Дата документу 31.05.2019 Справа № 332/4442/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2006/19 Головуючий у 1-й інстанції: Мєркулова Л.О.
Є.У.№ 332/4442/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Кочеткової І.В.,
суддів: Кримської О.М.,
Дашковської А.В.
розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Зазначав, що 02.03.2010 сторони уклали кредитний договір №б/н, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з виплатою 30% річних. Посилаючись на те, що позичальник умови кредитного договору не виконує, має заборгованість, яка станом на 13.11.2018 становить 30 374, 33 грн., просив про задоволення позову.
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року відмовлено у задоволенні позову у зв`язку з пропущенням строку позовної давності.
Відмовляючи у задоволені позову АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, заява-анкета не містить жодної інформації про розмір пені, про можливість одностороннього збільшення процентної ставки або кредитного ліміту. Банк, надаючи як доказ розрахунок заборгованості за кредитним договором, не зазначив суму тіла кредиту, що унеможливлює нарахування відсотків та пені.
Не погоджуючись з рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, і ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та відшкодувати судові витрати. Вважає висновки суду першої інстанції про пропуск строку позовної давності помилковими, оскільки строк дії кредитної картки позичальника до останнього дня червня 2018 року. Вважає, що суд першої інстанції не спрямував судовий розгляд на забезпечення всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, допустив однобічність розгляду.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Черкашин І.І. надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам Закону. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обставин справи, правильно застосував норми матеріального права. Просить суд рішення суд першої інстанції залишити без змін а скаргу АТ КБ «ПриватБанк» без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За вимогами статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частини перша, третя і четверта).

Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У силу вимог статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.

Отже, розмір позики (кредиту), розмір відсотків за користування кредитом та строк, на який передано кошти і протягом якого позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки, є істотними умовами договору.

Встановлено, що 02 березня 2010 року сторони уклали договір №б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 8 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Обов`язковий щомісячний платіж, визначений сторонами склав 7% заборгованості (але не менше 50,00 грн. та не більше залишку заборгованості) (а.с.11-12).
В анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг позичальник своїм підписом підтвердила той факт, що вона була ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, отримала їх у письмовому вигляді та надала згоду на те, що ця заява разом із запропонованими Банком Умовами і Тарифами складає кредитний договір.

Умови надання банківського кредиту викладені в Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна, 55 днів пільгового періоду» по договорам, укладеним з ОСОБА_1 , яка підписна останньою 02.03.2010 (а.с.12).
В зазначеній довідці визначені всі суттєві умови кредитування, порядок погашення кредиту, проценти за користування кредитом, а також відповідальність за порушення строків внесення щомісячного платежу.
За п.2.1.2.2.1 Умов та правил для надання послуг банк видає клієнту картку. Датою укладення договору є дата отримання картки, зазначена в заяві.
Згідно з п. 2.1.1.2.12 Картка діє до останнього місяця, вказаного на лицевій стороні картки, включно. Після настання зазначеного на картці останнього місяця терміну дії банком випускається картка на новий термін. Термін дії картки не підлягає продовженню банком в разі надання клієнтом до початку останнього місяця дії картки письмової заяви про закриття рахунку, за умови відсутності простроченої заборгованості клієнта перед банком за відповідним рахунком. Закінчення терміну дії картки, її втрата або пошкодження не спричиняє закінчення договірних відносин між банком та клієнтом та / або закриття пов`язаного з нею поточного рахунку клієнта.
Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг).
Факт отримання кредитної картки «Універсальна», підписання Довідки не оспорювався позичальником у суді першої інстанції.
Зважаючи на те, що всі суттєві умови кредитування викладені в довідці, підписаній позичальником власноручно, висновки суду першої інстанції про недоведеність позивачем умов кредитування є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону.
Кредитним договором передбачено порядок погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості) а.с.12.
Згідно з положеннями п. 2.1.1.5.5 вищевказаних Умов і правил надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, відповідач мав погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим цим Договором.
Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку позичальник зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.
Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.
На виконання своїх зобов`язань за договором 02 березня 2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито картковий рахунок на ім`я відповідачки в гривнях і проводилося здійснення його обслуговування згідно з договором.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, доданому до позовної заяви, позичальник активно користувалася кредитними коштами, періодично вносила платежі на погашення кредиту, до серпня 2015 року не мала заборгованості за простроченими щомісячними платежами, протягом 2018 року на погашення кредиту 05.01.2018 внесено 721, 35 грн., 23.03.2018 495 грн., 23.06.2018 259, 94 грн., 24.07.2018р. 109, 97 грн. (а.с.8-10).
Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 01.06.2015 р. остання мала заборгованість за тілом кредиту на 7 998, 77 грн., за відсотками на 238, 19 грн., протягом червня 2015 листопада 2018 року її витрати за кредитом склали 5151, 64 грн., тобто тіло кредиту збільшилося до 13 408, 80 грн., на вказане тіло кредиту було здійснено нарахування відсотків на суму 20 011, 87 грн., а також пені за порушення строків виконання зобов`язання на загальну суму 10 821, 97 грн. За вказаний період позичальником внесено платежів на погашення кредиту на суму 15 790, 70 грн. Отже, поточна заборгованість за непогашеним кредитом становить 28 451, 74 грн., із яких 17 629,77 грн. за тілом і відсотками, 10 821, 97 грн. пені, нарахованої за період з серпня 2015 і до листопада 2018р. Із зазначеного розрахунку також вбачається, що внесені позичальником 15 790, 70 грн. були спрямовані Банком на погашення відсотків. Отже, заборгованість за тілом кредиту станом на 13.11.2018 становить 13 408, 60 грн., за відсотками 4 221, 17 грн., за пенею 10 821, 97 грн., в тому числі в межах строку позовної давності 1 200 грн. (а.с.8-10).
Незрозумілість для суду першої інстанції розрахунку заборгованості, а також неправильне зазначення у позовній заяві структури заборгованості за кредитом не є підставою для відмови у задоволенні позову.
Суд першої інстанції на порушення вимог ст.ст.12, 214 ЦПК України не сприяв учасникам справи в реалізації ними прав, передбачених ЦПК, не спрямував судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору.
За вказаних обставин висновки суду першої інстанції про пропуск банком строку позовної давності, недоведеність позовних вимог є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому оскаржуване рішення на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову і стягнення з позичальника на користь банку заборгованості в загальному розмірі 18 829, 77 грн., із яких за тілом кредиту на суму 13 408, 60 грн., за відсотками на суму 4 221, 17 грн., за пенею в межах строку позовної давності на суму 1200 грн.
Вимоги Банку про стягнення судових штрафів на суму 1922, 59 грн. і пені на суму 9 621, 97 грн. задоволенню не підлягають, оскільки нарахування вказаної пені здійснено за межами строків позовної давності, про застосування яких позивач відповідачка заявляла у суді, а стягнення судових штрафів призведе до подвійної відповідальності позичальника, що не узгоджується із загальними засадами цивільного судочинства.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню компенсація судового збору у суді першої і апеляційної інстанції пропорційно частці задоволених позовних вимог на суму 2 730, 76 грн.
Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити задовольнити частково.
Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року у цій справі скасувати.
ПозовАкціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.03.2010 року в загальному розмірі 18 829, 77 грн (вісімнадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять грн.77 коп.), із яких за тілом кредиту 13 408, 60 грн., за відсотками 4 221, 17 грн., за пенею 1200 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 2 730, 76 грн. (дві тисячі сімсот тридцять гривень 76 коп. ) компенсації судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий:

Судді: