233 № 233/6856/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
28 травня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 28.05.2019 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 21 лютого 2013 року між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9113С, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі на умовах, встановлених кредитним договором, з дотриманням вимоги повернення коштів та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 3000,00 грн. строком на 12 місяців з 21 лютого 2013 року по 20 лютого 2014 року включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6 % річних. Проценти є фіксованими та нараховуються кожний день на первісну суму кредиту, зазначену в п.1.1.
Згідно із п.3.4 договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється в національній валюті за фактичну кількість днів в періоді (28-29-30-31/365-366). Нарахування процентів за договорами кредиту відбувається за кожний фактичний строк користування кредитом і починається з наступного дня після отримання кредиту (дати списання з розрахунку кредитодавця), а припиняється в день остаточного розрахунку за кредитом. Для цілей розрахунку процентів за кредитом використовується календарний рік.
Відповідно до п. 3.6 договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п.1.1 цього Договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавця.
22 серпня 2013 року між кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 9113С від 21.02.2013 р., відповідно до умов якої доповнено первісний кредитний договір пунктом 1.3, а саме: кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування у безготівковій формі на умовах, встановлених кредитним договором, з дотриманням вимоги повернення коштів та сплати процентів у визначені договором строки додатково 3000,00 грн. строком на 12 місяців з 22.08.2013 р. по 22.08.2014 р. включно зі сплатою 27,6 % річних. Відсотки щомісячно нараховуються рівними долями на первісну суму кредиту, зазначену в п.1.3, збільшену на залишок заборгованості по кредиту, наданого відповідно п.1.1, зафіксованого на дату видачі кредиту, зазначеного в п.1.3. Крім того, договір доповнено додатком № 2 - графік повернення кредиту, починаючи з серпня 2013 р. по 22 серпня 2014 р.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
- 4650,80 грн. - заборгованість за кредитом;
- 8735,44 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог за вищенаведеним розрахунком заборгованості, суд виходить з того, що відповідачем не спростовано отримання ним кредитних коштів та порушення умов кредитного договору в частині повернення заборгованості за тілом кредиту. Проте суд дійшов висновок про необґрунтованість вищевказаного розрахунку заборгованості з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що 21 листопада 2015 року кредитна спілка «Українська кредитна спілка» звернулась до ОСОБА_1 з вимогою про повне повернення заборгованості за вищевказаним кредитним договором в розмірі 8096 грн. 64 коп. Пред`явлення вимоги позикодавця про повне повернення заборгованості після закінчення строку дії кредитного договору - є прийняттям окремого рішення кредитодавця, яке трансформувало вказані правовідносини у охоронні правовідносини, на які не розповсюджуються вимоги п. 3.6 кредитного договору, відповідно до якого прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, визначеного п.1.1 цього Договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавця.
Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, відповідно до якої закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З наведеного випливає, що після пред`явлення кредитодавцем вимоги про повне повернення заборгованості за договором для позичальника припиняється можливість правомірного користування кредитними коштами та нарахування процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України, а отже, проценти, нараховані після 21.11.2015 року не підлягають стягненню з позичальника.
З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 16.10.2015 року залишилась не погашеною заборгованість за процентами в розмірі 797 грн. 60 коп. За період з 17.10.2015 року по 21.11.2015 року, що складає 36 днів, розмір процентів складається з таких доданків: поточної заборгованості за процентами відповідно до графіку погашення заборгованості за жовтень та листопад 2015 року в розмірі 647 грн. 22 коп. (323, 61 + 323, 61 ); процентів, нарахованих на прострочену заборгованість відповідно до п. 3.6 кредитного договору, у розмірі 178 грн. 16 коп. ( 7714,16 (загальний розмір заборгованості за тілом кредиту відповідно до розрахунку заборгованості) - 586,39 - 583,03 (поточні платежі за жовтень та листопад 2015 року відповідно до графіку погашення заборгованості) = 6555,74 - розмір простроченої заборгованості станом на 17.10.2015 року; 6544,74*27,6 (%)/365*36 (днів)= 178,16). А за підсумком заборгованість за процентами відповідача складає 1622 грн. 98 коп., що є сумою вищенаведених доданків, а саме: заборгованості за процентами станом на 16.10.2015 року (797 грн. 60 коп.), поточної заборгованості за процентами за жовтень та листопад 2015 року (647 грн. 22 коп.); заборгованості за процентами за період з 17.10.2015 року по 21.11.2015 року на прострочену заборгованість за тілом кредиту (178 грн. 16 коп.).
Крім того, у період з 16.02.2016 р. по 18.07.2016 р. включно відповідачем були внесені платежі на загальну суму 3734,24 грн., які були спрямовані кредитодавцем на погашення процентів, нарахованих після 21.11.2015 року в супереч вимог закону та умов договору. А отже, вказані платежі позичальника мають бути спрямовані в першу чергу на погашення заборгованості за процентами, а після того на суму кредиту, що відповідає порядку, встановленому п. 3.7 кредитного договору.
Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позичальник ОСОБА_1 має лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2539 грн. 54 коп. (3734,24 (сума платежів позичальника, яка була направлена на погашення безпідставно нарахованої заборгованості за процентами) - 1622,98 (сума заборгованості за процентами, що була встановлена судом) = 2111, 26; 4650,80 (залишок заборгованості за тілом кредиту) - 2111, 26 = 2539,54).
01.03.2013 року та 02.09.2013 р. між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія» укладено договори добровільного страхування кредитів № 4 та № 17, предметом яких стало страхування ризиків невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитних договорах, укладених між страхувальником та фізичними особами (позичальниками), зокрема і ризик невиконання своїх зобов`язань позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором № 9113С від 21.02.2013 р.
Внаслідок прострочення виконання зобов`язання та визнання цього факту страховим випадком у відповідності із договором страхування ПАТ «Українська страхова компанія» сплатило Кредитній спілці «Українська кредитна спілка» страхове відшкодування щодо кредитного договору з ОСОБА_1 , таким чином задовольнивши фінансовий інтерес кредитної спілки. Наведене підтверджується страховим актом № 244кр від 16.10.2018 р., платіжним дорученням № 524 від 17.10.2018 р., довідкою кредитної спілки № 2394 від 18.10.2018 р.
Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Предметом договору страхування за статтею 980 ЦК України можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (п.3 ч.1).
Згідно з ч.1 ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За приписами статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Оскільки судом встановлено, що фактичний розмір збитків, завданих позичальником ОСОБА_1 кредитодавцю КС «Українська кредитна спілка», складає 2539 грн. 54 коп., до страховика ПАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до відповідача в порядку регресу у межах фактичних витрат в розмірі 2539 грн. 54 коп.
Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування по кредитному договору № 9113С від 21.02.2013 року в розмірі 2539 гривень 54 копійок. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування по кредитному договору № 9113С від 21.02.2013 р., яке включає заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 8735 гривень 44 копійок; заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2111 гривень 26 копійок, а всього в розмірі 10 846 гривень 70 копійок необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 334 грн. 27 коп.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 279, 280-282, 289, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-
Позов приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування по кредитному договору № 9113С від 21.02.2013 року в розмірі 2539 (двох тисяч п`ятисот тридцяти дев`яти ) гривень 54 копійок.
В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування по кредитному договору № 9113С від 21.02.2013 р., яке включає заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 8735 гривень 44 копійок; заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2111 гривень 26 копійок, а всього в розмірі 10 846 (десяти тисяч вісімсот сорока шести) гривень 70 копійок - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 334 (трьохсот тридцяти чотирьох) гривень 27 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя