Номер провадження: 22-ц/813/2053/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

від позивача ОСОБА_1 - не з`явились,

від позивача ОСОБА_2 - не з`явились,

від відповідача публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» - не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Фонду соціальної допомоги імені доктора Ф.П.Гааза - не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, публічного акціонерного товариства «Фінансово-інвестиційне товариство «Фонд» - не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - не з`явились,

переглянувши справу №522/18210/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк», за участю третіх осіб Фонду соціальної допомоги імені доктора Ф.П. Гааза, публічного акціонерного товариства «Фінансово-інвестиційне товариство «Фонд», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання вкладниками банку за договором банківського вкладу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеса від 23 лютого 2016 року у складі судді Кравчук Т.С., -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувшись 1 вересня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, після уточнення 25 січня 2016 року вимог просили визнати за ними з 27 січня 2015 року на основі договорів про заміну кредитора у зобов`язанні права вкладників ПАТ «Імексбанк» за договором банківського вкладу (враховуючи додаткові угоди від 26 грудня 2013 року, від 18 грудня 2014 року) укладеним між ПАТ «Фінансово-інвестиційне товариство «Фонд» та ПАТ «Імексбанк» 19 грудня 2013 року за №70/13 (Стандарт +») в розмірі для ОСОБА_1 в сумі 138263,11 грн., для ОСОБА_2 в сумі 114384,63 грн. (т.1. а.с.1-6, 87-88).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеса від 2 вересня 2015 року відкрито провадження у справі (т.1. а.с.32).

Відповідач ПАТ «Імексбанк», позов не визнав, зазначивши, що позивачі не є вкладниками ПАТ «Імексбанк», Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах, не передбачено виплату відшкодування особам, які не є вкладниками банку.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 23 лютого 2016 року позов задоволено (т.1 а.с.169-172).

Висновок суду мотивовано тим, що на підставі чинного законодавства та відповідно до договорів про заміну кредитора в зобов`язанні (відступлення права вимоги) відповідач був зобов`язаний визнати позивачів новими кредиторами і, відповідно, вкладниками банку; у позивачів згідно положень статі 514 ЦК України з 27 січня 2015 року та з 11 січня 2016 року виникли цивільні права нових кредиторів і, відповідно, вкладників ПАТ «Імексбанк», а саме у ОСОБА_1 на загальну суму 138263,11 грн., у ОСОБА_2 на загальну суму 114384,63 грн. Спірні правовідносини регулюються ЦК України, а не положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», укладення договорів про заміну кредитора в зобов`язанні (відступлення права вимоги) під час діяльності тимчасової адміністрації банку не заборонено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 3 листопада 2016 року, апеляційну скаргу ПАТ «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» відхилено, рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23 лютого 2016 року залишено без змін (т.1 а.с.247б-250).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 3 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.2 а.с.87-90).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 1 листопада 2017 року справу прийнято до провадження (т.2 а.с.93).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 лютого 2018 року провадження в справі зупинено (т.2 а.с.131-132).

Постановою Верховного Суду від 18 липня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд ухали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, відмовлено (т.2 а.с.238-242).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2018 року провадження у справі поновлено (т.3 а.с.16-17).

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у зв`язку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 1 лютого 2019 року справу прийнято до провадження (т.3 а.с.95).

При новому апеляційному перегляді справи ПАТ «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію апеляційну скаргу підтримано.

В апеляційній скарзі ПАТ «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.1 а.с.177-184).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в тому, що діючим законодавством не передбачено та не встановлено обов`язку боржника проводити будь-яке додаткове «переоформлення» прав, переданих новому кредитору, не наводиться жодного механізму та форми такого переоформлення, крім направлення повідомлення боржнику про заміну сторони кредитора в зобов`язанні та проведення виконання обов`язку вже на користь останнього. Позивачі безпосередньо не укладали з АТ «Імексбанк» жодних договорів банківського рахунку на суму 252647,74 грн., а набули своїх прав на підставі Договорів цесії, укладених з третьою особою (ПАТ «Фінансово-інвестиційне товариство «Фонд»), яке саме і підписувало та укладало з АТ «Імексбанк» Договір банківського рахунку, та відомості про яке вносились в базу даних АТ «Імексбанк», позивачі (як нові кредитори на суму набутих прав вимоги, що не значиться в базі даних АТ «Імексбанк» як вкладники банку, а «переоформлення» набутих ним прав вимог є неможливим) не відповідають передбаченим в Законі ознакам «вкладника» та не мають права вимагати від АТ «Імексбанк» включення їх в реєстр (перелік) вкладників як осіб, що мають право отримати виплату сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. ПАТ «Фінансово-інвестиційне товариство «Фонд» фактично «розбиває» свої рахунки з метою штучного зобов`язання Фонду на відшкодування грошових коштів в межах граничного розділу за рахунок держави. Задоволення вимог позивачів призведе до заподіяння державі нічим не обумовленої матеріальної шкоди, пов`язаної з необхідністю здійснення гарантованих виплат особам, що фактично не є вкладниками неплатоспроможного банку - АТ «Імексбанк» та не мали і не мають права на отримання гарантованої державою компенсації.

У відзиві на апеляційну скаргу представник в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує невідповідністю апеляційної скарги Конституції та законодавству України (т.1 а.с.233-235).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в позові з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Постановою Правління Національного банку України від 26 січня 2015 року №50 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 січня 2015 року №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк», згідно з яким з 27 січня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Імексбанк» строком на три місяці по 26 квітня 2015 року включно.

В послідуючому, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21 травня 2015 року №330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Імексбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27 травня 2015 року №105 «Про початок процедури ліквідації АТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації АТ «Імексбанк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Імексбанк» строком на 1 рік з 27 травня 2015 року по 26 травня 2016 року включно.

28 квітня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №638 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Імексбанк» строком на два роки до 26 травня 2018 року.

Таким чином, з 27 січня 2015 року ПАТ «Імексбанк» перебуває у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а відтак на нього розповсюджується дія спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон №4452-УІ), який регулює всі правовідносини, що виникають за участі неплатоспроможного банку.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №4452-УІ встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Між публічним акціонерним товариством «Фінансово-інвестиційне товариство «Фонд» (юридична особа) та публічним акціонерним товариством «Імексбанк» відповідно до положень статті 1058 ЦК України укладено Договір №369/13 від 19 грудня 2013 року банківського вкладу («Стандарт+») строком на один рік з оплатою по ставці 20% річних; Договір №371/13 від 19 грудня 2013 року банківського вкладу («Стандарт+») строком на один рік з оплатою по ставці 20% річних.

Таким чином, на підставі вказаних договорів вкладником ПАТ «Імексбанк» з 19 грудня 2013 року стало публічне акціонерне товариство «Фонд», як юридична особа, саме на дану юридичну особу відкривались рахунки в банку і саме даною юридичною особою вносились грошові кошти на депозитні рахунки банку.

Згідно статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до положень статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч.1); до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (ч.3).

Між публічним акціонерним товариством «Фінансово-інвестиційне товариство «Фонд» (юридична особа) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . (фізичними особами) укладено 27 січня 2015 року Договори про зміну кредитора в зобов`язанні (відступлення права вимоги).

Укладені договори не є підставою для визнання позивачів вкладниками ПАТ «Імексбанк» з огляду на наступне.

В зобов`язальних відносинах допускається заміна кредитора, підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначено статтею 512 ЦК України, згідно якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК).

Відповідно до положень статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, діючим законодавством передбачена можливість заміни кредитора у зобов`язанні, а не заміна сторони депозитного договору із статусом вкладника.

Оскільки 26 січня 2015 року Правлінням Національного банку України була прийнята постанова №50 «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», на підставі чого виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 26 січня 2015 року №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Імексбанк», згідно з яким з 27 січня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію, то на момент укладення публічним акціонерним товариством «Фінансово-інвестиційне товариство «Фонд» (юридична особа) та позивачами (фізичними особами) договорів про зміну кредитора в зобов`язанні (відступлення права вимоги) в ПАТ «Імексбанк» було введено тимчасову адміністрацію, а, відтак, на нього розповсюджується дія спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює всі правовідносини, що виникають за участі неплатоспроможного банку.

Згідно частини 1 статті 52 Закону №4452-УІ кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 7) вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними особами банку.

Таким чином, публічне акціонерне товариство «Фінансово-інвестиційне товариство «Фонд» як юридична особа вкладник/кредитор ПАТ «Імексбанк», уклавши з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як фізичними особами 27 січня 2015 року Договори про зміну кредитора в зобов`язанні /відступлення права вимоги/, які виникли у юридичної особи на підставі Договорів банківського вкладу №369/13 («Стандарт+») та №371/13 («Стандарт+»), під час запровадження в банку тимчасової адміністрації, фактично відступило право кредитора (юридичної особи) на отримання грошових коштів, які згідно з Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» задовольняються у сьому чергу за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-УІ Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом; Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Згідно пункту 4 частини 1 статті 2 Закону №4452-УІ вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Із аналізу викладено, відступлене юридичною особою публічним акціонерним товариством «Фінансово-інвестиційне товариство «Фонд» право вимоги за договорами банківського вкладу фізичним особам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призвело до заміни кредитора у зобов`язанні, а не до заміни сторони депозитного договору - вкладника (в розумінні параграфу 3 глави 71 ЦК України, Закону України «Про банки та банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), таке відступлення права вимоги не забезпечено гарантіями Фонду та відшкодовується в сьому чергу, а, відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог і визнання позивачів з 27 січня 2015 року вкладниками за укладеними між ПАТ «Фінансово-інвестиційне товариство «Фонд» та ПАТ «Імексбанк» Договору банківського вкладу №369/13 («Стандарт+») від 19 грудня 2013 року та Договору банківського вкладу №371/13 («Стандарт+») від 19 грудня 2013 року.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не замінює ПАТ «Імексбанк» у зобов`язанні відшкодувати вклад, а лише виконує в силу приписів Закону №4452-УІ функцію виплат коштів у спосіб та сумі, що визначені цим Законом. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб і неплатоспроможний банк є самостійними суб`єктами права і окремими юридичними особами. Призначення Фондом гарантування керівника в неплатоспроможний банк в силу прямих вказівок Закону №4452-УІ не призводить до заміни сторони в зобов`язаннях банку, а лише свідчить про примусову зміну органу управління самостійної та окремої юридичної особи - банку. Під час тимчасової адміністрації та ліквідації у банку не може виникнути додаткових зобов`язань перед вкладниками в силу неможливості укладення нових договорів вкладу/рахунку (ч.5 ст.36, п.2 ч.2 ст.46 Закону №4452-УІ).

Договір про відступлення права вимоги між юридичною особою - клієнтом неплатоспроможного банку та фізичною особою - не клієнтом банку порушує публічний порядок відшкодування грошових коштів вкладникам неплатоспроможних банків, встановлений Законом №4452-УІ, та суперечить інтересам держави і суспільства. За приписами спеціального Закону №4452-УІ право на отримання грошової компенсації від Фонду гарантування має виключно фізична особа, яка принесла до неплатоспроможного банку власні грошові кошти, що ж до позивачів, то вони такими особами не являються.

Судом першої інстанції зроблено помилкові висновки про набуття позивачами (фізичними особами) прав вкладників банку за укладеними між юридичними особами договорами банківського вкладу, так як поняття «кредитор» і «вкладник» не є тотожними.

Правові підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати ПАТ «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, так як позивачі на підставі пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору як особи з інвалідністю звільнені.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2016 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк», за участю третіх осіб Фонду соціальної допомоги імені доктора Ф.П. Гааза, публічного акціонерного товариства «Фінансово-інвестиційне товариство «Фонд», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання вкладниками банку за договором банківського вкладу - відмовити.

Судові витрати публічного акціонерного товариства «Імексбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков