Справа №461/1561/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

30 травня 2019 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Іваника Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Старий Львів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги утримання будинку в сумі 4549,25 грн. та суми сплаченого судового збору, мотивуючи тим, що відповідач здійснює часткову оплату за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого, по оплаті цих послуг, за період з 01.2017 р. по 01.2019 р. утворилась заборгованість, у сумі 4549,25 грн., що підтверджується відомістю про нарахування та оплату за утримання будинку.

Представник позивача, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, з винесенням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 68 ЖК України встановлено, що наймач жилого приміщення зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а згідно ч.1 ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, нарівні з наймачем несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007р. «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові» та розпорядження Галицької районної адміністрації за № 1232 від 09.10.2001р. «Про впорядкування меж територій, на які поширюється компетенція житлово-експлуатаційних контор» ЛКП «Старий Львів» (надалі - позивач) визначено виконавцем житлово- комунальних послуг у житлових будинках м. Львова. У зв`язку з чим будинок № З «Б» по вул. ОСОБА_2 у м. Львові перебуває на балансі та обслуговуванні позивача. Власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_1 . /а.с.5,6/

Згідно ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з метою забезпечення санітарного, санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку, підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньо будинкових мереж і систем встановлюються норми житлово-комунальних послуг.

Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються позивачем мешканцям розроблені у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України та затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 561 від 31.05.2011р. „Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку (з послідуючими змінами та доповненнями за 2011-2018р.р.).

В порушення вказаних норм законодавства відповідач здійснює часткову оплату за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого, по оплаті цих послуг, за період з 01.2017р. по 01.2019р. утворилась заборгованість, у сумі 4549,25 грн., що підтверджується відомістю про нарахування та оплату за утримання будинку від 19.02.2019 року /а.с.9/

Відповідачу надіслана вимога про сплату заборгованості за № 649 від 03.10.2018р. /а.с.7/, однак відповідь на вимогу не надана, договір про розтермінування сплати заборгованості відповідачем не укладений.

Не є підставою для звільнення від сплати житлово-комунальних послуг відсутність укладеного між сторонами договору на надання таких послуг, оскільки статтею 218 ЦК України визначено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 р. (у справі 6-110 цс 12 за позовом ТзОВ «Ковальська-Житлосервіс), в Ухвалі ВСУ від 06.08.2008р. (у справі за позовом ДП «Моноліт-Сервіс) та в Ухвалі ВСУ від 08.04.2009р. (у справі за позовом Житлово-експлуатаційного РБУ ТзОВ «Рівненський МЖК»).

Отже, відсутність укладеного в письмовій формі договору не позбавляє відповідачів від обов`язку оплати спожитих ними житлово-комунальних послуг.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, оскільки у відповідача наявна заборгованість за житлово-комунальні послуги, відповідач в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задоволити.

Як видно з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено 1921,00 грн. судового збору, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України,суд -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 № НОМЕР_1 ) на користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» (р/ НОМЕР_2 в ПАТ «УКРГАЗБАНК») 4 549 (чотири тисячі п`ятсот сорок дев`ять) гривень 25 копійок заборгованості за послуги утримання будинку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» (р/р20 в ПАТ «УКРГАЗБАНК») 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривню 00 копійок судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення складено 30 травня 2019 року.