ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3002/19 Справа № 210/1995/18 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи:

позивач - Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Котар Світлани Володимирівни, на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 29 листопада 2018 року, ухваленого суддею Сільченко В.Є. у м. Кривому Розі, повний текст судового рішення складено 03 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 рокуКомунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа»)звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії в розмірі 21668,85 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов'язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.

Так, позивачем на виконання своєї статутної мети здійснюється постачання теплової енергії відповідачам за адресою: 50000, м.Кривий Ріг, вул.Медична, 7/8. Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири відповідачів здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є невід'ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію.

Позивач, виконуючи свої обов'язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але боржники не здійснювали у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв'язку з чим виникла зазначена заборгованість.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість за централізоване опалення за період з 01.2014 року по 10.2016 року у розмірі 10 964,88 (десять тисяч дев'ятсот шістдесят чотири гривні вісімдесят вісім копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» сплачений позивачем судовий збір у розмірі 881 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Котар С.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» в повному обсязі та стягнути на користь відповідача ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, представник відповідача Котар С.В. вказує на те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував, що відповідач ОСОБА_1 з січня 2014 року по січень 2018 року споживала послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1, або мала хоча якесь відношення до нерухомості за вказаною адресою. При цьому, представник Котар С.В. зазначає, що власником квартири з 19.10.2016 року є ОСОБА_5, тоді, як відповідач ОСОБА_1 ніколи не була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 і не була власником нерухомості, тому не могла бути споживачем послуг з централізованого опалення за зазначеною адресою.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач КПТМ «Криворіжтепломережа», просить залишити апеляційну скаргу представника відповідача Котар С.В. без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки під час судового розгляду справи судом у повному обсязі досліджені усі докази та їм надана відповідна правова оцінка про, що зазначено у судовому рішенні, жоден з поданих доказів не залишився поза увагою суду.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, звідки вибув 23.03.2015 року на іншу адресу: АДРЕСА_1, за вказаною адресою не був зареєстрований взагалі. Відомості щодо перебування на реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 відсутні в матеріалах справи, що підтверджено довідкою за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в Дніпропетровській області від 31.05.2018 року (а.с.26).

Окрім того, суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 22.12.2017 року, що підтверджено довідкою за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в Дніпропетровській області від 31.05.2018 року (а.с.27).

Згідно з довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в Дніпропетровській області від 31.05.2018 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 з 06.07.2017 року (а.с. 25).

Також, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рєестру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, власником квартири за адресою АДРЕСА_1 згідно договору міни з 19.10.2016 року є ОСОБА_5 (а.с.56).

Згідно з розрахунком заборгованості, сума боргу відповідачів за надані та отримані послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2014 року по 01.01.2018 року становить 21668,85 грн. (а.с. 7).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані судом як не належні відповідачі, а відповідач ОСОБА_1 була споживачем послуг з централізованого опалення лише в період з 01.01.2014 року по 01.10.2016 року, при цьому позовні вимоги до нового власника приміщення - ОСОБА_5 позивачем не заявлені, а відповідачем не надано жодних відомостей щодо погашення вказаної заборгованості, тому стягненню з відповідача ОСОБА_1 підлягає заборгованість, яка утворилася в період з 01.01.2014 року по 01.10.2016 року в розмірі 10964,88 грн.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом, в даному випадку виникли правовідносини з надання, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV,Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву споживача кореспондує визначений п. 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» його обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено й ст.19 Закону України «Про теплопостачання».

Частиною 1 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1 кв.м. опалювальної площі.

Суд першої інстанції під час судового розгляду встановив, що позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач ОСОБА_3 проживав та користувався його послугами за адресою: АДРЕСА_1, а тому на нього не може розповсюджуватися обов'язок щодо належного виконання умов договору, передбаченого ст.526 ЦК України, а відповідач ОСОБА_2 в період у 4 роки, за яким заявлено позов мешкала в квартирі лише 8 днів, через, що остання не може відповідати за заборгованість, що виникла за період з 01.2014 по 01.2018.

Суд також встановив, що відповідач ОСОБА_1 з 06.07.2017 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_3, а власником квартири за адресою АДРЕСА_1 згідно договору міни з 19.10.2016 року є ОСОБА_5, позов до якої не заявлено.

При цьому, суд встановив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що відповідач ОСОБА_1 була споживачем послуг після відчуження нерухомості та споживала послугу з централізованого опалення у заявлений у позові період у повному обсязі.

Згідно зі ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В матеріалах справи наявна довідка особового рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, з якої видно, що ОСОБА_1 є власником зазначеної квартири (а.с.6).

Окрім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рєестру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, власником квартири за адресою АДРЕСА_1 згідно договору міни з 19.10.2016 року є ОСОБА_5 (а.с.56).

Доводи представника відповідача Котар С.В. про те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_1 з січня 2014 року по січень 2018 року споживала послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1, або мала хоча якесь відношення до нерухомості за вказаною адресою, спростовуються наведеними вище доказами, а саме довідкою особового рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, де зазначено, що ОСОБА_1 є власником зазначеної квартири, а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рєестру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відповідно до якої, власником квартири за адресою АДРЕСА_1 з 19.10.2016 року, згідно договору міни є ОСОБА_5

Окрім того, судом стягнута з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті послуги з січня 2014 року по жовтень 2016 року, а не по січень 2018 року, як зазначає представник відповідача, тобто суд стягнув з ОСОБА_1 заборгованість, яка утворилася в період коли вона була власником житла.

Отже, на думку колегії суддів, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в досить повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке відповідає вимогам закону.

Фактично доводи, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, колегія суддів відмовляє у задоволенні апеляційної скарги а рішення суду першої інстанції залишає без змін згідно ст.375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Котар Світлани Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 29 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: