Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Нестер К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач посилається на те, що в листопаді 2010 року з ОСОБА_3 була досягнута домовленість про придбання у нього земельної ділянки площею 1,400 га, призначеної для особистого селянського господарства, розташованої на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського р-ну Дніпропетровської області. Вартість присадибної земельної ділянки були визначена в розмірі 5 000 грн.

Після досягнення згоди по всіх істотних умовах, позивач віддав гроші ОСОБА_3 , про що свідчить розписка останнього, а відповідач зі свого боку пообіцяв переоформити земельну ділянку на ім`я позивача.

Позивач зазначає, що після отримання грошей договір не було посвідчено, так як ОСОБА_3 і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його спадкоємцем є син відповідач по справі.

Тому позивач вимушений звернутися до суду і просить ухвалити рішення, яким договір купівлі-продажу визнати дійсним та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,400 га, розташовану на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, для ведення особистого селянського господарства, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 26.12.2002 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача до суду було надано заяву, в якій прохав розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні.

Відповідно до ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України , цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Статтею 220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Але якщо сторони домолися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилитися від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 26.12.2002 року, земельна ділянка площею 1,400 га, розташована на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, передана для ведення особистого селянського господарства, належала ОСОБА_3 (а. с. 10).

На а. с. 4 є розписка ОСОБА_3 про отримання ним плати за земельну ділянку 1,400 га, розташовану на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, передану для ведення особистого селянського господарства, по Державному акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 26.12.2002 року.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 29.03.2019 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.04.1940 року, ОСОБА_2 - відповідач по справі є сином померлого ОСОБА_3 (а. с. 7).

Бажаючим придбати земельну ділянки став позивач, який після передачі грошей, у повному обсязі виконав договір. У зв`язку зі смертю власника землі договір купівлі-продажу належним чином не посвідчений нотаріально.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що кошти за ділянку дійсно надійшли до відповідача, на що вказує розписка (а. с. 4).

Обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і ОСОБА_3 , як сторони правочину, домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. Виходячи з обставин справи та досліджених доказів суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею площею 1,400 га, розташовану на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення особистого селянського господарства, укладений 21.11.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_4 , право власності на:

-земельну ділянку загальною площею 1,400 га , розташовану на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначену для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 1368 від 26.12.2002 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук