиле приміщення офісу, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить відповідачці на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого 22 грудня 2005 року приватним нотаріусом Одеського МНО Чужовською Н.Ю. за реєстровим номером №5908, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення було залишено без задоволення (а.с. 82-84).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання щодо скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року, та постановлення нового, про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги Банку, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом його реалізації в порядку, передбаченому ст. 39 Закону України «Про іпотеку», є обґрунтованими.

Однак, судом не було враховано, що таких позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до суду не пред`являв, а пред`являв позовні вимоги лише про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки - нежитлове приміщення офісу, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ,в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Суд першої інстанції обгрунтовано відмовив ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні вищевказаних позовних вимог і судове рішення в цій частині в апеляційному порядку фактично не оскаржується.

Проте, суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні вказаних позовних вимог, задовольнив неіснуючі позовні вимоги, чим вийшов за їх межі, та порушив вимоги, передбачені ч.1 ст. 11 ЦПК України, в редакції до 15.12.2017 року, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення. Так, у відповідності до вказаної норми процесуального права, яка регулювала питання щодо диспозитивності цивільного процесу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, виходячи із принципу диспозитивності судового процесу, який таким же чином закріплений в ст.13 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності після 15.12.2017 року, суд не мав права розглядати і задовольняти позовні вимоги, які не були пред`явлені до суду позивачем.

Крім того, при ухваленні оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції не було враховано наступного.

27 червня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_1 було укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, внаслідок якого ОСОБА_1 як іпотекодавець передає у власність ПАТ «Дельта Банк» як іпотекодержателю предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення офісу, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що в цілому складаються з нежилих приміщень першого поверху, загальною площею 57,1 кв.м. (а.с.118-120).

На підставі цього договору ПАТ «Дельта Банк» стало власником вказаного предмету іпотеки, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.121).

В подальшому вказаний об`єкт нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.2014 року був відчужений на користь ОСОБА_3 (а.см.122-123).

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що у суду першої інстанції не було жодних правових підстав задовольняти позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк» на нежитлове приміщення офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень позовних вимог, заперечень проти ухваленого судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване судове рішення - скасувати і прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 600 грн., та на користь державного бюджету України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 4881 грн. за реквізитами Одеського апеляційного суду.

Крім того, у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді на лікарняному, в період з 06 по 10 травня 2019 року включно, повне судове рішення складено 11.05.2019 року.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року скасувати і прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 600 грн. (шістсот гривень).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь державного бюджету України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 4881 грн. (чотири тисячі вісімсот вісімдесят одна гривня) за наступними реквізитами:

Отримувач коштів - УК у м.Одесі/Малиновськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38016923

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) - 899998

Рахунок отримувача - 0031

Код класифікації доходів бюджету - 22030101

Призначення платежу - *;101.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.05.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра