Справа № 462/6253/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/811/553/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 21 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «Євген» від 29.01.2014 року, укладений між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1

05.02.2018 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації проведення будь-яких реєстраційних дій щодо ТОВ «Євген», обґрунтовуючи свою вимогу тим, що відповідачі неодноразово звертались з позовами до Личаківського районного суду м.Львова, Галицького районного суду м.Львова, Апеляційного суду Львівської області про визнання права власності на корпоративні права ТОВ «Євген» та зняття з них арешту і за допомогою яких відповідачі намагались внести зміни до відомостей про юридичну особу в Єдиному державному реєстрі.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 06 лютого 2018 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову в даній справі задоволено.

Заборонено ТОВ «Євген» та суб`єктам державної реєстрації вчиняти будь-які дії, спрямовані на проведення будь-яких реєстраційних дій.

Вказана ухвала була оскаржена відповідачем ОСОБА_1 в апеляційному порядку і залишена без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 02 травня 2018 року.

Постановою Верховного Суду від 12 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 06 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 02 травня 2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Скасовуючи названі вище судові рішення, Верховний Суд вказав, що, задовольняючи заяву про забезпечення позову в даній справі, суд першої інстанції не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просила застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам, не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог.

Крім того, звернув увагу на те, що при вирішенні даного питання підлягало врахуванню обсяг позовних вимог та категорія спору.

На новому розгляді питання за заявою позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову в даній справі, ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2018 року заяву позивача задоволено частково.

Заборонено суб`єктам державної реєстрації проведення щодо ТОВ «Євген» реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною статутного або складеного капіталу, зміною складу або інформації про засновників та державною реєстрацією змін до установчих документів ТОВ «Євген».

11.01.2019 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву, в якій просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2018 року.

Свої вимоги відповідач ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що предметом позову в даній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Євген», а не визнання незаконною зміну відомостей про цю юридичну особу в Єдиному державному реєстрі, що не є тотожним.

Також зазначає, що засновниками ТОВ «Євген» є не лише відповідач ОСОБА_3 , відчуження частки якого оспорюється позивачем, а ще й інші особи: він ( ОСОБА_1 ) - співзасновник та кінцевий бенефіціарний власник товариства, та ОСОБА_4 , частки яких ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим, вважає, що вжиті судом заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки виходять за межі предмету позову і стосуються прав інших учасників товариства, які через застосування вказаних заходів забезпечення не мають можливості розпорядитись своїми частками, чим істотно порушуються їхні права.

Також зазначає, що 02.01.2018 року він уклав договір купівлі-продажу 20% своєї частки в статутному капіталі ТОВ «Євген» іншій особі, яка не може зареєструватись як новий учасник товариства і, відповідно, не може бути проведено перерозподілу часток у статутному капіталі товариства, а саме: зменшення його ( ОСОБА_1 ) частки та включення частки нового власника, чим на думку заявника, порушено права товариства та нового учасника товариства, який не має можливості вчиняти дії, що випливають з корпоративних прав.

Крім того, звертає увагу, що вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають господарській діяльності ТОВ «Євген».

На переконання заявника, застосовані судом заходи забезпечення позову жодним чином не забезпечать виконання майбутнього рішення в даній справі.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 21 січня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить її скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і прийняти нову, якою його вимоги за заявою задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2018 року.

Апелянт вважає застосування заходів забезпечення позову незаконним і необґрунтованим, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що невжиття таких заходів зробить неможливим та утруднить виконання рішення суду.

Звертає увагу на те, що суд, відмовляючи у задоволенні заяви, безпідставно не врахував його твердження про порушення вжитими заходами забезпечення позову прав ТОВ «Євген», яке не було залучено до участі у справі, а також прав інших учасників товариства, які позивачем у даній справі не оспорюються.

В судове засідання інші учасники справи, окрім апелянта, не з`явились, їх явку до суду не було визнано обов`язковою, про дату, час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення судових повісток-повідомлень, які вони отримали, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення апелянта в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною першою статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи, зокрема у випадках, визначених частинами дев`ятою, тринадцятою та чотирнадцятою цієї статті, або за вмотивованим клопотанням учасника справи, яке розглядається в судовому засіданні.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4 ст.158 ЦПК).

Частиною шостою статті 158 ЦПК України передбачено, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про скасування названих вище заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2018 року, відповідач ОСОБА_1 вказував на неспівмірність вжитих судом заходів забезпечення із заявленими вимогами в даній справі та порушення його прав на розпорядження належною йому часткою в статутному капіталі товариства, однак, такі доводи є безпідставними, оскільки предметом спору в даній справі є частка в статутному капіталі ТОВ «Євген», відчужена відповідачем ОСОБА_3 відповідачеві ОСОБА_1 за оспорюваним і названим вище договором купівлі-продажу, на яку позивач заявляє свої права і якою без застосування заходів забезпечення позову може вільно розпорядитись відповідач ОСОБА_1 для введення у склад товариства нових учасників і, відповідно, нових власників статутного капіталу товариства, що унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувсядо суду в даній справі.

На переконання колегії суддів, доводи відповідача ОСОБА_1 в його заяві про скасування заходів забезпечення позову зводяться до незаконності їх застосування, а не підстав для їх скасування в порядку статті 158 ЦПК України, однак, це питання може бути предметом дослідження судами апеляційної та касаційної інстанцій під час перегляду ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2018 рокув апеляційному та касаційному порядку.

Інші доводи відповідача ОСОБА_1 стосуються порушення вжитими судом заходами забезпечення прав інших осіб, однак, такі особи самостійно до суду з метою захисту своїх інтересів та/або порушених прав не звертались.

Отже, відповідач ОСОБА_1 належним чином не довів необхідності скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні його заяви, відтак, правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення його апеляційної скарги немає, що, відповідно до ч.6 ст.158 ЦПК України, не перешкоджає йому повторно звертатись до суду з таким клопотанням при появі нових обставин для скасування забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 21 січня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 20 травня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.