Справа № 509/1719/19
13 травня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кочко В.К.,
при секретарі Савченко М.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості
У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.04.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір № 595/028-к згідно умов якого відповідач отримав 40 000,00 грн. строком на 60 місяців, з зобов`язанням погасити суму кредиту не пізніше 05.04.2023 року, а також сплачувати 56 % річних.
Позивачем всі зобов`язання за Договором були виконані належним чином, відповідачу був виданий кредит в розмірі 40 000,00 грн.
Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у в зв`язку з чим станом на 20.03.2019 року має загальну суму заборгованості у розмірі 33 972,97 грн., а саме: заборгованість за основним боргом - 33 333,30 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 666,67 грн., пеня - 515,95 грн., сума втрат від інфляції - 75,56 грн., три проценти річних від суми заборгованості - 3,56 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15.04.2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач відзиву, заперечень на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.
Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст.89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідно до договору про споживчий кредит №595/028-к від 05.04.2018 року, укладеного між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , банк зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 40 000,00 гривень, а позичальник в свою чергу зобов`язується прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит в сумі 40 000,00 гривень, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 56% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені даним договором. Кредит надається на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05.04.2023 р.
Як вбачається з розрахунку заборгованість відповідача станом на 20.03.2019 року перед банком становить: заборгованість за основним боргом - 33 333,30 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 666,67 грн., пеня - 515,95 грн., сума втрат від інфляції - 75,56 грн., три проценти річних від суми заборгованості - 3,56 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення заборгованості за основним боргом та заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту, а також суми інфляційного збільшення заборгованості і 3 % річних від простроченої суми в матеріалах справи відсутні. Розмір та розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.
Отже, позовні вимоги заявлені до позичальника за кредитним договором є законними, обґрунтованими та такими, що базуються на умовах укладеного договору.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Відповідно до ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту.
Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами ст. 536 ЦК України. Аналізуючи наведені докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст.526, 530, 536, 1050, 1054 ЦК України, ст.206, 259, 263-265, 274 ЦПК України
Позов задовольнити .
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Су Суддя В. К. Кочко