Справа № 591/1311/19
Провадження № 2/591/1568/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Майбороди А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в спрощеному позовному провадженні цивільну справу № 591/1311/19 за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Фомінова Романа Миколайовича до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Фомінова Р.М., звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 20 грудня 2003 року. У цій квартирі окрім нього прописана відповідач по справі, його донька - ОСОБА_3 З літа 2005 року відповідач постійно проживає в США, конкретна адреса відповідача йому не відома. Реєстрація відповідача перешкоджає йому в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Крім того, він вимушений сплачувати за комунальні послуги з розрахунку кількості зареєстрованих в будинку осіб, не має можливості отримувати субсидію. Належних їй речей в квартирі немає, перешкод в користуванні власністю їй ніхто не чинив.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 березня 2019 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 20 травня 2019 року о 09 год. 00 хв.

07 травня 2019 року від відповідача ОСОБА_3 надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Зазначає, що дійсно з 2005 року вона не проживає в квартирі батька, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , так як з цього часу постійно проживає в США. Участі в оплаті комунальних послуг за квартиру вона не приймає, її речей в квартирі немає, будь-якого інтересу до квартири в неї немає, у найближчі роки вона взагалі не планує повертатися до України.

В судове засідання сторони не з`явилися, від них надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, представник позивача заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнала, надавши суду відповідну заяву.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 30 грудня 2003 року, що посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л.Л., зареєстрований в реєстрі № 1261 (а.с. 11).

З довідки Управління ЦНАП у м. Суми Сумської міської ради від 07 лютого 2019 року, яка видана ОСОБА_1 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 (донька), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 (заявник), ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 понад один рік без поважних причин визнано відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За чинним житловим законодавством обов`язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім`ї його власника є спільне проживання членів сім`ї з власником.

Таким чином встановлено, що відповідач понад один рік не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку непроживання в спірному житлі.

Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за ним права користування житлом, суду не надано.

Суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушується та підлягає захисту.

Під час судового розгляду не було встановлено обставин того, що позивач чинить відповідачу перешкоди в користуванні зазначеним житлом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 142, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Повернути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 28 лютого 2019 року за квитанцією №0.0..1 в сумі 768 грн. 40 коп., тобто в розмірі 384 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце мешкання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду не відомий, за відомостями ДФС України особа з такими даними як платник податків не зареєстрована, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.П.Сидоренко