Справа № 442/469/19 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/811/742/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м.Львів

Справа №442/469/19

Провадження № 22ц/811/742/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргуКомунального підприємства (КП) «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області

на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, постановлену у м. Дрогобичі 22 січня 2018 року (суддя Павлів З.С.)

у справі

за заявою КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області про видачу судового наказу про стягнення боргу за надані послуги, -

встановив:

21 січня 2019 року КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської областізвернулося із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 3874,15 грн.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви.

Ухвалу суду оскаржує КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати. Вказує, що підприємство надає споживачу ОСОБА_1 послуги з водопостачання та водовідведення на підставі договору. Споживач не користується засобом обліку, нарахування проводиться відповідно до норми споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб, однак вона не проводить жодної оплати за отримані послуги. Стверджує, що до заяви про видачу судового наказу ними надано інформацію щодо споживача ОСОБА_1 за 2017 - 2018 роки, де на час звернення до суду зафіксована сума заборгованості в розмірі 3874,15 грн. Відповідно до ч.1 п.14 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги у встановлений договором строк. Споживач не виконував своїх обов`язків та порушив права заявника.Вказує, що відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.Зазначає, що ОСОБА_1 продовжує отримувати і не здійснює жодної оплати. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.Стверджує, що про застосування судом позовної давності ніхто не заявляв.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

За частиною 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської областіпосилається на те, що надає ОСОБА_1 послуги з водопостачання. Станом на 1 січня 2019 року існує заборгованість в розмірі 3874,15 грн., про що свідчить виписка з особового рахунку. Вказує, що заявник надавав послуги з водопостачання та водовідведення. 26 листопада 2018 року КП «Дрогобичводоканал» надіслав боржнику листа № 6481 про необхідність здійснення оплати заборгованості або укладення договору на її розтермінування.Стверджує, що боржник неналежно виконує свої обов`язки, відповідно до закону не сплачує нараховані суми за отримані ним послуги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заява про видачу судового наказу подана із порушенням вимог п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, (якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою). Посилається на те, що з долученої до заяви Інформації по абоненту заборгованість у ОСОБА_2 станом на січень 2017 року становила 882,66 грн., тобто така виникла ще до січня 2017 року. Тому суд позбавлений можливості встановити безспірність вимоги та чи заявник звернувся до суду в межах строку позовної давності, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що КП «Дрогобичводоканал» надає ОСОБА_1 послуги з водопостачання та водовідведення на підставі договору. Нарахування проводиться відповідно до норми водоспоживання з урахуванням кількості зареєстрованих осіб. Боржник не проводить оплати за отримані послуги. Станом на січень 2019 року існує заборгованість в розмірі 3874,15 грн.

Відповідно до ч.1 п.14 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги у встановлений договором строк.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Докази про те, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою, відсутні.

Суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув та постановив помилкову увалу про відмову у видачі судового наказу.

У зв`язку з установленим, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що оскаржувана ухвала, яка перешкоджає подальшому провадженню по справі, не підтверджена матеріалами справи, відповідно до вимог статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391, 441 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2019 року скасувати, справу за заявою заявою КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області про видачу судового наказу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку не оскаржується.

Повний текст постанови складено 23 травня 2019 року.

Головуючий

Судді