Справа № 161/3694/19
Провадження № 2/161/1624/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 травня 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Петрової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у місті Луцьку цивільну справу №161/3694/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувшись із позовом до суду, просить визнати за ним право власності на Ѕ частку у спільному майні подружжя квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11.05.2007 року. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2018 р. шлюб між сторонами було розірвано. Водночас, в жовтні 2009 року, будучи в шлюбі, сторонами було придбано квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Вказує, що відповідач добровільно сплатити грошову компенсацію за частину квартири не погоджується; документи на право власності на квартиру зберігає у себе та погрожує продати нерухомість. Просить визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири як частку у спільному майні подружжя.

Позивач у судове засідання не з`явився, натомість представник позивача подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві; проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається особою на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Частиною 1 ст. 60 Сімейного кодексу (далі - СК) України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 травня 2007 року по 22 січня 2019 року, що вбачається із копії заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2019 року (а.с.6-7).

В шлюбі дітей не має.

Позивач стверджує, що сторонами у шлюбі, а саме в жовтні 2009 року, була придбана квартира за адресою АДРЕСА_1 . Зазначене засвідчується інформацією з Державного реєстру речових реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.5). Документи, що посвідчують право власності на спірну квартиру, знаходяться у відповідча.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Взаємної згоди щодо поділу квартири сторони не дійшли, договору не укладали.

Відповідно до норм чинного законодавства набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо майно було набуте за час шлюбу, передбачається (презумується), що воно є спільним.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , як частку у спільному майні подружжя.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст. 328, 368, 392 ЦК України, ст. 60 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку у спільному майні подружжя квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 275 (дві тисячі двісті сімдесят п`ять) грн. 11 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк