У Х В А Л А

10 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 643/1342/17

Провадження № 14-570цс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ТкачукаО.С.,

суддів: Антонюк Н.О., Бакуліної С.В., Британчука В.В., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Кібенко О.Р., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Прокопенка О.Б., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.,

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа - державне підприємство «Будівельник», про зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2018 року, ухвалену у складі колегії суддів: Котелевець А.В., Коваленко І.С., Сащенка І.С.,

УСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа - державне підприємство «Будівельник» (далі - ДП «Будівельник»), про зобов'язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі наказу Міністерства промислової політики України від 01 липня 2009 року № 400, реорганізованого шляхом приєднання до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, його було призначено головою ліквідаційної комісії ДП «Будівельник».

У зв'язку з відсутністю діючого свідоцтва арбітражного керуючого, відсутністю необхідної правової практики з питання ліквідації підприємства, нездійснення будь-якої роботи на території Черкаської області більше 7 років, а також особистих обставин він не має можливості працювати/здійснювати повноваження голови ліквідаційної комісії ДП «Будівельник». У зв'язку із цим 16 грудня 2016 року ОСОБА_3 направив на адресу відповідача заяву з вимогою про звільнення із займаної посади та виключення зі складу ліквідаційної комісії ДП «Будівельник», яку відповідачем отримано 20 грудня 2016 року. Разом із тим відповідач у порушення ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) не звільняє ОСОБА_3, через що останній звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2017 року провадження у справі закрито на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз'яснено позивачу право звернутися до адміністративного суду.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2017 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2018 року позов ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звільнити ОСОБА_3 з посади голови ліквідаційної комісії з одночасним виключенням зі складу ліквідаційної комісії державного підприємства «Будівельник» шляхом видання наказу про звільнення з роботи на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України з 04 січня 2017 року.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

22 жовтня 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав порушення правил предметної юрисдикції, оскільки суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позову фактично з підстав порушення правил предметної підсудності, зазначивши про наявність корпоративних відносин.

24 жовтня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду відповідно до ст. 401, ч. 1 ст. 402 ЦПК України призначив справу до судового розгляду.

Ухвалою від 07 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду задовольнив клопотання ОСОБА_3 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до ч. 6 ст. 403 ЦПК України, яка передбачає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Строк на касаційне оскарження передбачено ст. 390 ЦПК України, згідно з частиною першою якої касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2018 року було складено у цей же день.

Зі справи вбачається, що касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2018 року подано ОСОБА_3 13 серпня 2018 року, при цьому доповнення до касаційної скарги, в якому є посилання на порушення судами правил суб'єктної юрисдикції, подано до суду через два місяці після подання касаційної скарги - у 20 жовтня 2018 року, хоча особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити її лише протягом строку на касаційне оскарження.

Разом із цим ст. 398 ЦПК України не передбачено права суду касаційної інстанції вирішувати питання про поновлення пропущеного строку на внесення змін чи доповнень до касаційної скарги, тому відповідні заяви, подані після визначеного законом строку, не приймаються до розгляду, а повертаються заявникові ухвалою суду.

Оскільки ст. 403 ЦПК України передбачає передачу справи на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції, а ОСОБА_3 скаргу з цього приводу у встановлений законом строк не подав, а доповнення до касаційної скарги з клопотанням про вирішення питань юрисдикції подано за межами строків оскарження, Велика Палата Верховного Суду не вбачає можливості для прийняття справи до розгляду та повертає її до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 398, 402-404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Справу за позовом ОСОБА_3 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа - державне підприємство «Будівельник», про зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2018 року повернути до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

2. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.С. Ткачук

Судді: Н.О. Антонюк Л.М. Лобойко

С.В. Бакуліна Н.П. Лященко

В.В. Британчук О.Б. Прокопенко

Д.А. Гудима Л.І. Рогач

В.І. Данішевська І.В. Саприкіна

О.С. Золотніков О.М. Ситнік

О.Р. Кібенко В.Ю. Уркевич

В.С. Князєв О.Г. Яновська