Справа № 226/713/19

Cправа № 226/713/19
Провадження № 2/226/371/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

представника позивача ОСОБА_1 .,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого вказала, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом 09.03.2002, реєстровий № 843, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному жилому приміщенні окрім неї зареєстровані відповідачі, які є її онуками. Починаючи з дня реєстрації у вказаному будинку, ОСОБА_4 з 2003 року, а ОСОБА_3 з 2010 року та до теперішнього часу фактично не проживають. Вона не перешкоджала проживанню відповідачів у даній нерухомості, між ними не було домовленості про те, що за відповідачами буде зберігатися право проживання у належному їй будинку, в останніх не було потреби проживати за вказаною адресою. До 2014 року відповідачі працювали та фактично мешкали в м.Донецьку. починаючи з 2014 року вони працюють та фактично мешкають у м.Чехії, точна адреса їй невідома. За таких обставин вона змушена сплачувати за відповідачів житлово-комунальні послуги, які розраховуються з урахуванням кількості осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. Вона має намір оформити субсидію на сплату комунальних послуг. В неї немає зв`язку з відповідачами, а тому вона не має можливості зняти їх з реєстрації у позасудовому порядку. Тому позивач, посилаючись на ст.405 ЦК України, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням.

Позивач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, письмово сповістила суд про розгляд справи у її відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги свого довірителя, просив їх задовольнити, обґрунтовуючи обставинами, викладеними у позові.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будучи двічі сповіщеним про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судових викликів на офіційному веб-сайті Судової влади України, у судове засідання не з`явилися без повідомлення причин, відзиву на позов не подали.

Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися у судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За ухвалою судді від 20.03.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

За ухвалою суду від 16.04.2019 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Заслухавши представника позвача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідними надвірними спорудами, належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 29.03.2002 державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 843, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.6).

У даному будинку зареєстровані: з 12.05.1971 позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, з 08.04.2003 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 28.12.2010 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить довідка координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград від 04.03.2019 (а.с.7).

Відповідно до акту координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград від 05.03.2019, виготовлених представником комітету за участю мешканців-сусідів, відповідач ОСОБА_3 з 2010 року по день складання акту за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає (а.с.8).

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона мешкає на одній вулиці з позивачем, їх будинки розташовані навпроти один одного. Після смерті чоловіка, який помер понад 10 років тому, ОСОБА_2 весь час мешкала одна. Зараз їй за 80 років, вона потребує постійного догляду, тому з нею останні місяці стала проживати її менша донька ОСОБА_6 У позивача є ще старша донька, яка понад 15 років мешкає у ОСОБА_7 . Онуки позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є дітьми старшої доньки, ніколи у бабусі не проживали, вони мешкали в м.Донецьку, приїжджали до неї у гості, в останнє ще до 2014 року. Зі слів позивача їй відомо, що вони уїхали в Чехію.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що позивач ОСОБА_2 її мати, якій вже 82 роки. Оскільки та поламала руку, останні місяці вона мешкає з нею. До цього її мати після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 років тому, проживала весь час сама. Її старша сестра і донька позивача ОСОБА_10 22 роки мешкає в ОСОБА_7 . ОСОБА_11 сестри ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зареєстровані за місцем мешкання позивача, оскільки у них свого житла не було, вони фактично мешкали в м.Донецьку, а з 2014 року поїхали до ОСОБА_7 . Позивач ніколи не чинила перепони у проживанні її онуків у своєму житлі.

За приписами ст.41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності, гарантує право власності, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно за ст.150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності квартиру (жилий будинок), користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей, та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.

Статтею 405 ЦК України визначені права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування цим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою проживання позивача у якості її членів сім`ї, як онуки, та не є співвласниками спірної житлової площі.

Також судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не мешкають у житловому приміщенні позивача за вищевказаною адресою з моменту їх реєстрації, тобто 2003 року та з 2010 року відповідно по теперішній час.

Згідно за ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З`ясовуючи причини відсутності відповідачів понад встановлені строки на спірній житловій площі, суд не знайшов, що вони були поважні.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що будь-яких договорів щодо користування будинком позивача між сторонами не встановлено, як і не виявлено прояву з боку відповідачів інтересу до вказаного житла протягом зазначеного строку їх відсутності (понад п`ятнадцяти та дев`яти років), суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідачів таким, що втратили право користування жилим приміщенням, підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.9, 150 ЖК України, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_3 номер АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_5 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги іншими учасниками справи у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16.05.2019.

Суддя Ж.Є. Редько