ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/3475/18 Головуючий в І інстанції: Пилипенко С.В.
Номер провадження: №22-ц/819/936/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Давиденко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 березня 2019 року, у складі судді Пилипенка С.В., у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа: приватне підприємство "Кельтвест") про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнення до позовної заяв від 07.11.2018 року, просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 51247,80грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Він (позивач) займається закупівлею меду для ПП "Кельтвест", відповідно до укладеного договору комісії, у зв`язку із чим підприємство постійно перераховує йому кошти та надає тару для закупівлі меду. В жовтні 2017 року він почав співпрацювати із відповідачем щодо закупівлі бджолиного меду у виробників та його поставки йому (позивачу). У зв`язку із цим між ними був укладений усний договір поставки меду.

Ним було передано відповідачу грошові кошти в сумі 473000,00грн (143000,00грн - 02.11.2017 року та 330000,00грн - 12.10.2017 року), а також 35 бочок. За дані кошти відповідач зобов`язалася поставити йому мед в обумовленій кількості тон. На підтвердження факту отримання грошових коштів та бочок ОСОБА_1 написала йому три розписки про отримання коштів та бочок. Однак, оскільки він за договором комісії закупляв мед для ПП "Кельтвест", то останні вимагали від нього, щоб усі розписки, які він отримує, видавались на ім`я ПП " ОСОБА_3 ". При цьому факт отримання коштів ним від ПП "Кельтвест" підтверджується договором комісії, а також виписками із банківського рахунку.

Загалом відповідач поставила йому товару на суму 372621,20грн, про що він надав розписку. Окрім того, 49104,00грн ОСОБА_1 перерахувала йому на картковий рахунок, а тому розмір заборгованості становить 51247,80грн.

Також вказує, що жодних відносин між ним та чоловіком відповідача ОСОБА_4 не було. Останній жодної закупки товару не здійснював, всі відносини щодо закупівлі товару були виключно із ОСОБА_1

З приводу коштів, які були ним перераховані ОСОБА_4 , зазначає, що дані грошові кошти ним були перераховані помилково на картковий рахунок, оскільки дані кошти мала отримати відповідач ОСОБА_1 для закупівлі меду. Однак відповідач обіцяла, що її чоловік ОСОБА_4 найближчим часом поверне вказані кошти на рахунок, проте до цього часу не повернуті. Вказане буде предметом іншого судового розгляду.

З приводу розписки від 01.11.2017 року на суму 400790,80грн вказав, що її текст, де зазначено про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_4 меду в кількості 7530,200 кг на суму 400790,80грн в рахунок попередньо оплачених коштів у вигляді авансу, особисто він не писав, даний текст був дописаний відповідачкою, що визнано в судовому засіданні її представником. Тому дана розписка не має доказового значення по справі, оскільки мед в кількості вказаній в розписці та на суму яка вказана в ній він не отримував.

З квітня 2018 року ОСОБА_1 ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань у добровільному порядку.

У своїх відзиві на позовну заяву та письмовому запереченні відповідач позов не визнала і зазначила таке.

З 05 жовтня 2016 року по 26 грудня 2016 року вона працювала у ПП "Кельтвест" на посаді менеджера із закупівлі. Після звільнення з підприємства вона продовжила надавати юридичній особі послуги по закупівлі меду. 12.10.2017 року та 02.11.2017 року вона отримала від ПП "Кельтвест" грошові кошти в сумі 330000,00грн та 143000,00грн, а також 35 бочок. Із письмових розписок вбачається, що грошові кошти на закупівлю меду та бочки їй були надані ПП "Кельтвест", а не ОСОБА_2 , хоча саме останній передавав їй ці кошти. Вона дійсно отримувала грошові кошти на закупівлю меду і за дані кошти було придбано мед та передано його ОСОБА_2 як працівнику ПП "Кельтвест", про що свідчать відповідні розписки, а саме: від 01.11.2017 року, згідно якої ОСОБА_2 прийняв від її чоловіка ОСОБА_4 мед коріандр в кількості 7532,2 кг, в рахунок попередньо сплачених коштів на суму 400790,80грн; від 17.11.2017 року, згідно якої ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_1 . мед в кількості 6511,40кг на суму 372621,20грн в рахунок раніше сплачених коштів, а також отримав 3 бочки; також у відповідності до квитанції №0.0.956436974.1 від 06.02.2018 року на картковий рахунок ОСОБА_2 нею було перераховано узгоджений із ПП "Кельтвест" залишок коштів, які надавались їй для закупівлі меду в розмірі 49104,00грн.

Таким чином, за дві поставки позивач ОСОБА_2 прийняв мед в кількості 14043,6 кг на суму 773412,00грн, в рахунок раніше сплачених грошових коштів, при цьому сума двох розписок, на які посилається позивач, повністю входять в суму закупленого меду.

Із електронного листа, надісланого на електронну адресу ОСОБА_2 05.10.2017 року позивачем було здійснено аналіз надісланих проб меду, взятих у осіб, у яких у подальшому проводилась закупівля меду. Після отримання листа їй було зазначено ОСОБА_2 , що вона може скуповувати мед у осіб, які в списку виділені темним кольором.

Також зазначила, що між нею та позивачем був укладений договір поставки меду, за яким позивач зобов`язався надати їй грошові кошти, а вона зобов`язалася закуповувати мед у виробників та поставляти його, проте позивачем не зазначені інші умови договору, а саме, яка оплата за надані послуги по закупівлі меду, хто саме сплачує транспортні витрати та інші істотні умови договору.

Вважає, що у випадку задоволення цього позову, в подальшому до неї може звернутися з позовом про стягнення аналогічної суми і ПП "Кельтвест", оскільки розписки видані саме цьому підприємству.

Представник третьої особи (приватного підприємства "Кельтвест") в судове засідання не з`явився, директор вказаного підприємства ОСОБА_5 направив до суду письмові пояснення по суті спору, відповідно до яких ПП "Кельтвест" займається продажем бджолиного меду.

Для закупівлі меду між підприємством та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір комісії, на підставі якого підприємство перераховує кошти та надає тару для закупівлі меду, а ФОП Цибульський закуповує мед від їх імені та за їхні кошти.

В 2017 році ПП "Кельтвест" передало ФОП ОСОБА_2 кошти в розмірі 473000,00грн для закупівлі меду, оскільки останній повідомив про свій намір закуповувати мед у ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_2 передав кошти для закупівлі меду відповідачу, а вона надала розписки про отримання грошових коштів, в яких вказано, що гроші поступили від ПП "Кельтвест", однак в дійсності кошти гр-ці ОСОБА_1 були передані ФОП ОСОБА_2

Тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і грошові кошти мають бути повернуті саме на користь ФОП ОСОБА_2

Оскаржуваним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 березня 2019 року позов був задоволений. Суд вирішив стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 51247,80грн та сплачений судовий збір в сумі 704,80грн, а всього 51952,60грн.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в позові в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, зазначила, що є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що договірні зобов`язання з приводу поставки відповідачем позивачу меду виникли між сторонами, оскільки такі зобов`язання виникли між нею (відповідачем) та ПП "Кельтвест". Про існування будь-якого договору комісії між позивачем та ПП "Кельтвест їй відомо не було і доказів про таку її обізнаність про це матеріали справи не містять. Також вказала, що закупівельні акти про купівлю меду у ряду осіб (Скорняк, Вареник, Сінкевич, Богданцев, Лівіцький, Дрозд, Сиврюк, Літкович, Корінь, Юренко, Булак), з якими укладались договори про наміри закупівлі меду, свідчать про те, що лише у вказаних осіб вона придбала для ПП "Кельвест" мед в кількості 9987,6кг на суму 557193грн. Даний факт спростовує твердження позивача про помилковість перерахування грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_4 , оскільки наведене свідчить про узгоджене з позивачем та третьою особою використання їх для закупівлі меду та подальшої його поставки ПП "Кельвест". При цьому зазначила, що грошові кошти, які були надані їм (їй та її чоловіку) на закупівлю меду, слід розцінювати як сумісні з її чоловіком, а мед, який за них був куплений, - як загальна виконана робота за договором поставки. Крім того, з приводу розписки від 01.11.2017р про отримання позивачем меду від ОСОБА_4 в кількості 7530,20кг на суму 400790,80грн, зазначила, що дійсно, саме нею було у вказану розписку вписано кількість та вартість меду, однак це було зроблено за попереднім погодженням, зокрема, позивач написав вказану розписку про отримання від ОСОБА_4 меду з прочерком в графі кількість, передав її водію, який 02.11.2017р, після зважування меду, передав їй розписку, в яку вона вписала кількість та вартість меду. Після цього водій передав їй грошові кошти готівкою в сумі 143000,00грн.

У своєму відзиві представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 06.02.2007 року (а.с.4).

Відповідно до копії договору комісії №2 на купівлю бжолопродуктів від 12 грудня 2016 року, укладеного між ПП "Кельтвест" (комітент) в особі директора Махнюка Ю. В. та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (комісіонер), комісіонер зобов`язується за дорученням та на користь комітента за винагороду вчинити за рахунок комітента і від свого імені правочини щодо придбання бджолопродуктів належної якості. Належним виконанням комісіонером своїх зобов`язань за цим договором вважається вчинення комісіонером правочинів щодо придбання товарів в порядку і на умовах, визначених договором. За виконання послуг з придбання товару і виконання інших зобов`язань за цим договором комітент зобов`язується сплатити комісіонеру комісійну винагороду.

Згідно п.1.4. договору при вчиненні відповідних правочинів із третіми особами щодо придбання товарів комісіонер зобов`язаний діяти в інтересах комітента. Товар, придбаний комісіонером з рахунок комітента, є власністю останнього.

Відповідно до п.1.7. договору закупівлю продукції комісіонер здійснює за дорученням комітента та згідно цін, визначених в Акті Узгодження цін (Додаток №1). У випадку, якщо продукція є дорожчою більш ніж на 10%, то в такому випадку комісіонер має отримати згоду комітента на закупівлю такої.

За п.3.1. договору комітет зобов`язаний забезпечити комісіонера грошовими коштами, необхідними для придбання товару.

Згідно п.5.8. договору комісіонер має право купувати продукцію для комітента за власні кошти з подальшим відшкодуванням комітентом вартості цієї продукції (а.с.10-11).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що комісіонер приймає на себе зобов`язання: вивчати ринок з метою пошуку продавців, які бажають продати товар на умовах визначених договором, укладати та виконувати від свого імені угоди на придбання товару; за вимогою комітента передати йому всі отримані за виконаним дорученням товари; виконувати функцію податкового агента при купівлі товару від фізичних осіб власників продуктів бджільництва.

Згідно п.4.1 договору комісіонер зобов`язується закупити за завданням комітента бджоло продукти та поставити їх на його склад за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

Відповідно до Акту узгодження цін від 12.12.2016 року ПП "Кельтвест" та ФОП ОСОБА_2 погодили ціни на бюджолопродукцію (а.с.12).

Із письмової розписки ОСОБА_1 від 02.11.2017 року вбачається, що вона отримала гроші в сумі 143000,00грн для закупівлі меду від компанії "Кельт Вест" (а.с.47).

Відповідно до письмових розписок ОСОБА_1 . №1, №2 від 12.10.2017 року вона отримала під заливку меду 35 бочок (200-х літрових) від фірми "Кельт Вест" за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Промислова, 7, а також отримала гроші на закупку меду в сумі 330000,00грн від фірми "Кельт Вест" (а.с.48, 49).

З письмової розписки ОСОБА_2 від 17.11.2017 року вбачається, що він, діючи в особі фірми " Кельт Вест", отримав від ОСОБА_1 мед в кількості 6511,4 кг на суму 372621,2грн в рахунок попередньо оплачених ним коштів. Також ним отримані бочки 200 літрів в кількості 3 штуки, залишок бочок, які йому необхідно повернути становить 32 штуки (а.с.58).

Згідно копії квитанції Приватбанк ОСОБА_1 05.02.2018 року перерахувала ОСОБА_2 49104,00грн, назва послуги: оплата за товар (а.с.59).

Відповідно до копії письмової претензії від 05 травня 2018 року, яка адресована ОСОБА_1 , позивач по справі ОСОБА_2 просить виконати взяті зобов`язання по договору поставки меду та повернути йому суму невиконаного зобов`язання в розмірі 51400,00грн (а.с.8).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_25 НОМЕР_1 , остання з 05.10.2016 року була прийнята на роботу до ПП "КельтВест" на посаду регіонального менеджера із закупівлі; з 26.12.2016 року була звільнена з роботи за угодою сторін, згідно ст.36 КЗпП України (а.с.56).

Відповідно до копій закупівельних актів заготівлі меду, воску та інших продуктів бджільництва від індивідуальних продавців пасічників, виданих ПП "КельтВест" від 18.07.2017 року, 25.07.2017 року, 13.09.2017 року, 14.09.2017 року, 03.10.2017 року, 05.10.2017 року, 13.10.2017 року, 14.10.2017 року, 23.10.2017 року, 01.11.2017 року, 13.11.2017 року, 14.11.2017 року, регіональним менеджером із закупівлі ОСОБА_1 куплено у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 бджолиного меду (а.с.102-122).

Матеріали справи також містять Договори про наміри закупівлі меду підприємством ПП "КельтВест" у вказаних осіб (а.с.126-132).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли договірні зобов`язання з приводу поставки відповідачем позивачу меду на вказану в розписках суму, в результаті яких відповідачем не доведено виконання нею своїх зобов`язань по поверненню меду або грошових коштів на суму 51247,80грн, виходив з того, що розписка про отримання позивачем меду коріандру від ОСОБА_4 в кількості 7530,20кг на суму 400790,80грн не підтверджує виконання відповідачем своїх зобов`язань по закупівлі меду з огляду на обставини справи та незалучення ОСОБА_4 до участі у справі, що унеможливлює встановлення його прав та обов`язків щодо зобов`язань перед позивачем.

Апеляційний суд в основному погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він по суті є правильним.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За ст.205 вказаного Кодексу правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно ст.206 вказаного Кодексу усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За договором купівлі-продажу ст.655 ЦК України одна сторона продавець передає або зобов`язується передати майно товар у власність другій стороні покупцеві, а покупець приймає, або зобов`язується прийняти майно товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За ч.1 ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору, або буде створений придбаний, набутий продавцем у майбутньому.

За змістом ст.658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару; якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває права власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Згідно ст.664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Відповідно до ст.1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона /комітент/ зобов`язується за дорученням другої сторони комітента за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

У цій справі встановлено, що за договором комісії від 12 грудня 2016 року Комісіонер ( ФОП ОСОБА_2 ) зобов`язався за дорученням та на користь Комітента (ПП "Кельтвест") за винагороду вчинити за рахунок комітента і від свого імені правочини щодо придбання бджолопродуктів належної якості. На виконання вказаного договору, між позивачем та відповідачем було укладено усний договір поставки меду. Так, 12 жовтня 2017 року та 02 листопада 2017 року позивач передав відповідачу 330000,00грн та 143000,00грн для закупівлі меду, що не заперечується останніми в судовому засідання. На підтвердження даних обставин відповідач написала позивачу розписку про отримання грошових коштів від компанії "Кельт Вест", хоча кошти були отримані безпосередньо від позивача, який діяв відповідно до договору комісії. На підтвердження отримання товару - меду - позивачем власноруч написано відповідачу розписку від 17.11.2017 року про отримання ним від ОСОБА_1 меду в кількості 6511,4 кг на суму 372621,2грн в рахунок попередньо оплачених ним коштів.

Таким чином, відповідачем були виконані взяті на себе зобов`язання в частині поставки меду в кількості 6511,4 кг на суму 372621,2грн, що підтверджується вказаною розпискою від 17.11.2017 року та відповідно до платіжного доручення банку ОСОБА_1 перерахувала ОСОБА_2 грошові кошти на суму 49104,00грн, що визнано відповідачем в судовому засіданні.

У зв`язку з вказаним різниця неповернутого товару в грошовому еквіваленті становить 51274,80грн (330000,00грн + 143000,00грн - 372621,2грн - 49104,00грн).

Позовні вимоги заявлені позивачем в розмірі 51247,80грн (через помилку в обчисленні), а тому, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, позовна вимога саме в такому розмірі (51247,80грн) є предметом цього позову.

Слід зазначити, що участь сторін у цивільному процесі зумовлена тим, що судовий спір має місце саме між ними і його вирішення впливає безпосередньо на їх права чи обов`язки. При цьому участь третіх осіб у справі є опосередкованою формою захисту їх прав та інтересів, що пов`язані зі спірними правовідносинами, оскільки за результатом вирішення спору у сторін виникнуть права та обов`язки, а у третіх осіб судове рішення може бути лише підставою для цього.

Відповідно до ст.51 ЦПК України:

--- суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ч.1);

--- якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.2).

За положеннями ст.53 вказаного Кодексу:

--- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи (ч.1);

--- якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (ч.3).

Суд апеляційної інстанції за процесуальним законодавством на стадії апеляційного розгляду позбавлений можливості залучати до участі у справі осіб, які не приймали участі у справі в суді першої інстанції.

За ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Посилаючись на участь у вказаних правовідносинах свого чоловіка ОСОБА_4 , відповідач в той же час не заявляла клопотання про залучення його до участі в розгляді справи.

Таким чином, коло залучених до участі у справі осіб (позивач ФОП ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_1 та третя особа приватне підприємство "Кельтвест") не дозволяє встановити обставини справи, які є обов`язковими для осіб, які не залучені до участі у цій справі (тобто для чоловіка відповідача - ОСОБА_4 ).

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням залучених до участі у справі осіб відповідачем належними доказами не доведено виконання нею своїх зобов`язань по поставці позивачу меду згідно з умовами домовленостей, зокрема, по поставці меду в кількості 7532,2 кг на суму 400790,80грн в рахунок раніше сплачених грошових коштів, про що йдеться у розписці позивача від 01.11.2017 року.

Сам позивач заперечує дійсність фактів, визначених у вказаній розписці, вказавши, що її текст, де зазначено про отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_4 меду в кількості 7530,200 кг на суму 400790,80грн в рахунок попередньо оплачених коштів у вигляді авансу, особисто він не писав, даний текст був дописаний відповідачкою, що нею не заперечується.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що у цій справі, за участі визначених учасників справи, вказана розписка не може бути взята до уваги як така, що свідчить про встановлення дійсного факту.

На думку апеляційного суду кожен із сторін у цій справі, а також і сам ОСОБА_4 , за наявності підстав, не позбавлені можливості ініціювати судовий розгляд з приводу певних правовідносин, якщо вони мають місце між ними.

Отже, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено в повній мірі обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.

На отримані в рахунок поставки меду для ПП "Кельтвест"від позивача грошових коштів в сумі 473000,00грн (підтверджується розписками відповідача про отримання грошових коштів від 02.11.2017р на суму 143000,00грн та від 12.10.2017р на суму 330000,00грн) нею доведено лише поставку меду в кількості 6511,4 кг на суму 372621,2грн (підтверджується розпискою позивача від 17.11.2017 року), а також перерахування позивачу грошових коштів на суму 49104,00грн.

При цьому апеляційний суд також звертає увагу й на те, що розписка ОСОБА_2 від 17.11.2017 року подана до суду як доказ самою відповідачкою (долучена до відзиву на позовну заяву), тобто вона визнає викладені в ній факти та погоджується з ними.

В той же час апеляційний суд враховує позицію щодо заявленого позову третьої особи, а саме підприємства ПП "Кельтвест", яке підтримало позовні вимоги та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і грошові кошти мають бути повернуті саме на користь ФОП ОСОБА_2 Тобто, позивач і вказане підприємство, як сторони договору комісії, добровільно визначилися між собою з приводу того, кому саме з них мають бути повернуті коштів (51247,80грн) як вартість непоставленого меду і в подальшому рішення суду у цій справі буде мати для них преюдиційне значення. А тому не можуть братися до уваги заперечення відповідача у відповідній частині як такі, що втручаються в існуючі між позивачем та ПП "Кельтвест" правовідносини з договору комісії, які узгоджені його сторонами.

Отже, суд повно, всебічно дослідив обставини справи відносно доведеності позовних вимог, дав належну оцінку зібраним в цій частині доказам у справі, а тому прийшов до вірного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують. Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на існування правовідносин з приводу поставки меду саме між відповідачем та ПП "Кельтвест", а не між сторонами, оскільки, як встановлено судом, мед купувався відповідно до договору комісії від 12.12.2016р, укладеного між ПП "Кельтвест" (комітент) та позивачем (комісіонер), за яким комісіонер зобов`язується за дорученням та на користь комітента за винагороду вчинити за рахунок комітента і від свого імені правочини щодо придбання бджолопродуктів належної якості. Тобто, відповідні правочини вчинялися саме між сторонами у цій справі. Це підтверджується і позицією третьої особи ПП "Кельтвест". При цьому необізнаність відповідача про існування вказаного договору комісії не може заперечити сам факт його існування. Також підлягають відхиленню й посилання скаржника на доведеність придбання нею у декількох осіб для ПП "Кельвест" меду в кількості 9987,6кг на суму 557193грн, що, на її думку, спростовує твердження позивача про помилковість перерахування грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_4 , а також на спільну діяльність її та її чоловіка ОСОБА_4 щодо виконання роботи за договором поставки меду. При цьому апеляційний суд виходить з того, що сам позивач категорично заперечує наявність правовідносин з чоловіком відповідача ОСОБА_4 , а також враховує й те, що, як вже зазначалось, коло залучених у цій справі осіб не дозволяє встановити обставини справи, які є обов`язковими для осіб, які не залучені до участі у цій справі (тобто для чоловіка відповідача - ОСОБА_4 .). Також слід залишити поза увагою й посилання на обставини написання розписки від 01.11.2017р про отримання позивачем меду від ОСОБА_4 в кількості 7530,20кг на суму 400790,80грн, оскільки, як вже було зазначено, з урахуванням заперечення позивачем дійсності фактів, визначених у вказаній розписці, а також з урахуванням участі визначених учасників справи, вказана розписка не може бути взята до уваги як така, що свідчить про встановлення дійсного факту.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для того, щоб апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, встановленому п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 23 травня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська