_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1043/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2019 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

За участю представників сторін: ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 .

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у вересні 2016 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зобов`язання ОСОБА_4 демонтувати незаконну будівлю другого поверху квартири АДРЕСА_1 за власний рахунок та привести квартиру в первинний стан.

Ухвалою суду від 21.09.2016 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_3 і справу призначено до підготовчого судового засідання.

Після отримання від відповідача пояснень-заперечень на позов, декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об`єкта, суд за клопотанням позивача зупинив провадження по даній справі до вирішення іншим судом справи за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії (позивач вимагала скасувати Декларації про початок виконання будівельних робіт і про готовність до експлуатації об`єкта). Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 року зобов`язано Департамент ДАБІ в Одеській області скасувати реєстрацію декларації про початок будівельних робіт і реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта.

29.08.2017 року провадження по даній справі було поновлено. У зв`язку з неявками сторони відповідача до судових засідань по справі двічі оголошувалась перерва.

Підтримуючи позовні вимоги, сторона позивача пояснила, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.01.2014 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради. Квартира розташована на першому поверсі багатоквартирного одноповерхового житлового будинку. Восени 2016 року власник квартири №1А цього ж будинку ОСОБА_4 - побудувала другий поверх над своєю квартирою без проектної і дозвільної документації. Позивач доводить, що будівля другого поверху квартири АДРЕСА_1 знаходиться навпроти вікна спальні квартири, що належить ОСОБА_5 та повністю її затинає, що перешкоджає інсоляції цього приміщення». На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на свідоцтво про право власності на житло від 22.01.2014 року (квартиру АДРЕСА_1 ), технічний паспорт на квартиру з фото таблицями, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 року, висновок експертного дослідження №792/2016 від 22.12.206 року, виготовлений фахівцями ТОВ «Будексперт-Т».

Представник відповідача позов не визнав і стверджував, що реконструкція квартири АДРЕСА_1 не має негативного впливу на приміщення в квартирі № 1 цього ж будинку, тому як умови інсоляції приміщення № 4 в квартирі №1 після реконструкції квартири 1А не змінились. На обґрунтування своїх доводів сторона відповідача посилалась на Висновок про вплив реконструкції квартири 1А на умови інсоляції житлової кімнати №4 в квартирі АДРЕСА_1 , виготовлений експертом і архітектором ТОВ «Центр судових інженерно-технічних експертиз та архітектури».

Суд дослідив надані сторонами докази і наведені доводи і дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

У свою чергу ч. 2 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Питання самочинного будівництва та його наслідків регулює стаття 376 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом ч. 4 та 7 ст. 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

Як зазначено у пунктах 5, 22, 24 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.3012р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). Вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У даному випадку позивач звернувся до суду за захистом права користування та розпорядження на житлове приміщення: внаслідок самочинного будівництва значно погіршилась інсоляція в житловій кімнаті №4. Свої вимоги позивач доводила висновком експертного дослідження №792/2016, виконаного 22.12.2016 року, виконаним судовим експертом ТОВ «Будексперт-Т» Дзинька А.І. (а.с.90-95). Експерт зазначив, що квартири №1А не відповідає вимогам ДБН360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» - по розміщенню і орієнтації прибудови - відсутність нормативної, не менше 2,5 годин в день в розрахунковий період, інсоляції житлового приміщення №4 і квартирі №1; ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» - по негативному впливу надбудови квартири №1А на існуючу будівлю житлового будинку, по погіршанню нормативного рівня інсоляції і природного освітлення в жилій кімнаті №4 розташованої поруч квартири №1 .

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 року прибудову до квартири АДРЕСА_1 , виконану ОСОБА_4 , визнано об`єктом самочинного будівництва.

Дослідивши надані сторонами висновки експертів щодо інсоляції житлової кімнати №4 в квартирі №1 суд дійшов висновку, що доводи позивача про порушення її права власності на житло спростовуються висновком фахівців ТОВ «центр судових інженерно-технічних експертиз та архітектури» «про вплив реконструкції (надбудови) квартири №1А на умови інсоляції житлової кімнати №4 квартири АДРЕСА_1 (а.с.130-140) і поясненнями експерта ОСОБА_6 в судовому засіданні.

Так, експерт на підставі виконаних розрахунків тривалостей інсоляції (обмірного плану-схеми квартири №1 і №1А, суміщених тіньових масок, таблиць визначення розрахункових тривалостей інсоляції приміщень) дійшов висновку, що до реконструкції (без надбудови) квартири № 1А розрахункова точка №1 віконного прорізу приміщення №4 (житлова кімната) квартири № 1 житлового будинку АДРЕСА_7 , не інсолювалась впродовж всього розрахункового періоду (з 22 березня по 22 вересня), тобто розрахункова тривалість інсоляції житлової кімнати №4 складала 0 год.0.хв, що пояснюється орієнтацією зазначеного віконного прорізу та певною конфігурацією зазначеного житлового будинку АДРЕСА_8 до проведення реконструкції. Реконструкція квартири №1А не змінила умов інсоляції у розрахунковій точці №1 віконного прорізу приміщення № 4 квартири №1 , які існували до реконструкції квартири № 1 А.

Експерт ОСОБА_7 у своєму висновку не навів будь-яких розрахунків щодо тривалості інсоляції в спірному житловому приміщенні, не зазначив - за який період часу він проводив розрахунок тривалості інсоляції в житловій кімнаті, висновок виготовлено 22.12.2016 року - день, який має найкоротший світовий проміжок часу за увесь рік. До судового засідання експерт не з`явився для пояснень щодо свого висновку.

Положеннями ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач не довела порушення її права користування майном неправомірними діями відповідача. Щодо вимог позивача в частині усунення перешкод у розпорядженні майном - суд не отримав будь-яких пояснень, що відповідач вчиняла якісь дії, які б чинили перешкоди позивачу у розпорядженні квартирою АДРЕСА_10 . З урахуванням викладеного, позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.258-259,263-265,268 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном залишити без задоволення.

Скасувати ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 21 вересня 2016 року про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 виконувати будь-які будівельні роботи у тому числі будівництва другого поверху над квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 10.05.2019 року.

Суддя Калашнікова О. І.