Справа № 517/604/18
Провадження №2/523/2078/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2019 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,

представника позивача - Скорохватової Н.Є.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

30.10.2018 року публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22.05.2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль", правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 014/0079/82/53887, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 33900 дол. США на строк до 22.05.2013 р. із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних. Оскільки позичальник належним чином свої зобов`язання не виконував, станом на 17.08.2018 р. утворилася заборгованість у розмірі 87205,37 доларів США, яка складається з поточної заборгованості за кредитом -28730,16 доларів США та заборгованості за відсотками - 58475,21 доларів США. Однак позичальник не виконує умови договору, тому банк змушений був звернутися до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити вказуючи, на те, що відповідно до п.3.3 кредитного договору, обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, при цьому проценти на залишок заборгованості нараховуються до повного погашення заборгованості по кредиту. При цьому сплив позовної давності не є окремою підставою для припинення зобов`язання.

Представник відповідача заперечувала проти позову посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з пропуском строків позовної давності, оскільки ОСОБА_1 останній раз сплачувала по кредиту 17.08.2009р., позовну заяву подано 30.10.2018р., однак АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надав суду обґрунтованих доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду за захистом порушеного права і з заявою про поновлення строку не звертався. Право на звернення у позивача виникло після 15.09.2009 року, або після 22.05.2013 року.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як було судом встановлено 22.05.2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль", правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №014/0079/82/53887, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 33900 дол. США строком на 84 місяці з 22.05.2006 р. до 22.05.2013 р., із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14% річних до 15-го числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та остаточним погашенням до 22.05.2013р.(а.с.8-11).

В зв`язку з тим що позичальник належним чином свої обов`язки не виконував, позивачем станом на 17.08.2018 р., нараховано заборгованість за кредитом на загальну суму 87205,37 дол.США, яка складається з:

- заборгованості за кредитом -28730,16 дол. США, що за курсом НБУ складає 794978,84 грн.,

- заборгованості за процентами -58475,21 дол. США, що за курсом НБУ складає 1618040,23 грн.,

21.08.2018 року банк надіслав ОСОБА_1 претензію про сплату заборгованості у розмірі 87205,37 дол.США (а.с.13).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Згідно ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтнресу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 грудня 2016 року №712/918/14-ц.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частина 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вказує на те, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо).

Згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що право та інтерес позивача був порушений відповідачем з 15.09.2009 р., після несплати чергового платежу, строк дії договору закінчився 22.05.2013 року, тому у позивача виникло право вимоги до суду протягом трьох років з вказаної дати.

Враховуючи дату звернення до суду 30.10.2018 р. суд прийшов до висновку, що строк позовної давності щодо звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості закінчився.

Згідно з вимогами ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи встановлені судом обставини, а також заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, в разі відмови в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,258-259,263,265,268,273,279,353-355, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.05.2019 року.

Суддя: