Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/361/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

секретаря судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Велика Паладь Виноградівського району померла баба позивачки- ОСОБА_3 .

На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , 1931 року народження у АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 .

Догляд за померлою бабою ОСОБА_3 та її поховання провели позивачка разом з своїм батьком (сином покійної) - ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідо позивачки ОСОБА_4 .

Догляд за померлими спадкодавцями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснювали позивачка, разом з відповідачем.

Спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за свого життя виразили свою бажання та волю щодо розподілу належного їм майна після їх смерті таким чином.

За своїм сином-відповідачем ОСОБА_2 (на підставі договору довічного утримання від 22.07.2004 pоку) вони залишили цілий житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

За позивачкою- ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зроблено заповідальне розпорядження про передачу їй після їх смерті належного їм майна.

Так, спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,, на момент смерті, належали земемельні ділянки, згідно Державних актів на право приватної власності на землю від 21.05.2003 року, зареєстрованих в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №№742 та 743.

Вказаним земельним ділянкам, згідно, виготовленої на замовлення позивачки, технічних документаціям, присвоєно кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , що стверджується копіями витягів з ДЗК.

У зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачка звернулася до нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на тій підставі, що позивачкою не було представлено, правовстановлюючі документи та не було надано докази прийняття спадщини.Тому, нотаріусом позивачці було роз`яснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явилася, однак подав до суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивачки ОСОБА_1 , визнає повністю, проти задоволення таких не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутності.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Велика Паладь Виноградівського району помела баба позивачки- ОСОБА_3 (а.с.14).

На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , 1931 року народження у с. АДРЕСА_2 .

Догляд за померлою бабою ОСОБА_3 та її поховання провели позивачка разом з своїм батьком (сином покійної) - ОСОБА_2

Після смерті баби, через короткий проміжок часу ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідо позивачки ОСОБА_4 (а.с.15).

Догляд за померлими спадкодавцями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснювали позивачка, разом з відповідачем.

Спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за свого життя виразили свою бажання та волю щодо розподілу належного їм майна після їх смерті таким чином. За своїм сином-відповідачем ОСОБА_2 (на підставі договору довічного утримання від 22.07.2004 pоку) вони залишили цілий житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.18).

За позивачкою- ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зроблено заповідальне розпорядження про передачу їй після їх смерті належного їм майна (а.с.19).

Так, спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,, на момент смерті, згідно Державних актів на право приватної власності на землю від 21.05.2003 р. зареєстрованих в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №№742 та 743,належали земельні ділянки (а.с.20-21).

Вказаним земельним ділянкам, згідно, виготовленої на замовлення позивачки, технічних документаціям, присвоєно кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , що стверджується копіями витягів з ДЗК (а.с.22-27).

Згідно витягів із технічної документації від 25.01.2019 р. №80/0/195-19 та №81/0/195-19 нормативна грошова оцінка кожної із ділянок становить 37360грн. 60 коп.(а.с.28)

У зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачка ОСОБА_1 , звернулася до нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на тій підставі, що позивачкою не було представлено, правовстановлюючі документи та не було надано докази прийняття спадщини (а.с.29).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) до фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Як встановлено судом, згідно до Листа Виноградівської державної нотаріальної контори за №611/01-16 від 12.12.2018 року, нотаріусом роз`яснино, що отримання Свідоцтва про право на спадщину позивачкою є неможливим на тій підставі, що позивачкою ОСОБА_1 не було представлено, правовстановлюючі документи та не було надано доказів прийняття спадщини (а.с.29).

Крім того, як вбачається із відповіді на запит Виноградівського районного суду до Виноградівської державної нотаріальної контори за №217/01-16 від 24.04.2019 року, спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер05.12.2009 року-не заводилися (а.с.50).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи встановлено, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_4 , позивачка ОСОБА_1 , з ним, за місцем відкриття спадщини не проживала, що також стверджується Довідкою Великопаладської сільської ради за №244 від 23.04.2018 року (а.с.18), а також відміткою у внутрішньому паспорті про зареєстроване місце проживання позивачки ОСОБА_1 (а.с.7), в наслідок чого, позивачка ОСОБА_1 , спадщину, після сметрі спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -не прийняла.

Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Суд звертає увагу на ту обставину, що позивачкою ОСОБА_1 , не заявлено позовної вимоги про продовження строку для прийняття спадщини, або встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем, а тому з урахуванням всього вищевикладеного, оскільки суд позбавлений права без належних доказів прийняття спадщини позивачкою ОСОБА_1 вирішити питання про права та обов`язки особи, які стосуються предмету спору, що є неприпустимим, оскільки це суперечить основоположним принципам цивільного судочинства.

Збирання доказів в обґрунтування позову у відповідності до ст.ст.12, 13, 76,81, 83 ЦПК України не входить до повноважень суду, оскільки порушує засади цивільного судочинства, зокрема змагальність та диспозитивність.

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 5, 16, 328, 392, 376 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно-відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Виноградівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1ст.354, ст.355ЦПКУкраїни).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1,2ст.273ЦПК України).

Учасник справи,якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів здня вручення йому повного рішення (п.1ч.2 ст.354 ЦПКУкраїни).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропускуз інших поважних причин (ч.3ст.354ЦПКУкраїни).

Текст повного рішення виготовлено 30.05.2019 року.

ГоловуючийА. А. Надопта