РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/17172/18

пр. № 2/759/2288/19

24 січня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Шпаковичу С.Р.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 заявили позов про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що відповідач, хоч і зареєстрований за спірною адресою, проте не проживає в квартирі, що в свою чергу створює позивачам, як власникам квартири, перешкоди у користуванні власністю.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 01.11.2018р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вказана ухвала разом з матеріалами позову надсилалась відповідачу за останньою відомою адресою проживання, проте поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «за закінчеенням терміну зберігання».

За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд знаходить за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, органом приватизації Святошинської районної у м. Києві ради 26.12.2007 року.

За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА за адресою квартири позивачів з 18.05.2010 р. зареєстровано ОСОБА_3

Позивачі вказують, що надали згоду на реєстрацію свого знайомого ОСОБА_3 за адресою належної їм квартири, проте останній ніколи в квартирі не проживав, знятись з реєстрації після закінчення обумовленого періоду часу не побажав.

Той факт, що відповідач не користувався спірним житлом знаходить своє підтвердження актом, що складений сусідами позивачів, і посвідчений начальником ЖЕД №5 18 12.09.2018р.

Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, створює перешкоди у розпорядженні майном, тощо.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведених в рішенні норм закону, ст.ст. 12, 13, 77-80, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий М.Ф. Сенько