Постанова

Іменем України

20 травня 2019 року

м. Київ

справа №523/14290/14-ц

провадження №61-45782св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2017 року у складі судді Сувертак І. В. та постанову апеляційного суду Одеської області від 04 вересня 2018 року у складі суддів Погорєлової С. О., Калараш А. А., Заїкіна А. П.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом доОСОБА_2 , в якому просив розірвати укладений 19 вересня 1975 року шлюб з відповідачем.

Позов мотивовано тим, що 09 вересня 1975 року між сторонами зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Позивач стверджує, що через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, втрату поваги і любові один до одного, з 2004 року сторони не підтримують шлюбні стосунки, мешкають окремо один від одного, спільним господарством не пов`язані. Позивач з 2004 року знаходиться у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою, на примирення категорично не згоден, вважає шлюб існує формально, наполягає на розірванні шлюбу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2017 року позов задоволено.

Шлюб, зареєстрований 19 вересня 1975 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2673), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 04 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду мотивовані тим, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі рішення з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не з`ясували, чи дійсно розірвання шлюбу є волею позивача, не врахували, що ОСОБА_1 є хворою людиною та потребує постійного нагляду і лікування, перебуває у сторонніх осіб не за власною волею, заяв про розгляд справи у його відсутність подати не міг. Представник відповідача заявляв клопотання про виклик позивача для дачі ним особистих пояснень у справі, а не через представника, яка і утримує позивача проти його волі. Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні цього клопотання.

Висновки судів про те, що позивач утворив нову сім`ю є припущеннями, оскільки не підтверджуються жодним доказом. Судами не враховано, що проживання позивача з 2004 року окремо з відповідачем не є добровільним.

Відзив на касаційну скаргу позивач не подав.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постанова апеляційного суду оскаржуються позивачем лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання за ним права особистої власності на спірні квартири, у зв`язку з чим, Верховний Суд переглядає судове рішення в касаційному порядку на предмет законності і обґрунтованості саме у цій частині.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 51 Конституції Українипередбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК Українипередбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, врахувавши наведені норми права і встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер і збереження шлюбу суперечить інтересам ОСОБА_1 , який спільно не проживає з відповідачем з 2004 року і з цього часу шлюбні стосунки припинено, а також з урахуванням конституційного права особи на шлюб за вільною згодою, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій вирішили спір без встановлення фактичних обставин справи, оскільки не задовольнили клопотання представника відповідача про розгляд справи за безпосередньої участі позивача, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 , подав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на розірванні шлюбу, що є його процесуальним правом, як і право на участь у розгляді справи через уповноваженого представника. Обставин підробки поданих позивачем заяв відповідачем не доведено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача, суд апеляційної інстанції належним чином їх перевірив та дав належну оцінку тим обставинам, що на розгляді Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільні справа №523/9730/15-ц за заявою ОСОБА_3 про визнання фізичної особи - ОСОБА_1 недієздатним. В рамках даної справи було проведено судову психіатричну експертизу, з висновку від 20 січня 2016 року, якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь яким-небудь хронічним, стійким психічним розладом або слабоумством не страждає, проте є наявність ознак легкого когнітивного розладу у зв`язку з судинним захворюванням головного мозку, ступінь виразу ти глибини, виявлених у нього ознак легкого когнітивного розладу у зв`язку з судинним захворюванням головного мозку, не позбавляє його можливості у повному обсязі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За станом психічного здоров`я, ОСОБА_1 не потребує встановленню опіки на ним.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року заяву ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_1 недієздатним залишено без задоволення.

Під час розгляду справи відповідач не довела, що ОСОБА_1 утримується сторонніми особами поза його волею.

Доводи касаційної скарги про необхідність з`ясування дійсної волі позивача на розірвання шлюбу шляхом надання ним особистих пояснень суду є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідач виразив свою волю на розірвання шлюбу поданням позову, яку підтримав під час розгляду справи через представника, що є його процесуальним правом.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду апеляційної інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 04 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В. Пророк

І. М. Фаловська