ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/174/19
провадження № 2/691/287/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І.,

розглянувши, у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, з тих підстав, що 21 червня 1997 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , місце реєстрації виконком Вільшанської селищної ради народних депутатів Городищенського району Черкаської області, актовий запис №9. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружні відносини припинені з початку 2017 року, спільне господарство не ведеться. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя має різницю характерів, відсутнє взаєморозуміння і довіра, весь час виникають суперечки. Шлюб розпався остаточно. Примирення не можливе. Спору про поділ спільного майна не має.

До суду сторони не з`явилися, повідомлені належним чином. Надали заяви про слухання за їх відсутності. Позивач, представник позивача позовні вимоги підтримують, зазначають, надання часу для примирення не потрібно, оскілько збереження сім`ї не можливе, неповнолітня дитини проживає з матір`ю. Відповідач не заперечує щодо задоволення позову, вказує, що спору про поділ спільного майна подружжя не має, примирення не можливе, на даний час дитина проживає з матір`ю, стосовно чого не заперечує, і спору про визначення місця проживання неповнолітньої дитини немає.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку позивача, представника позивача, відповідача та вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого.

Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення, за нормами ч.4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається.

21.06.1997 року, ОСОБА_6 , позивач по справі, та ОСОБА_2 , відповідач по справі, у виконкомі Вільшанської селищної ради народних депутатів Городищенського району Черкаської області, зареєстрували шлюб, актовий запис №9, підтверджено Свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 . Подружжя має двох дітей. Неповнолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження НОМЕР_2 , актовий запис №46 від 27.04.2006 року), проживає з матір`ю. Шлюбні стосунки між подружжям припинені з лютого 2017 року.

Чоловіки і жінки, за нормами ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

ОСОБА_1 , позивач у справі, скористалась наданим правом, звернулась до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

За нормами ст.24 СК України, п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей.

Питання про примирення на ставиться.

Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають.

За нормами ч.4 ст.206 ЦПК України, суд у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач позов визнав.

Шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків.

Суд приймає до уваги те, що, не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Вбачаючи відсутньою морально-правову основу шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

За нормами ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд відповідно до заявленого вирішує питання щодо прізвища позивача, та визначає місце проживання, за відсутності спору між батьками, неповнолітньої дитини, яка залишається проживати з матір'ю.

За нормами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання відповідачем до початку розгляду справи по суті, за нормами ч.1 ст.142 ЦПК України, суд у рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст. ст. 24, 104, 105, 110-112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 2, 4, 5 - 8, 10 - 13, 18, 76 - 81, 83, 89, 133, 137, 141, 142, 258 - 260, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, укладений 21.06.1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , зареєстрований Виконкомом Вільшанської селищної ради народних депутатів Городищенського району Черкаської області, актовий запис №9, - розірвати.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишає за собою прізвище набуте в шлюбі «КАЧАН».

Місце проживання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., визначити з матір`ю ОСОБА_1 .

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , 50% сплаченого судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20коп. /квитанція 0.0..1 від 07.02.2019 року/.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, до Апеляційного суду Черкаської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця