пр. № 2/759/4793/19
ун. № 369/3687/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Марко Я.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження № 189 від 15.03.2019 року, -

ВСТАНОВИВ :

У березні 2019 року позивач звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до Києво-Святошинської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження № 189 від 15.03.2019 року, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.03.2019 року матеріали позовної заяви направлено за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

17.05.2019 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва матеріали позовної заяви прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.06.2019 року.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 189 від 15.03.2019 до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила про те, що виконання оскаржуваного рішення до вирішення справи по суті може завдати значної та непоправної шкоди дитині, змінивши усталений спосіб життя, призведе до постійної змінності умов та побуту, що у свою чергу може призвести до проблем зі здоров`ям та розвитком.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

У відповідності до частини 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 Цивільного процесуального кодексу України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до частини 3 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, варто звернути увагу, що у відповідності до частини 10 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову та предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходу, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки заявницею не доведено, що не вжиття заходів забезпечення позову утруднить в подальшому виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження № 189 від 15.03.2019 року, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р. Марко