Справа № 645/7603/18
Провадження № 2/645/697/19
27 травня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі :
головуючого судді Бабкової Т.В.,
при секретарі Малій О.Л.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_6 ,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку по вказаному будинку.
На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона є власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/ 4 частину, виданого 30.12.1987 року 12-ю ХДНК, р. № 1-4844; свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на 1/ 4 частину, виданого 10.12.2004 року. В 1/ 2 частині спірної квартири, що належить позивачу, зареєстровані: позивач з 13.01.1988 року, треті особи: ОСОБА_3 , з 1977 року по теперішній час, ОСОБА_4 , з 1984 року народження по теперішній час, ОСОБА_5 , з 01.06.2002 року по теперішній час, неповнолітній ОСОБА_7 , з 2006 року народження по теперішній час, неповнолітній ОСОБА_8 , з 2012 року по теперішній час. У спірному будинку з 1994 року по теперішній час зареєстрований, але не проживає рідний брат позивача ОСОБА_2 Відповідач у спірному будинку не проживає, будинком не цікавиться, комунальні платежі не сплачує. У 1994 році вивіз з будинку свої особисті речі та став проживати разом зі своєю дружиною у м АДРЕСА_1 . Позивач з відповідачем з 2000 року по теперішній час не спілкуються. Позивач неодноразово намагалася до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстраційного обліку, однак останній не йде на контакт.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.12.2018 року прийнято до розгляд та відкрито провадження по даній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
25.01.2019 року від представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гупал Н.О., яка діє на підставі довіреності, надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_6 , який є співвласником іншої 1/ 2 частини будинку АДРЕСА_1 .
25.01.2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради - Гупал Н.О., яка діє на підставі довіреності, з яких вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили, та подане до Департаменту реєстрації як підстава проведення реєстраційної дії, є обов`язковим до виконання, тому не потребує додаткового зобов`язання в резолютивній частині рішення щодо відповідного суб`єкта реєстраційних дій.
01.02.2019 року під час судового засідання залучено третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_6 , який є співвласником іншої 1/ 2 частини будинку АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Пояснила, що вона є власником 1/ 2 частини будинку АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 її рідний брат. Мама позивача разом з нею проживала у спірному будинку, після чого склала заповіт на користь позивача, на що брат образився. Відповідач у спірному будинку не проживає з 1984 року, а за актом обстеження з 1994 року.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений про дату час і місце судового засідання, без повідомлення причин не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав.
Треті особи, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи сповіщалися своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомили.
Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гупал Н.О., яка діє на підставі довіреності від 16.10.2018 року, надала заяву про розгляд справи у відповідності до норм матеріального та процесуального права без участі представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Із наданих письмових пояснень вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили, та подане до Департаменту реєстрації як підстава проведення реєстраційної дії, є обов`язковим до виконання, тому не потребує додаткового зобов`язання в резолютивній частині рішення щодо відповідного суб`єкта реєстраційних дій.
Третя особа ОСОБА_6 пояснив, що він є співвласником іншої 1/ 2 частини будинку АДРЕСА_1 . За вказаною адресою він проживав з дитинства, 10 років знову як проживає за вказаною адресою, де мешкає також позивач та її чоловік. Відповідач у спірному будинку не проживає, проте він його бачив у місті, де вони привіталися.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.
З Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, сформованої 04.12.2018 року, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, у спірному будинку відповідач ОСОБА_2 зареєстрований з 19.05.1984 року.
Судом встановлено, що власником 1/ 2 частини будинку АДРЕСА_1 є позивача ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/ 4 частину будинку, виданого 30.12.1987 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 1-4844; свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/ 4 частину будинку, виданого 10.12.2004 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 1-1420.
На підставі розпорядження № 181 від 17.05.2016 "Про перейменування об`єктів топоніміки м. Харкова" вул. Богунського перейменовано в вул. Павла Скоропадського.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За умовами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З пояснень позивача встановлено, що відповідач, який є її рідним братом, з 1984 року у спірному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, особистих речей в будинку не має.
При цьому позивач на підтвердження своїх вимог спирається на акт обстеження будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на предмет не проживання в ньому відповідача ОСОБА_2 , брата ОСОБА_1 , з 1994 року по теперішній час. Комісія вказує, що в будинку особисті речі та інше майно ОСОБА_2 відсутні, у будинку мається три спальні місця, у ванній кімнаті відсутні предмети особистої гігієни ОСОБА_2
З відповіді Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради від 10.12.2018 року № 960 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в період з 01.01.2017 року по теперішній час за медичною допомогою до поліклініки не звертався.
Згідно відповіді Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 05.12.2018 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з будь-якими заявами та повідомленнями не звертався.
З наданих позивачем ОСОБА_1 копій квитанцій за період 2016-2018 року, вбачається, що комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , сплачує ОСОБА_1 .
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є подругою позивача. Брат позивача, ОСОБА_2 , у спірному будинку не проживає тривалий час, а саме років 20-25, після того як одружився. Приблизно 10 років вже навіть не гостював, хоча ОСОБА_1 його запрошувала під різними приводами. Особисті речі у спірному будинку ОСОБА_2 , участі в утриманні будинку не приймає.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона є подругою позивача., знайомі з 1990-х років, знала також матір позивача. ОСОБА_2 у будинку вже тоді не жив. Бачила відповідача 2 рази в житті: на день народження у позивача та на похоронах матері позивача та брата ОСОБА_11 . Свідок зазначає, що вона була вчителькою у його доньки, вона була вдома у ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , де він проживав там 20 років тому.
Таким чином, за наслідками розгляду справи суду надані докази на підтвердження того, що відповідач в будинку АДРЕСА_1 без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації понад один рік, а тому виходячи з ч.2 ст.405 ЦК України він втратив право користування вказаним житловим приміщенням.
З врахуванням наведеного, позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню.
Виходячи з викладеного, на підставі положень ст.405 ЦК України наявні правові підстави для визнання ОСОБА_2 права на користування цим житлом разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на жиле приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, пр. визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові, зокрема, для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування.
Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням, вже буде зобов`язаний зняти відповідача з реєстрації.
Аналіз зазначених вище норм вказує на те, що рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення відповідача ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 , є правовою підставою для зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою. Суд не може підміняти собою орган реєстрації, який повноважний здійснювати реєстрацію місця проживання особи (скасування реєстрації місця проживання особи). Відмови у вчиненні органом реєстрації скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , суду не надано.
При таких обставинах позивач не позбавлений права на звернення у встановленому законом порядку до органу реєстрації із заявою про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку із позбавленням останньої права користування вказаним житловим приміщенням на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Відтак, пред`явлені позовні вимоги в частині скасування реєстрації місця проживання відповідача. за адресою: АДРЕСА_1 , є передчасними та задоволенню не підлягають.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 13, 76-81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_6 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , 1955 року народження, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , 1963 року народження, реєстраційний номер облікової карти платника податків не відомий, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа ОСОБА_3 , 1977 року народження, реєстраційний номер облікової карти платника податків не відомий, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Третя особа ОСОБА_4 , 1984 року народження, реєстраційний номер облікової карти платника податків не відомий, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Третя особа ОСОБА_5 , 1980 року народження, реєстраційний номер облікової карти платника податків не відомий, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Третя особа ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової карти платника податків невідомий, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 31.05.2019 року.
Суддя