Справа № 161/2492/19
Провадження № 2/161/1398/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

з участю секретаря Петрової В.О.,

відповідача ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №161/2492/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат,

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2019 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сторони у період з 16 вересня 2007 року по 11 жовтня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До батьківських обов`язків щодо утримання дитини відповідач ставиться байдуже. Реальні матеріальні потреби дитини ігнорує, матеріальної допомоги систематично не надає. У зв`язку з розвитком дитини, нею самостійно здійснюються витрати на утримання. Так, донька ОСОБА_4 , згідно довідки про надання освітніх послуг від 07 лютого 2018 року відвідує шкоду «Шерлок» з метою вивчення англійської мови. Загальна сума за період з вересня по лютий становить 4260 грн., але відповідач половину вказаних додаткових витрат добровільно сплачувати не бажає.

З наведених вище підстав просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ј частки його заробітку (доходу) та стягнути 2130 грн. додаткових витрат, а також 1000 грн. витрат на правову допомогу.

01 березня 2019 року провадження у даній справі відкрито на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду та призначено судове засідання.

В судовому засіданні 01.04.2019 року представник позивача позов підтримал з підстав, наведених у ньому, просила задовольнити.

В судове засідання 10 квітня 2019 року позивач та представник позивача не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Таким чином справа слухалася у їх відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Суду пояснив, що не відмовляється від утримання неповнолітньої доньки, позов визнав в частині стягнення аліментів на утримання доньки, однак в частині стягнення додаткових витрат позов не визнав, суду пояснив, що донька дуже багато часу проводить разом із ним, оскільки позивач здійснює регулярні поїздки в Польщу, він займається розвитком дитини, водить її в художню школу. Щодо навчання в школі Шерлок, то вважає, що така сума є непосильною для понесення ним, оскільки він є інвалідом третьої групи, не працює, отримує пенсію по інвалідності та в разі втрати годувальника, а тому просив в цій частині позову відмовити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони з 16 вересня 2007 року по 11 жовтня 2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України закріплено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас із матеріалів справи вбачається, що відповідач не працює, є інвалідом з дитинства 3 групи, отримує пенсію по втраті годувальника довічно в розмірі 1497 грн. та державну соціальну допомогу в розмірі 1497 грн, тобто має постійне джерело доходу. Доказів отримання відповідачем інших доходів в ході судового розгляду не здобуто, сторонами не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що з останнього слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ј частки від його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 12 лютого 2019 року року і до досягнення дитиною повноліття.

Також сторонами не заперечується, що позивач, у зв`язку з навчанням доньки в школі «Шерлок», понесла витрати на навчання іноземної мови в розмірі 4260 грн.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Суд зауважує, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається вище зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні.

Зокрема, позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини. У свою чергу, відвідування на даний час дитиною школи « ОСОБА_5 » не свідчить про її подальше відвідування, а в переважній більшості це відноситься до загального розвитку дитини та не є додатковими витратами, в розумінні ст.185 СК України.

Тому у цій частині позовних вимог суд відмовляє.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, суд задовольнив позовні вимоги частково, а позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, тому на користь держави з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Щодо витрат, які позивач понесла на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи. покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 268 ЦПК України, ст. 182-185 СК, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі - 1/4 (однієї четвертої) частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від дня подання позовної заяви, тобто з 12 лютого 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 500(п`ятсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення

складений 17 травня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк