Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.09.2019 р. 145/1316/19

2/145/613/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 07 квітня 1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем по даній справі.

Від сумісного проживання є двоє спільних дітей - повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина з інвалідністю, яка проживає і після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою.

Сімейне життя у неї з відповідачем не склалось. Під час сумісного проживання

виявилось, що вони мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між

подружжям, по-різному уявляють поведінку подружжя в сім`ї та сімейний уклад.

Відповідач під час сумісного проживання не цікавився проблемами та потребами сім`ї, не працював, не забезпечував сім`ю матеріально. Крім того, він постійно зловживав спиртними напоями, поводив себе неадекватно, виявляв агресію в поведінці - ображав та принижував її, неодноразово застосовував фізичне насильство в сім`ї. Скандали, які вчиняє відповідач, відбувались в присутності дітей. За таких умов подальше спільне проживання з відповідачем є небезпечним для неї та дітей, і в 2016 році вона вимушена була забрати дітей та піти від чоловіка. З того часу вони разом не живуть, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету. У неї відсутні плани на спільне майбутнє з відповідачем, оскільки фактично вона вже створила сім`ю з іншим чоловіком. Шлюб фактично розпався.

Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " ОСОБА_1 ".

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що вони з відповідачем шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, втратили взаємні почуття, примирення неможливе.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, просить розірвати шлюб.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що 07 квітня 1997 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.4).

Син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже повнолітній, а неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає і проживатиме з позивачкою після розірвання шлюбу.

Шлюб фактично розпався. Сторони з 2016 року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача 1518,40 грн судових витрат, сплачених позивачем при подачі заяви на сплату судового збору у сумі 768,40 грн (а.с.1) та на оплату правничої допомоги у сумі 750 грн (а.с.6).

Керуючись ст.ст.4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 141, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 07 квітня 1997 року виконкомом Сутисківської селищної ради Тиврівського району Вінницької області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , актовий запис № 10.

Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище " ОСОБА_1 ".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по справі у сумі 1518 (одна тисяча п`ятсот вісімнадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 27.09.2019 р.

Суддя Ратушняк І. О.