У Х В А Л А

15 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 704/1235/17

Провадження № 14-663цс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ситнік О. М.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О. С . , Князєва В. С. , Лобойка Л. М. , Лященко Н. П. , Прокопенка О. Б. , Рогач Л. І. , Саприкіної І. В ., Уркевича В. Ю ., Яновської О. Г .,

розглянула клопотання заступника Генерального прокурорапро розгляд у судовому засіданні з викликом сторін та за участю прокурора

справи за позовом Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області (далі - Прокуратура) до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, ОСОБА_10 про визнання незаконними і скасування рішень органу державної влади, визнання договорів оренди недійсними

за касаційною скаргою ОСОБА_10 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2018 року у складі колегії суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б. Б., Новікова О. М., та

УСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року Прокуратура звернулася до суду з указаним позовом.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2017 року провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 205 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції, чинній на час постановлення ухвали, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2018 року апеляційну скаргу Прокуратури задоволено, ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2017 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_10 просила скасувати постанову Апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2018 року, а ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2017 року залишити в силі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 грудня 2018 року справу призначено до судового розгляду, а ухвалою від 19 грудня 2018 року - передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на частину шосту статті 403 ЦПК України, яка передбачає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2019 року справу прийнято для продовження розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами (у порядку письмового провадження).

14 травня 2019 року до Великої Палати Верховного Суду надійшло клопотання заступника Генерального прокурора про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін та за участю прокурора, посилаючись на те, що прокурор у судовому засіданні зможе надати пояснення у справі, що переконливо доводитимуть обґрунтованість його вимог чи заперечень і сприятимуть ухваленню судом касаційної інстанції законного рішення.

Клопотання заступника Генерального прокурора задоволенню не підлягає з огляду на таке.

У частині першій статті 402 ЦПК України передбачено, що в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Верховний Суд є судом права, а не факту і Велика Палата Верховного Суду, діючи у межах повноважень та порядку, визначених частиною першою статті 400 ЦПК України, не може встановлювати обставини справи, які можуть додатково пояснити її учасники, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Велика Палата Верховного Суду надає учасникам процесу у справі № 704/1235/17 належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, у яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Зважаючи на відсутність необхідності виклику сторін для надання пояснень, з огляду на обставини справи, підстави для задоволення вказаного клопотання відсутні.

Керуючись статтею 402 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання заступника Генерального прокурора про розгляд у судовому засіданні з викликом сторін та за участю прокурора справи за позовом Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, ОСОБА_10 про визнання незаконними і скасування рішень органу державної влади, визнання договорів оренди недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_10 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2018 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік

Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко

В. В. Британчук Л. І .

Рогач Д. А . Гудима І. В .

Саприкіна О. С . Золотніков В. Ю .

Уркевич В . С. Князєв О. Г. Яновська

Н. П. Лященко