З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
спр. № 336/7487/18
пр. № 2/336/966/19
м. Запоріжжя 27 лютого 2019 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що на підставі договору дарування від 21.02.2004 року позивач є власником Ѕ частини будинку № 16/1 по вул. Хороводна/Воскресний в м. Запоріжжі.
Співвласником іншої Ѕ частини будинку є ОСОБА_3
В даному будинку зареєстрований і відповідач по справі, однак останній у будинку не мешкає і не мешкав з моменту коли позивач стала власником Ѕ частини будинку.
Місцезнаходження відповідача позивачу не відомо.
Відповідач по справі не є членом сім`ї позивача і не входять в коло осіб, які житловим законодавством визначені членами родина власника житлового приміщення.
Своєю реєстрацією відповідач порушує право позивача, як власника.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання учасники справи не явилися.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Через ненадання відповідачами, які не мають статусу підприємця, інформації щодо їх адреси відповідні судові повістки були їм надіслані за останньою відмовою адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
При цьому відповідачі про причини своєї неявки не повідомили, не подавали відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору дарування від 21.02.2004 року позивач є власником Ѕ частини будинку № 16/1 по вул. Хороводна/Воскресний в м. Запоріжжі, що підтверджується копією вказаного договору даруваня.
Співвласником іншої, як зазначає позивач, Ѕ частини будинку є ОСОБА_3
В даному будинку зареєстрований і відповідач по справі, однак останній у будинку не мешкає і не мешкав з моменту коли позивач стала власником Ѕ частини будинку, що підтверджується копією будинкової книги, копією акту про не проживання виданого 05.12.2018 року квартальним комітетом № 19, згідно до якого за адресою м. Запоріжжя, вул. Хороводна/Воскресний, 16/1 в м. Запоріжжі відповідач не мешкає.
Місцезнаходження відповідача позивачу не відомо.
За поясненнями позивача відповідач не є членом сім`ї позивача і не входить в коло осіб, які житловим законодавством визначені членами родина власника житлового приміщення та де вони мешкають на теперішній час йому не відомо.
Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.
Жодних правовідносин з приводу користування спірним будинком між сторонами судом не встановлено, отже, відповідач з набуттям права власності позивачем на спірний будинок втратив право користування ним.
Отже, всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: вул.. Хороводна/Воскресний, 16/1, м. Запоріжжя, номер облікової картки платника податків не відомий), третя особа ОСОБА_3 (місце проживання: вул.. Хороводна/Воскресний, 16/1, м. Запоріжжя, номер облікової картки платника податків не відомий), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим приміщенням № 16/1 по вул. Хороводна/Воскресний в м. Запоріжжі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін