Справа № 308/3911/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та його поділ, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та його поділ.

11.04.2019 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на зареєстроване за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) майно, а саме, земельну ділянку площею 0,25 га, за кадастровим номером НОМЕР_2 та об`єкт незавершеного будівництва (будинок) по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що між нею та відповідачем виник спір про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та його поділ, в той же час відповідач має намір відчужити спірне майно шляхом його продажу, про що свідчить опубліковане 03.04.2019 року на спеціалізованому інтернет-сайті оголошення про продаж вказаного нерухомого майна, Таким чином, внаслідок відчуження спірного майна предмет спору стане відсутнім, що унеможливить задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149,150 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої статтею 124 Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір з приводу визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та його поділ.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

П. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, наявності ймовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову як обґрунтована підлягає до задоволення.

А тому, враховуючи вищенаведене, виходячи з вимог ч. 1 ст. 149 ЦПК України, та з вимог ч. 1 ст. 150 ЦПК України, слід забезпечити позов шляхом накладення арешту на зареєстроване за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) майно, а саме, земельну ділянку площею 0,25 га, за кадастровим номером НОМЕР_2 та об`єкт незавершеного будівництва (будинок) по АДРЕСА_1 та заборону на їх відчуження в будь-який спосіб.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 158, 258, 260, 353, 354, 355 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту (заборони відчуження) на зареєстроване за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) майно, а саме, земельну ділянку площею 0,25 га, за кадастровим номером НОМЕР_2 та об`єкт незавершеного будівництва (будинок) по АДРЕСА_1 та заборону на їх відчуження в будь-який спосіб.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Суддя: О.А. Придачук