Справа № 715/2735/18
Провадження № 2/715/168/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.,

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» до Глибоцької селищної ради, ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання незаконним та скасування рішення Глибоцької селищної ради, недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час проведення інвентаризації земель приватним підприємством «Ріга», які знаходяться у постійному користуванні ДТГО «Львівська залізниця» в адміністративних межах Глибоцької селищної ради, було виявлено, що частина земельної ділянки площею 0,0034 га. смуги відведення залізниці на 2 км + 416 м до 2 км + 428 м перебуває у власності ОСОБА_1 та накладається на смугу відведення залізниці. Вказану земельну ділянку рішенням Глибоцької селищної ради від 14.07.2006 року № 48-3/06 передано у власність відповідачу для ведення особистого селянського господарства. На земельну ділянку, яка накладається (перетинається) із смугою відведення залізниці площею 0,0034 га., видано державний акт серії НОМЕР_1 від 16.11.2006 року та зареєстровано в державному земельному кадастрі за № НОМЕР_2 .

Вказує на те, що вказане рішення Глибоцької селищної ради є таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки прийняте з перевищенням повноважень, з порушенням норм земельного законодавства та таким, що порушує право ОСОБА_2 на користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху.

Просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Глибоцької селищної ради від 14.07.2006 року № 48-3/06 в частині надання земельної ділянки ОСОБА_1 у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 та накладається на смугу відведення залізниці площею 0,0034 га., визнати недійсним Державний акт серії ЯГ НОМЕР_1 від 16.11.2006р. на право власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_1 кадастровий № НОМЕР_2 та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку у державному реєстрі прав, скасувати запис у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим номер НОМЕР_2 , шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування.

Представник позивача ДТГО «Львівська залізниця» в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, проте направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на її необґрунтованість та незаконність, справу просив розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, проте направив до суду пояснення в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині скасування запису в Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 , що розташована на території Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області, шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування, а також надіслали заяву, в якій просять суд розгляд справи провести у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що з метою оформлення правовстановлюючих документів на право постійного користування землями смуги відведення залізниці в межах Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області Державним територіально - галузевим об`єднанням «Львівська залізниця» (правонаступник ПАТ «Українська залізниця») на замовлення землевпорядною організацією ПП «Ріга» виготовлено у грудні 2015 року Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки ДТГО «Львівська залізниця» під існуючими об`єктами залізничного транспорту за напрямком Чернівці-Вадул Сирет в адміністративних межах Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області. В результаті проведеної інвентаризації смуги відведення виявлено, що земельна ділянка від 2км+416м до 2км+428м, що перебуває у власності ОСОБА_1 (відображено в технічній документації з інвентаризації: на зведеному інвентаризаційному плані земельної ділянки стор.383), частково, а саме площею 0,0034 га, накладається на смугу відведення залізниці. Вказану земельну ділянку передано у власність ОСОБА_1 рішенням Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області від 14.07.2006 №48-3/06 для ведення особистого селянського господарства. На земельну ділянку, яка накладається (перетинається) із смугою відведення залізниці площею 0,0034 га, видано державний акт серії НОМЕР_1 від 16.11.2006 р. та зареєстровано в державному земельному кадастрі за НОМЕР_3 НОМЕР_2 .

Згідно «Плана границ полосы отвода участка Адынката-Берхомет», який є належним доказом землекористування залізниці, розробленого та погодженого в 1959 році, ширина смуги відведення на ділянці від 2 км+416м до 2 км+428м перегону становить 15 м. від осі колії. Земельна ділянка ОСОБА_1 частково входить у ширину смуги відведення залізниці і площа перетину земельної ділянки ОСОБА_1 в смузі відведення залізниці становить 0,0034 га.

На земельній ділянці, розміри якої визначені зазначеним Планом смуги відведення, розташована головна колія (ВБК) Гл. Буковинська - Берегомет, інвентарний №39, взята на облік в 1944 році, яка є власністю і перебуває на балансі залізниці.

Згідно Закону України від 23.02.2012 № 4442-УІ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» і є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. Починаючи з 01.12.2015 ДТГО «Львівська залізниця» здійснює діяльність в якості регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність належать землі під державними залізницями.

Розміри земельної ділянки, необхідної для експлуатації та обслуговування об`єктів транспорту визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно-технічної документації, що передбачено ст.11 Закону України «Про транспорт», яка діяла, як на момент прийняття оскаржуваного рішення, так і є чинною на цей час.

Дані обставини підтверджуються також і п. 2 Положення про землі транспорту, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 08.01.1981 за № 24, де зазначено, що «размеры земельних участков, предоставляемых для указанных целей, определяются в соответствии с утвержденными в установленном порядке нормами или проектно-технической документацией».

Окрім того, саме таку ширину смуги відведення у даному місці підтверджено Будівельними нормами і правилами, глава 39 - залізничні дороги колії 1520 мм. СНиП 11-39-76 та нормами відводу земель для залізниць СН 468-74, а смуга відведення залізниці, відображена у Плані смуги відведення лінії Адынката-Берхомет Чернівецької області.

Ст. 68 Земельного кодексу України (2001 року), ст.11 Закону України «Про транспорт», ст.6 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення під залізничним полотном та його облаштуваннями, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення, забезпечення безпеки руху і розвитку об`єктів залізничного транспорту.

Таким чином правовий статус земель залізничного транспорту визначено законом і не може бути змінений в будь-який інший спосіб аніж визначено законодавством.

Таку ж позицію в аналогічних справах висловлював і Верховний Суд України, який дійшов правового висновку про те, що правовий статус земель залізничного транспорту визначено законом і не може бути змінений в будь-який інший спосіб, аніж визначено законодавством. А наявність чи відсутність у залізниці документів на користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу, який ґрунтується на визначеному законом юридичному факті належності земель до залізничного транспорту. Відтак, план смуги відведення залізниці є належним доказом землекористування (аналогічні справи №3-305 гс15 від 24.06.2015, №3-460 гс від 16.09.2015, №3-562 гс від 7.10.2015, №3-562 гс від 16.09.2015, №3-900 гс від 7.10.2015, інші).

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сільська рада не вправі була розпоряджатися земельними ділянками, на яких розташовані державні підприємства.

Право залізниці на земельну ділянку в межах Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області, в тому числі і на спірну, виникло задовго до реєстрації права ОСОБА_1 та не було жодним чином припинене на підставі наступного.

Відповідно до норм законодавства, яке існувало при облаштуванні залізничного полотна та смуги відведення («Инструкция о нормах и порядке отвода земель для железных дорог и использовании полосы отвода» затв. Міністерством шляхів сполучення СРСР 01.11.1955; «Положение о землях предоставленных транспорту», затверджених постановою СНК СССР 07.02.1933; інші нормативні акти та будівельні норми) вимоги щодо виготовлення та отримання державного акту не передбачалося, а землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п.п. 54, 55 Общих начал землепользования и землеустройства (Постанова ЦИК СССР 15.12.1928).

Згідно із п.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005 положення п.6 діючої Постанови Верховної Ради Української РСР від 08.12.1990 «Про земельну реформу» №563-ХІІ в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою визнано таким, що не виповідає Конституції України (є неконституційним).

Право користування залізниці спірною земельною ділянкою відповідно до ст.11 ЦК України 2003 року виникло безпосередньо на підставі актів цивільного та земельного законодавства.

Інститут державних актів, як правовстановлюючих документів, було введено в дію Земельним кодексом УРСР 1970 року. Пунктом 2 Указу Президії Верховної Ради УРСР від 25.12.1970 «Про порядок введення в дію Земельного Кодексу УРСР» передбачалося, що норми Земельного кодексу УРСР (1970 року) застосовувались до правовідносин, які виникли після введення його в дію.

Розміри земельної ділянки залізниці, визначені Планом смуги відведення, відповідають даним, що підтверджується витягом Відділом Держземагенства у Глибоцькому районі станом на 01.01.2016 року, відповідно до якої під об`єктами залізничного транспорту в межах смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області знаходиться площа 62,4 га.

Залізницею як землекористувачем сплачується земельний податок за дану земельну ділянку.

Керуючись вищенаведеним, вважаю законним право користування залізницею землями в межах смуги відведення, та на підставі норм вищевказаного законодавства залізниця є землекористувачем, а План смуги відведення є належним доказом землекористування.

Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України, перелік яких с вичерпним.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. З часу відведення залізниці земельної ділянки під земляне полотно вилучення спірної частини земельної ділянки у встановленому порядку у залізниці не проводилося.

Слід зазначити, що відповідачі до залізниці щодо вилучення із користування даної частини смуги відведення не звертались. Відмови від права користування земельною ділянкою залізниця не надавала.

Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку становлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Під час прийняття Глибоцькою селищною радою Глибоцького району Чернівецької області оскаржуваного рішення і реєстрації ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, відповідачами не враховано вищенаведених норм законодавства, тому оскаржуване рішення прийнято із перевищенням повноважень щодо розпорядження землями державної власності, передбачених ст.ст. 12, 122 Земельного кодексу України, порушує права та інтереси Залізниці на користування земельною ділянкою, якою в даний час володіє і користується ОСОБА_1 , тому оскаржуване рішення підлягає визнанню незаконним та скасуванню як і недійсним виданий на його підставі акт про право власності на земельну ділянку.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що спірна земельна ділянка ОСОБА_1 , частково накладається на землі позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Згідно із ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А відповідно до ч.3 даної статті захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частина 1 ст. 155 Земельного кодексу України передбачає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В даному випадку підставою звернення до суду є порушення права користування земельною ділянкою в результаті протиправних дій відповідачів.

Згідно ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до ч.2 п.10 цієї статті способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п.п.«а» п.2 частини шостої ст.37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що слід скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровими номерами НОМЕР_2 і цим самим частково задовольнити вимоги позивача.

На підставі наведеного, ст. ст. 68 ЗК України, ст. 11 Закону України «Про транспорт», ст.. 23 Закону України «Про залізничний транспорт», п.п. 54, 55 Загальних засад землекористування і землеустрою, затверджені ЦВК СРСР від 15 грудня 1928 року, керуючись ст. ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» - задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2006 року № 48-3/06 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , земельної ділянки площею 0,0034 га., для ведення особистого селянського господарства, що накладається на смугу відведення залізниці.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданий 16 листопада 2006 року ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 на підставі рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 листопада 2006 року № 48-3/06, на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,0034 га. та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 .

У задоволенні решти вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: