Суддя Горчакова О. І.
Справа № 644/4509/18
Провадження № 2/644/67/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Горчакової О.І.,

секретаря судових засідань Білієнко Г.Г.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,,

представника позивача адвоката ОСОБА_2 ., адвоката Фоменка П.М.

відповідач ОСОБА_3 ,

представника відповідача адвоката Любимої Н.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «Про поділ спільного майна подружжя» та зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 «Про розподіл спільного сумісного майна», -

в с т а н о в и в:

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 21.06.2018 року за № 21908/18 Вх. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «Про поділ спільного майна подружжя».

Заявник, з урахуванням уточненої позовної заяви, поданої до суду 01.08.2018 року за № 27040/18 та заяви про часткову відмову від позовних вимог, подану у судовому засіданні 23.01.2019 року, прохав:

-визнати квартиру АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя;

-здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що Позивач, ОСОБА_1 , перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , зареєстрованому 04 листопада 2011 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів вільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №809. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2017 року, шлюб розірваний.

В період шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 26 березня 2015 року, за рахунок спільних сумісних коштів набуто спірне майно - квартира АДРЕСА_1 , вартість якої на день придбання складала 494 000 грн. 00 коп., що зазначено у пункті 3 договору купівлі-продажу квартири від 26 березня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом - Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В. та зареєстровано в реєстрі за № 288. Окрім зазначеної квартири, в період шлюбу, ними також за рахунок спільних сумісних коштів було придбано інше майно, а саме: плита побутова газоелектрична «GRETA», кухонні меблі « ОСОБА_4 », м`який куточок, обідній стіл, шафа-купе, тканинні ролети та здійснений поточний ремонт вище вказаної квартири, зокрема, встановлені металопластикові вікна, здійснений ремонт балкону, встановлені металеві двері. Загальна вартість вищезазначеного майна на день придбання складала 80 847,49 грн.

20 липня 2018 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позовна заява залишена без руху (а.с. 29). 03.08.2018 року провадження по справі відкрито, справу призначено до загального судового розгляду (а.с. 45-49).

07.11.2018 року за № 40064/18 Вх. Відповідачем до канцелярії суду подана зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 «Про розподіл спільного сумісного майна». Відповідач у зустрічній позовній заяві прохала:

-В задоволенні позову ОСОБА_1 у частині виділення у власність ОСОБА_1 частини квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

-В задоволенні позову ОСОБА_1 у частині поділу тканинних ролетів, встановлених металопластикових вікон, придбаних будівельних матеріалів для поліпшення житлових умов та металевих дверей - відмовити.

-Визнати спільною сумісною власністю квартиру АДРЕСА_1 .

-Провести розподіл спільного сумісного майна, визнати за нею право власності на 3/4 частки, а за відповідачем право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 .

-Визнати спільною сумісною власністю наступне майно: шафу- купе; пральну машину; холодильник; ліжко; матрац ортопедичний; матрац дитячий; ванну дитячу; телевізор; ноутбук; планшет та пароварку.

-Провести розподіл спільного сумісного майна, за нею визнати право власності на наступне: на шафу-купе. телевізор, пральну машину та пароварку; а за відповідачем визнати право власності на наступне: на холодильник, ліжко, матрац ортопедичний, матрац дитячий, ванну дитячу, ноутбук та планшет. (а.с. 76-82).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.12.2018 року прийнято зустрічну позовну заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 «Про розподіл спільного сумісного майна» та об`єднано в одне провадження з первісним позовом, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засідання 23.01.2019 року сторони надали заяви яким уточнили позовні вимоги: відмовилися від розподілу спільно нажитого мана подружжя окрім квартири АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 , він же відповідач за зустрічною позовною заявою прохав - здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 , вона же позивач за зустрічною позовною заявою прохала здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність ОСОБА_1 ј частину квартири та ОСОБА_3 по 3/4 частині квартири АДРЕСА_1 .

Позивача ОСОБА_1 , він же відповідач за зустрічною позовною заявою , його представника у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов прохали задовольнити. Надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та відзиву на зустрічну позовну заяву (а.с 134-137). Прохали звернути увагу, що дитина донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає у батьків ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 , вона ж позивач за зустрічної позовної заяви та її представник, прохали врахувати інтереси дитини Назаренко Ірини Євгеніївни при поділу майна. Пояснили, що в період шлюбу з відповідачем, а саме 26 березня 2015 року, була придбана квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Стосунки в родині були довірливими, тому квартиру було вирішено оформити на ОСОБА_1 Згідно з договором купівлі - продажу від 26.03.2015 року зазначена квартира придбана за 494 000 гривень 00 копійок. На придбання квартири батьки ОСОБА_3 надали кошти у сумі 100 000 гривень, для сім`ї. Шлюб було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2017 року. Далі Відповідач зазначила, що до вступу у шлюб з гр. ОСОБА_1 вона мала особисту приватну власність у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_3 (право власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.03.2010 р. зареєстрованого в Державному реєстрі за № 275). У зв`язку з тим, що придбана у шлюбі квартира була непридатна для проживання та потребувала значного поліпшення умов проживання, було прийняте рішення про продаж квартири, що належала ОСОБА_3 на праві особистої власності. Кошти від продажу квартири у сумі 120 200 гривень 00 копійок витратили на поліпшення умов проживання у спільній квартирі, тобто було зроблено заміну всіх вікон, міжкімнатних та зовнішніх дверей, поліпшення умов балкону та встановлення на ньому металопластикових вікон, заміна батарей, труб, сантехники, встановлення лічильників, заміна шпалер, заміна підлоги. Крім цього, у зв`язку з тим, що коштів, які я отримала за продаж квартири на поліпшення умов проживання у спільній квартирі не вистачило, батьки ОСОБА_3 матеріальне нам допомогли коштами у сумі 144 800 гривень 00 копійок. Тобто, на поліпшення умов проживання у спільній квартирі було витрачено особистих коштів у сумі 265 000 гривень 00 копійок. Починаючи з вересня 2017 року включно по вересень 2018 року, самостійно сплачувала обов`язкові комунальні платежі, а саме: опалення, вивіз відходів, послу": ЖЕО, вода та стоки, газопостачання в сумі 15 150 гривень. ОСОБА_6 жодного разу за вказаний період часу не запропонував мені матеріальної допомоги для сплати вказаних обов`язкових внесків.

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що її донька ОСОБА_3 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 .. В період шлюбу ними, а саме 26 березня 2015 року було придбано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Вказану квартиру було оформлено на ОСОБА_1 .. Згідно з договором купівлі - продажу від 26.03.2015 року зазначена квартира придбана за 494 000 гривень 00 копійок. Вказала, що на придбання квартири вони з чоловіком надали сім`ї кошти у сумі 100 000 гривень. До вступу у шлюб з гр. ОСОБА_1 її донька мала особисту приватну власність у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яка була продана за 120 200 гривень 00 копійок. Ці кошти були витрачені дітьми на поліпшення умов проживання у спільній квартирі. Оскільки коштів не вистачало на ремонт, то додатково надали кошти в сумі - 144 800 гривень 00 копійок.

Судом установлено.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , було зареєстровано 04 листопада 2011 року шлюб Дзержинським відділом державної реєстрації актів вільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №809 (а.с. 6).

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 86).

Установлено, що Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2017 року, шлюб розірваний (а.с.7).

Відповідно до договору купівлі продажу від 26 березня 2015 року посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В була придбана - квартира АДРЕСА_1 , вартість якої на день придбання складала 494 000 грн. 00 коп. (а.с. 9, 10)

Сторонами не оспорюється, що квартира АДРЕСА_1 була придбана за спільні кошти подружжя і зареєстрована за ОСОБА_1

Окрім зазначеної квартири, в період шлюбу, ними також за рахунок спільних сумісних коштів було придбано інше майно, про розподіл якого судом вони відмовились.

Будь-якої домовленості чи шлюбного договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в розумінні п.1 ч.1 ст. 77 СК України не існує.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно дост.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто ОСОБА_8 їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідачем ОСОБА_9 вона ж позивач за зустрічним позовом, не доведені факти, які можуть мати істотне значення для збільшення розміру частки квартири, більш того - не надано також і доказів про те, що дитина потребує такого поліпшення. У судовому засіданні було зазначено, що дитина ОСОБА_5 проживає разом з бабусею та дідусем у Знам`янському районі Кіровоградської області, відвідує там дитячий садок. А з вересня 2019 року повернеться до Харкова і буде ходити до школи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «Про поділ спільного майна подружжя» підлягають задоволенню, у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 «Про розподіл спільного сумісного майна» слід відмовити.

На підставі, керуючись ст.ст. 12,13,81, 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «Про поділ спільного майна подружжя» - задовольнити.

Визнати право спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат, житловою площею 30,6 кв.м, загальною площею 45, 6 кв. м.

Здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, виділивши у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

У задоволені зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 «Про розподіл спільного сумісного майна» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням п. 15.5 ч. 1 перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду буде виготовлено протягом десяти днів.

Суддя: О. І. Горчакова