Справа № 755/279/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарях Гноілек М.В., Кравченко А.С., Коваленко Д.В., Сіренко Д.В.,

за участі:

представників позивача АТ «Сбербанк» - Тищук М.А., Киричук Р.П.,

представників відповідача ОСОБА_1 . - ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 755/279/17 за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІОН СТАР» про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В:

АТ «Сбербанк» звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 як поручителя заборгованість за кредитним договором в сумі 320 251,97 дол. США та 1 002 581,80 грн., а також судовий збір у розмірі 141 310,94 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 28.08.2013р. між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» та ТОВ «Торгово-промислова група «Центр» було укладено Договір кредиту № 05-В/13/27/ЮО, виконання зобов`язань за яким було забезпечено шляхом укладення між позивачем та відповідачем Договору фінансової поруки від 28.08.2013р. Оскільки станом на 15.12.2016р. заборгованість ТОВ «Торгово-промислова група «Центр» за вказаним кредитним договором склала 320 251,97 дол. США та 1 002 581,80 грн. і не погашена, позивач просить стягнути суму заборгованості із поручителя ОСОБА_1

Ухвалою суду від 20.01.2017 р. відкрито провадження у справі (Том 1 а.с. 96).

26.04.2017р. ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 . ОСОБА_3 про витребування доказів від ПАТ «Сбербанк» (Том 1 а.с.122-125).

Ухвалою суду від 13.07.2017р. задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 . ОСОБА_4 . про призначення почеркознавчої експертизи, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (Том 1 а.с. 209-214).

22.11.2017р. до суду надійшов Висновок експертів № 15787/15788/17-32 від 15.11.2017р. за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи (Том. 2 а.с. 12-22).

Ухвалою суду від 23.11.2017р. відновлено провадження у справі (Том 2 а.с. 23).

Представником відповідача ОСОБА_1 . ОСОБА_4 подано пояснення на позовну заяву про стягнення заборгованості від 17.01.2018р., в якому, враховуючи висновки проведеної експертизи, просить відмовити у задоволенні позову (Том 2 а.с. 50-53).

Ухвалою суду від 17.01.2018р. задоволено відповідне клопотання представника позивача та визнано обов`язковою явку судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Красюка І.П. та Куріпко К .П. в судове засідання (Том 2 а.с. 80-82).

У своїх поясненнях від 19.02.2018р. представник позивача ОСОБА_6 щодо висновку судово-почеркознавчої експертизи зазначає, про те, що більшість ознак зазначених експертом у Висновку експертів можуть бути властиві і підписам нанесеним писальним приладдям (кульковою ручкою, гелевою ручкою, ручкою з пером, тощо), оскільки зміна барвника, рівня відшарування барвника, рівня вбирання барвника поверхневим шаром паперу залежить від: чорнил, які використовувалися; строку зберігання документа; способу зберігання документу; писального приладу, який використовувався при нанесенні підпису (Том 2 а.с. 109-111).

22.05.2018р. представником позивача ОСОБА_6 подано пояснення щодо показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були допитані у судовому засіданні 19.04.2018р., щодо обставин укладення договорів між позивачем та відповідачем. Також повідомляється про зміни до статуту позивача, згідно із якими Акціонерне товариство «Сбербанк» є правонаступником ПАТ «Сбербанк», ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» (Том 2 а.с.131-144).

Ухвалою суду від 19.06.2018р. задоволено клопотання представника позивача ПАТ «СБЕРБАНК» Тищука М.А. про призначення комплексної експертизи та призначено у справі судову комплексну технічну та почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено (Том 2 а.с.184-195).

27.11.2018р. до суду надійшов Висновок експерта 3860/3861 за результатами судових технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи (Том 2 а.с. 212-221).

Ухвалою суду від 06.12.2018р. відновлено провадження у справі (Том 2 а.с. 224).

25.01.2019р. представником відповідача ОСОБА_1 . ОСОБА_3 подано пояснення на позовну заяву, в яких просить відмовити у задоволенні позову (Том 2 а.с. 233-238).

Від представника позивача Киричук Р.П. надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що АТ «Сбербанк» доведено факт укладання Договору поруки та Договорів про внесення змін до нього належними та допустимими доказами (Том 2 а.с.239-243).

08.02.2019р. представником відповідача ОСОБА_1 . ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, оскільки відповідач не підписував вказаний Договір поруки. Вказує, що висновками експертиз встановлено, що підписи нанесені не від руки приладом для письма, а за допомогою такого технічного засобу як знакосинтезуючий пристрій ПК - кольоровий струмний принтер, споряджений водорозчинним чорнилом. А тому документи, що вміщують такі підписи, не можуть виступати доказами укладення відповідачем Договору поруки від 28.08.2013р., є неналежними доказами і не повинні братись до уваги при винесенні рішення (Том 3 а.с.9-21).

У своїй відповіді на відзив, що надійшла до суду 26.02.2019р., представник позивача Киричук Р.П. зазначає, що Договір поруки від 28.08.2013р., укладений між позивачем та відповідачем, є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, а судом він не визнаний недійсним. На думку представника, висновком судового експерта не встановлено, що ОСОБА_1 не укладав і не підписував договір поруки від 28.08.2013р.; висновок судової експертизи не спростовує і не може спростовувати інші докази, зокрема, які містяться в протоколі № 30, № 39, покази свідків, довідки, докази про переказ готівки від 09.12.2015р. Просить задовольнити позовні вимоги (Том 3 а.с. 22-70).

26.02.2019р. від представника відповідача адвоката Даниленка Є.В. надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу (Том 3 а.с. 72, 73).

Ухвалою суду від 26.02.2019р. замінено третю особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговопромислова-група «Центр» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІОН СТАР» (Том 3 а.с. 85-86).

29.03.2019р. від представника відповідача Прохоренка С. Г . ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, який за змістом є тотожним відзиву від 08.02.2019р. (Том 3 а.с. 91-102).

Цього ж дня представником відповідача ОСОБА_1 . ОСОБА_3 до суду подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача повністю не визнає висновки позивача, викладені у відповіді на відзив (Том. 3 а.с.103-115).

У судовому засіданні представники позивача наполягали на задоволенні позову з підстав викладених у ньому, поданих поясненнях та відповіді на відзив.

Відповідач та його представники у судовому засіданні заперечували проти позову, посилались на те, що відповідач не підписував спірний договір, що підтверджується висновками двох експертних досліджень.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялася належним чином, про причини неявки представника суду не повідомлено.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, свідків, експертів, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які сторона позивача послалася як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, з урахуванням заперечень проти позову відповідача, викладених в тому числі у відзиві, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

Судом встановлено, що АТ «Сбербанк» є правонаступником ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та в подальшому ПАТ «Сбербанк», що підтверджується Змінами до статуту (Том. 1 а.с. 77, Том. 2 а.с. 135-143).

28.08.2013 р. між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ТОВ «Торгово-промислова група «Центр» укладено Кредитний договір № 05-В/13/27/ЮО, за умовами якого банк надає позичальнику кредитні кошти у сумі 400 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі, визначені договором, своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом, а також повернути наданий кредит у розмірах та строки/терміни згідно Договору (Том. 1 а.с. 33-38). Цього ж дня укладено Додатки № 1, № 2 до вказаного Кредитного договору.

До Кредитного договору було укладено низку договорів про внесення змін до нього, а саме: Договір про внесення змін № 1 від 16.12.2013р., Договір про внесення змін № 2 від 04.03.2014р., Договір про внесення змін № 3 від 28.08.2014р., Договір про внесення змін № 4 від 23.10.2014р., Договір про внесення змін № 5 від 29.12.2014р., Договір про внесення змін № 6 від 30.06.2015р., Договір про внесення змін № 7 від 09.12.2015р. (Том. 1 а.с. 39-50).

Останній платіж по сплаті кредиту у розмірі 23 637,55 дол. США, згідно помісячного графіка погашення кредиту, встановленого договором про внесення змін № 7 від 09.12.2015 року до кредитного договору, сплачується позичальником в строк до 27.08.2018 р. (Том 1 а.с. 47-50).

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - кредитного договору.

Згідно із ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки від 28.08.2013р. (Том. 1 а.с. 51-54, 190-196). Згідно п. 2.1. вказаного Договору поруки відповідальність Поручителя перед кредитором включає: зобов`язання, які були невиконані Боржником та які передбачені Основним договором; зобов`язання сплатити Кредитору проценти за користування кредитом за основним договором.

Позивачем виконано свої зобов`язання за Кредитним договором, що підтверджується випискою по особовим рахункам ТОВ «Торгово-промислова група «Центр» та меморіальним валютним ордером № 63098325 від 28.08.2013р. (Том 1 а.с. 61-69).

Станом на 15.12.2016 р. заборгованість ТОВ «Торгово-промислова група «Центр» перед позивачем становить 320 251,97 дол. США та 1 002 581,80 грн та складається з: - заборгованості за кредитною лінією 277 529,15 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2016р. (100 дол США = 2 628,6013 грн) становить 7 295 134,84 грн; - заборгованості по процентах за користування кредитною лінією - 42 722,82 дол. США, що за курсом НБУ станом на 23.12.2016р. становить 1 123 012,60 грн; - пені за прострочення повернення заборгованості за тілом кредиту - 835 889,96 грн.; - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 166 691,84 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (Том. 1 а.с. 4-24).

02.08.2016 р. позивачем на адресу ТОВ «Торгово-промислова група «Центр» направлено повідомлення-вимогу позичальнику про дострокове повернення повної суми заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 05-В/13/27/ЮО від 28.08.2013р. (Том. 1 а.с. 78-80).

Також у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань умов Кредитного договору позичальником, а саме неповерненням в обумовлені строки банку кредиту, процентів у розмірах та термінах, що передбачено п.п. 1.2, 6.1-6.3, 8.1 Кредитного договору, позивачем направлено ОСОБА_1 повідомлення-вимогу поручителю про дострокове повернення повної суми заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 05-В/13/27/ЮО від 28.08.2013р. (Том. 1 а.с. 81-83).

Предметом позову у спірних правовідносинах є стягнення заборгованості за договором поруки.

Згідно із положеннями ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Стаття 554 ЦК України встановлює правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою.

Відповідач заперечує факт укладення договору поруки, посилаючись на те, що такий договір зі змінами до договору поруки він не підписував, проте підписував інші угоди від імені юридичних осіб, засновником та директором яких був.

Із протоколу № 30 від 07.07.2013 р. загальних зборів учасників ТОВ «ТПГ «Центр» убачається згода учасників товариства на укладення кредитного договору із АТ «Сбербанк Росії», а також намір передати банку в іпотеку та заставу майно, затвердження проектів договорів, звернутися до ОСОБА_1 з проханням виступити фінансовим поручителем по зобов`язанням товариства перед банком та звернутися з проханням виступити поручителем до ТОВ «Євроальянс груп» (Том 1 а.с. 147-151).

На засіданні загальних зборів учасників ТОВ «ТПГ «Центр» 24.12.2014р., що оформлене протоколом № 39, учасники товариства, серед іншого, вирішили звернутися до ТОВ «Євроальянс Групп», ТОВ «Євроальянс Ріалті» та ОСОБА_1 з проханням внести зміни, пов`язані з внесенням змін до Кредитного договору, зазначених в проекті додаткової угоди до Кредитного договору (Том 1 а.с. 152-154).

У Протоколі № 4 Загальних зборів учасників ТОВ «Євроальянс Ріалті» від 24.12.2014 року ОСОБА_1 , єдиний учасник товариства, вирішив надати дозвіл товариству укласти додаткові угоди/договори про внесення змін до Договору застави № б/н від 23.08.2013р., посвідченого Іваненко О.В., приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу 28.08.2013р., зареєстрованого в реєстрі за № 2348 від 28.08.2013р., до Договору поруки б/н від 23.10.2014р., пов`язаних із внесенням змін до кредитного Договору (Том 1 а.с. 156).

Відповідно до Висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 15.11.2017р. № 15787/15788/17-32, для проведення якої до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз було надано цивільну справу № 755/279/17 та оригінали спірного договору поруки та договорів про внесення змін до нього, підпис від імені ОСОБА_1 , що міститься на бирці зі зворотної сторони 4-го аркушу у Договорі про внесення змін № 3 до договору поруки б/н від 28.08.2013р., укладеному 09.12.2015р. між ПАТ «Сбербанк», що є правонаступником ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», та ОСОБА_1 виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його підпису (Том 2 а.с. 14-22).

Підписи від імені ОСОБА_1 , які містяться у графах «Поручитель» у Договорі поруки від 28.08.2013р., Договорах про внесення змін до договору поруки, що укладені 21.08.2014р., 29.12.2014р., 09.12.2015р., виконані не рукописним способом, а являють собою зображення, які нанесені струменеві-крапельним способом друку за допомогою копіювально-множильної техніки.

Із висновку експерта № 3860/3861 за результатами судових технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи, що виконаний Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, убачається, що підписи:

- від імені ОСОБА_1 в Договорі поруки від 28.08.2013р., Договорі про внесення змін від 28.08.2014р. № 1 до Договору поруки від 28.08.2013р.; Договорі про внесення змін від 29.12.2014р. № 2 до Договору поруки від 28.08.2013р.; Договорі про внесення змін від 28.08.2013р. № 3 до Договору поруки від 09.12.2015р.;

- підписи від імені ОСОБА_7 в Договорі поруки від 28.08.2013р. та Договорі про внесення змін від 29.12.2014р. № 2 до Договору поруки від 28.08.2013р.;

- підписи від імені ОСОБА_8 в Договорі про внесення змін від 09.12.2014р. № 3 до Договору поруки від 28.08.2013р.,

нанесені не від руки приладом для письма, а за допомогою такого технічного засобу як знакосинтезуючий пристрій ПК - кольоровий струминний принтер, споряджений водорозчинним чорнилом (Том 2 а.с. 213-217).

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка відповідач ОСОБА_1 показав, що не може точно сказати чи підписував спірний договір поруки. Він був засновником та директором товариств і частково пам`ятає, що він від імені юридичних осіб підписував документи щодо нерухомості, вартість якої більше ніж вдвічі перевищувала вимоги банку. Він був у нотаріуса, також був в приміщенні банку. Якісь вимоги від банку він отримував, після чого була проведена реструктуризація кредиту. Підпис на договорі поруки виконаний не ним.

Експерти Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Красюк І.П. та Куріпко К.П. у судовому засіданні показали, що їм було доручено проводити судово-почеркознавчу експертизу у цій справі. Експерт Красюк І.П. зазначив, що на досліджуваному об`єкті реквізити виконано струменеві-крапельним способом, оскільки в разі виконання підпису ручкою, шариковою або пір`євою, буде вбачатися відмінний від струменево-крапельного спосіб нанесення барвника, його властивості та ознаки. Висновок про виконання підпису саме за допомогою струменевого принтеру можливо зробити з того, що даному друку через його технічні особливості, а саме одночасному застосуванні чотирьох різних кольорів: чорного, жовтого, червоного та зеленого притаманне хаотичне нанесення кольорових крапок, які чітко відображаються при досить великому збільшенні досліджуваного підпису, також видимий розпил барвника. Експерт вказав, що жодні часові проміжки часу не можуть впливати на результат дослідження, лише могли б впливати умови зберігання об`єкту дослідження, наприклад залиття водою, занурення в розчинник, тощо.

Експерт Куріпко К.П. зазначила, що підпис є рукописним, однак виконаний іншою особою, незміненим почерком, але з наслідуванням особи ОСОБА_1 Підпис кожної особи являється індивідуальним, має певний набір однакових характеристик, вчиняється кожного разу з однаковим натиском та в одному стилі, на що частково, але кардинально не може впливати стан особи, яка вчиняє підпис. У наданому на дослідження документі чітко убачається наслідування підпису ОСОБА_1

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона є співробітником позивача та 09.12.2015р. була присутня при підписанні Договору про внесення змін № 3 до Договору поруки і бачила, як відповідач особисто підписав його. Також на вказаному договорі вона власноручно проставила свій підпис. В цей день підписувалось декілька угод.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що також працювала у ПАТ «Сбербанк», на Договорі від 09.12.2015р. про внесення змін № 3 до Договору поруки наявний її власноручний підпис як представника банку, однак вона не була присутня при підписанні договору відповідачем. Вказаний документ занесли їй на підпис до кабінету, підпис ОСОБА_1 на ньому вже був проставлений.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що у 2013 році він був уповноважений на підписання всіх договорів у нотаріуса у м. Бровари, туди приходили представники компаній. Документи були підготовлені заздалегідь працівниками банку. Початковий договір поруки в 2013 році був підписаний у нотаріуса в кабінеті, на якому від імені кредитора він ставив підпис, також він підписував договір про внесення змін № 2. У його присутності Прохоренко підписував договір поруки та про внесення змін до нього.

За нормою ст. 547 ЦПК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Так, згідно вказаної норми - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

За нормою ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, судом встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 , які містяться у графах «Поручитель» у Договорі поруки від 28.08.2013р., Договорах про внесення змін № 1, № 2, № 3 до договору поруки від 28.08.2013р., що укладені 28.08.2014р., 29.12.2014р., 09.12.2015р., виконані не рукописним способом, а являють собою зображення, які нанесені струменеві-крапельним способом друку за допомогою копіювально-множильної техніки. Вказане підтверджується висновками експертів різних експертних установ за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи та судових технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи.

Оскільки належних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення між АТ «Сбербанк» та ОСОБА_1 Договору поруки від 28.08.2013р., а також в подальшому договорів про внесення змін до договору поруки, позивач суду не надав, а висновки за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи та судових технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 не підписував спірних правочинів, у даному випадку убачаються порушення зокрема вимог ст.ст. 203, 207, 208, 547, 638 ЦК України, що в сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про те, що останні були присутні та бачили як відповідач власноручно підписав договір поруки та договори про внесення змін до договору поруки, оскільки свідки є співробітниками установи позивача, а зазначені ними обставини спростовуються висновками експертів.

Щодо протоколу загальних зборів ТОВ «ТПГ «Центр», то з нього убачається лише намір товариства звернутися до ОСОБА_1 з проханням виступити фінансовим поручителем по зобов`язанням товариства перед банком, однак така обставина не є підтвердженням факту укладення відповідного договору поруки.

На підтвердження позовних вимог позивачем також надано копії квитанцій від 09.12.2015р., у яких зазначено, що платник: ТОВ «ТПГ «Центр» ОСОБА_1 здійснив платежі на суму 1 000,00 дол. США, 3 865,07 дол. США, 10 000,00 дол. США, призначення платежу: погаш. простроч. Кредиту кредит. дог. № 05-В/13/27/ЮО від 28.08.2013р. ТОВ «ТПГ «Центр» (31648072), за дог. Поруки б/н від 28.08.2013р. поручитель ОСОБА_1 (Том 1 а.с. 144-146).

Проте до вказаних квитанцій, як доказів щодо укладення договору поруки від 28.08.2013 року зі змінами, суд відноситься критично, так як квитанції виготовлялися співробітниками банку, особисто відповідач не вносив відомостей з інформацією стосовно призначення платежів, до того ж копії цих квитанцій надавались у відмінних один від одного примірниках, а саме вперше з підписами співробітників банку, в подальшому в копіях з підписами схожими на підписи відповідача. Однак, з урахуванням технічно виготовленого підпису відповідача на договорі про внесення змін до договору поруки № 3 від 09.12.2015 року суд не може прийняти до уваги підписи відповідача на квитанціях від 09.12.2015 року, як власноручні підписи останнього.

Не заслуговують також на увагу посилання представника позивача на те, що обов`язковою умовою видачі кредиту було укладення з відповідачем договору поруки, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору від 28.08.2013 р. належне виконання Позичальником зобов`язань по цьому Договору забезпечується: а) заставою обладнання в кількості 13 одиниць; б) заставою обладнання в кількості 8 одиниць ТОВ «Євроальянс Груп» ідентифікаційний код 37035018; в) іпотекою комплексу, загальною площею 1 580,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ; г) іпотекою земельної ділянки, загальною площею 0,6225 га за адресою: АДРЕСА_1 ; д) порукою ТОВ «Євроальянс Груп»; е) порукою ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Разом з тим, пунктом 4.2 кредитного договору визначено, що у банку виникають зобов`язання з надання позичальнику кредиту після виконання умов укладення, оформлення в письмовій формі і набрання чинності договорів забезпечення щодо застави майна/майнових прав/корпоративних прав або поруки фізичної/юридичної особи, зазначеного/их в підпункті/ах «в-г» пункту 2.1 цього договору.

Отже, умовами кредитного договору передбачалися альтернативні види щодо забезпечення виконання зобов`язання.

З пояснень представника позивача, за кредитним договором були укладені договори забезпечення застави обладнання, майнових прав, іпотеки.

Також встановлено, що відповідачем, як директором ТОВ «Євроальянс ріелті», був підписаний договір про внесення змін № 1 до договору поруки від 29.12.2014 року з позивачем, що підтверджує обставини укладення між сторонами інших правочинів.

Враховуючи вищевикладене, позов задоволенню не підлягає у зв`язку з недоведеністю позивачем укладення з відповідачем договору поруки.

З огляду на відмову у задоволенні позову в силу положень ст. 141 ЦПК України суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат, що були понесені стороною позивача.

Разом із тим суд враховує документально підтверджені витрати відповідача ОСОБА_1 на проведення судово-почеркознавчої експертизи від 15.11.2017р. № 15787/15788/17-32 в сумі 5 208,00грн. (Том 3 а.с. 18) та приходить до висновку про стягнення зазначеної суми з позивача АТ «Сбербанк» на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 207, 208, 547, 553, 554, 638 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 7, 10, 12, 19, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 142, 197, 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІОН СТАР» про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сбербанк» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової експертизи у розмірі 5 208 (п`ять тисяч двісті вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство «Сбербанк», місце знаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, ідентифікаційний .

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІОН СТАР», місце знаходження: 87550, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Азовстальська, буд. 160, ідентифікаційний .

Повне судове рішення складено 16 травня 2019 року.

Суддя Л.М.Виниченко