Дата документу 17.05.2019 Справа № 323/4020/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №323/4020/18 Головуючий у 1 інстанції Щербань Л.С.
Провадження № 22-ц/807/1815/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування за наслідками настання страхового випадку, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення страхового відшкодування за наслідками настання страхового випадку.

В обґрунтування позову зазначав, що на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу № 0112-0801 0628 від 12.09.2017 року укладеного між ним та ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», застраховано належний йому на праві власності автомобіль Seat Leon НОМЕР_1 .

23.07.2018 року о 11год. 20хв. на автодорозі Енергодар-Василівка-Бердянськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участі позивача, за наслідками якої позивач скоїв зіткнення із задньою частиною іншого автомобіля, в результаті чого пошкодив обидва транспортні засоби.

Про вказану подія позивач одразу повідомив страхову компанію та працівників поліції та того ж дня пройшов медичне обстеження на стан наявності алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння.

За наслідками ДТП інспектором поліції складено протокол про адміністративне правопорушення БД № 240340.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.08.2018 року у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказане рішення вступило в законну силу 04.09.2018 року.

Протягом серпня 2018 року позивач неодноразово пояснював представникам страхової компанії, що судовий розгляд справи ще не відбувся і лише після отримання оригіналу судового рішення ним буде направлено всі необхідні документи.

01.10.2018 року на телефонний номер НОМЕР_2 на додаток «Viber» від відповідача надійшов лист від 10.08.2018 року в якому вказано, що йому відмовлено у страхових виплатах, бо позивач в порушення умов договору не пройшов медичний огляд та не надав довідку, протокол, що підтверджують факт настання, час та обставини події.

04.09.2018 року позивач звернувся до страхової компанії з усіма необхідними документами та з заявою про виплату страхового відшкодування, але 5 жовтня 2018 року на адресу позивача знову надійшла відповідь від ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» з відмовою у виплаті страхових виплат.

05 жовтня 2018 року позивач втретє звернувся до відповідача на надав пакет документів передбачений договором та надання копії розрахунку вартості завданих збитків, однак 15.10.2018 року позивачу надано відповідь про відмову у виплаті страхової суми.

Згідно звіту за результатами проведення автотоварознавчої оцінки вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 152806,73грн.

Посилаючись на вищевикладені обставини, просив суд стягнути з відповідача борг в сумі 152806,73грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля в розмірі 1200,00грн., витрати на транспортування автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 7800,00грн., витрати пов`язані із залученням адвоката в сумі 9500,00грн., судовий збір в розмірі 1713,06грн., пеню, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання з 03.12.2018 року, з урахуванням індексу інфляції за час прострочення та 3% річних на момент постановлення рішення.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 152806,73грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля в розмірі 1200,00грн., витрати на транспортування автомобіля з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 7800,00грн., судовий збір в розмірі 1713,06грн. Всього стягнуто 163519,79 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вирішити питання розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Встановлено, що згідно договору добровільного страхування транспортного засобу № 0112-0801 0628 від 12.09.2017 року укладеного між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», застраховано належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль Seat Leon НОМЕР_1 .

23 липня 2018 року о 11 год. 20хв. на автодорозі Енергодар-Василівка-Бердянськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 . За наслідками ДТП позивач скоїв зіткнення із задньою частиною іншого автомобіля, в результаті чого пошкодив обидва транспортні засоби.

23 липня 2018 року ОСОБА_1 письмово повідомив ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про дану дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно листа ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» від 10 серпня 2018 року позивача повідомлено про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки в порушення вимог п.9.1.3. договору страхування ним не було надано документів, що підтверджують факт настання, час і обставини події, а також в порушення вимог п.9.1.9 позивачем не було пройдено відповідне медичне обстеження та не було надано відповідних документів.

За приписами ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг строку виплати припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів прострочення.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.08.2018 року встановлено, що 23.07.2018 року о 11год. 20хв. на а/д Енергодар-Василівка-Бердянськ ОСОБА_1 керуючи автомобілем Seat Leon д/н НОМЕР_1 , не витримав безпечну дистанцію та безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з задньою частиною автомобіля Mitsubishi Outlander д/н НОМЕР_3 , в результаті чого пошкодив обидва транспортні засоби. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340,00грн. постанова вступила в законну силу 04.09.2018 року.

04 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» з заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням ДТП, що мало місце 23.07.2018 року.

Згідно листа ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» від 05 жовтня 2018 року та 16.10.2018 року, позивача повідомлено про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки позивачем не було пройдено відповідне медичне обстеження та не було надано відповідних документів, а також, відповідно до п.5.1.1. умов договору страхування виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати ТЗ (або ДО), які безпосередньо або побічно спричинені, виникають або збільшуються внаслідок порушення розділів 10,11,12,13 та 14 Правил Дорожнього руху.

ОСОБА_1 05.10.2018 року звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» з заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням ДТП, що мало місце 23.07.2018 року з повним пакетом всіх необхідних документів.

Листом ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» від 16.10.2018 року, позивача повідомлено про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки позивачем не було пройдено відповідне медичне обстеження та не було надано відповідних документів, а також, відповідно до п.5.1.1. умов договору страхування виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, знищення або втрати ТЗ (або ДО), які безпосередньо або побічно спричинені, виникають або збільшуються внаслідок порушення розділів 10,11,12,13 та 14 Правил Дорожнього руху.

Відповідно до істотних умов договору страхування, страховими ризиками за цим договором є позначені в п.6 розділу І Договору ризики пошкодження, повної, часткової або втрати застрахованого ТЗ в цілому, або окремих його деталей, частин та застрахованого до настання дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на зазначене, за даним договором страхування розуміється страхування транспортних засобів яке не включає в себе страхування відповідальності перед третіми особами, страхування водія та пасажирів майна, що перевозиться у автомобілі. Тому для виплати страхового відшкодування не має значення чи винний позивач у дорожньо-транспортній пригоді, чи наявна відповідальність третіх осіб.

Згідно п.11.1 розділу 11 Договору страхування, виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з умовами договору та цими умовами, з урахуванням обраної п.4 розділу 1 договору програми страхування, на підставі письмової заяви страхувальника і страхового акту.

Відповідно до п. 11.3 договору, розмір страхового відшкодування визначається виходячи із прямого розміру збитків, завданих страхувальнику в результаті страхового випадку, на підставі даних огляду пошкодженого ТЗ та документів, що підтверджують розмір спричинених збитків.

Згідно п.11.8 договору до розмірів страхового відшкодування включаються: витрати, понесені страхувальником, що пов`язані із транспортування (буксирування) пошкодженого транспортного засобу від місця аварії до місця зберігання (ремонту), якщо транспортний засіб не може рухатись своїм ходом внаслідок пошкоджень, що є наслідками страхового випадку; витрати, пов`язані на проведення автотоварознавчої експертизи , складання дефектної відомості, послуги експерта чи аварійного комісара в межах фактичних витрат, якщо такі витрати погоджені із страховиком.

Згідно звіту №67 про визначення вартості відновлювального ремонту колесного транспортного засобу від 25.09.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Seat Leon АР 0050 АІ становить 152806,73грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №67 витрати на залучення експерта становлять 1200,00грн.

Відповідно до прибуткового касового ордеру №1 від 23.07.2018 року витрати за транспортування транспортного засобу становлять 7800,00грн.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню: вартість відновлювального ремонту автомобіля Seat Leon АР 0050 АІ в сумі 152806,73грн.; витрати на залучення експерта в сумі 1200,00грн.; витрати на залучення експерта в сумі 1200,00грн.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині стягнення пені, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання з 03.12.2018 року, з урахуванням індексу інфляції за час прострочення та 3% річних на момент постановлення рішення, суд першої інстанції вірно встановив, що позивачем не надано розрахунок суми пені, що суперечить ч.1 ст.81 ЦПК України.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно пункту 32 Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

Доводи апеляційної скарги носять характер формальних міркувань, що не можуть слугувати достатньою та обґрунтованою підставою для скасування правильних по суті судових рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» залишити без задоволення.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: