ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року

м.Суми

Справа №592/18348/18

Номер провадження 22-ц/816/3050/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2019 року в складі судді Князєва В.Б., постановлене у м. Суми Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення та передачі ключів.

Свої вимоги мотивувала тим, що їй та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , частки співвласників у праві власності є рівними - по ? частині. ОСОБА_3 проживає у спірній квартирі разом зі своєю родиною, перешкоджає позивачу у доступі до житла, змінив замки на дверях, ключі не надав.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 шляхом її вселення у квартиру та передачі їй ключів від квартири.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1204 грн 80 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що перешкод у користуванні житлом співвласниці квартири він не чинить, тому правові підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечила проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, зазначає, що вона має законне право користування спірним житлом, реалізації якого перешкоджає відповідач, відмовляючи у наданні ключів від квартири та доступу до неї. Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не має перешкод у користуванні квартирою - безпідставні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився і просив розгляд справи відкласти. Проте клопотання задоволенню не підлягає, оскільки не містить належних доказів на підтвердження перебування відповідача на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні, яке перешкоджає його участі у судовому засіданні. Крім того, явка сторін до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Гончаренко Г.П., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про вселення до квартири, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є співвласницею спірної квартири, має право володіння та користування нею, відповідач перешкоджає їй у вселенні, в зв`язку з чим порушене право позивача підлягає захисту.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належить ? частина у праві власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5). Позивач зареєстрована у вказаному житловому приміщенні (а.с.26).

Іншим співвласником вказаного житла є ОСОБА_2 (а.с. 21-25), який фактично проживає у спірній квартирі.

04 листопада 2018 року ОСОБА_1 зверталася з заявою до Сумського відділу поліції щодо перешкоджання їй в користуванні житлом за адресою: АДРЕСА_2 , за наслідками звернення з ОСОБА_2 проведена профілактична бесіда (а.с. 20).

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 належить ? частка у праві власності на спірну квартиру, відповідач безпідставно перешкоджає співвласниці у реалізації її прав на користування та володіння належним майном, не надає ключа від вхідних дверей до квартири, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для захисту порушеного права позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не створює позивачу перешкод у користуванні житлом висновків суду першої інстанції не змінюють і відхиляються апеляційним судом оскільки не підтверджені належними допустимими доказами та спростовуються наявними у справі доказами.

Відповідач не заперечує, що позивач ключів від квартири не має, тому позбавлена можливості без його згоди зайти до квартири і користуватися своєю власністю.

Твердження відповідача про те, що передача ОСОБА_1 ключа від квартири порушить його права співвласника є необґрунтованим припущенням.

Суд апеляційної інстанції визнає, що наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 травня 2019 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина