Справа № 464/9974/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/811/638/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Львів

Справа № 464/9974/15-ц

Провадження № 22-ц/811/638/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участю представника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк»

на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 10 січня 2019 року у складі судді Чорної С.З.

у справі

за поданням старшого державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Грень Уляни Петрівни про виділ частки у майні боржника, що належить ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Грень У.П. звернулась до суду з поданням, в якому просила визначити частку майна, що належить ОСОБА_2 у нерухомому майні за адресою: м АДРЕСА_1 5/ АДРЕСА_2 , покликаючись на те, що останній є боржником у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого провадження за виконавчим листом № 464/9974/15-ц від 18.05.2017, виданого Сихівським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по тілу кредиту за кредитно-заставним договором №LVH9AN12380077 від 21.01.2018 в розмірі 8 465,41 доларів США.

Оскаржуваною ухвалою у у поданні старшого державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Грень Уляни Петрівни про виділ частки у майні боржника, що належить ОСОБА_2 - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив АТ КБ «Приватбанк», подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що суд розглянув справу формально, не встановив істотні обставини по справі та ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.

Вказує, що в оскаржуваній ухвалі судом зазначено, що згідно договору купівлі-продажу 1/5 частки квартири від 14.04.2017р. ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 1/5 частину квартири АДРЕСА_3 .

Посилається на п. З ч. 2 ст. 331 ЦК України, відповідно до якої, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Вважає, що належним підтвердженням факту відчуження нерухомого майна та переходу права власності до іншої особи є Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 є співвласником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 .

В матеріалах справи не міститься Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно з інформацією про відчуження 1/5 вказаної вище квартири ОСОБА_2 іншій особі, а тому ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 10.01.2019р. є незконною та необґрунтованою.

Вказує, що в порушення вищезазначених норм процесуального права суд першої інстанції не встановив, які обставини по справі є істотними. Зазначає, що в основу оскаржуваного рішення покладено неналежний доказ, який не містить інформації щодо предмета доказування, а саме, дійсний власник спірного нерухомого майна.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 10 січня 2019 року та повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Гнатишака ОСОБА_4 ., перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21 березня 2017 року рішення Сихівського районного суду м.Львова від 04 липня 2016 року в частині задоволення позовних вимог за первісним позовом скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» заборгованість по тілу кредиту за кредитно-заставним договором №LVH9AN12380077 від 21 січян 2008 року в розмірі 8465, 41 доларів США.

На виконанні у Сихівському ВДВС м.Львова перебуває виконавче провадження № 566048737, щодо примусового виконання виконавчого листа №464/9974/15-ц від 18.05.2017 виданого Сихівський районний суд м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості по тілу кредиту за кредитно-заставним договором №LVH9AN12380077 від 21.01.2018 в розмірі 8 465,41 доларів США.

15.06.2018 року було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна вбачається, що боржник ОСОБА_2 є співвласником нерухомого майна за адресою АДРЕСА_4 .

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07.12.2016 визначено, що ОСОБА_2 належить 1/5 частка квартири АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності.

Згідно договору купівлі-продажу 1/5 частини квартири від АДРЕСА_5 .04.2017 ОСОБА_2 продав Медвідь Тетяні ОСОБА_5 оманівні 1/5 частину квартири за адресою АДРЕСА_4 .

Суд першої інстанції врахувавши, що боржнику ОСОБА_2 не належить на праві власності 1/5 частка квартири АДРЕСА_3 у зв`язку з її продажем ОСОБА_3 прийшов до висновку, що у поданні старшого державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Грень У.П. про виділ частки у майні боржника ОСОБА_2 слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

За положеннями статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно зі ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, складеної 16 травня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_2 не є співвласником квартири АДРЕСА_3 .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Грень Уляни Петрівни про виділ частки у майні боржника, що належить ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 , є власником 1/5 частини квартири є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а саме інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не підлягають задоволенню та не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального чи процесуального права під час розгляду даної справи, а тому оскаржуване рішення суду належить залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів вважає, що cудом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк»- залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 10 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 31 травня 2019 року.

Головуючий

Судді