Справа № 2-3627/11
Провадження № 4-с/487/71/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі:

головуючого судді Притуляк І.О.,

за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А.,

представника скаржника Колодяжна Ю.А.

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного Територіального управління юстиції у Миколаївській області Шевченко Т.Г. щодо повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2019 року Акціонерне товариство «Миколаївобленерго»звернулися до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Шевченко Т.Г..

В обґрунтування заявленої вимоги зазначили, що 19.07.2019 року державним виконавцем АТ «Миколаївобленерго» було повернуто виконавчий лист №2-2/1498/12 виданий 08.05.2012 року Заводським районним судом м.Миколаєва на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь боргу у розмірі 2977,45 грн. та 60 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи, без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю реєстраційного номеру облікової картки боржника фізичної особи та дати народження боржника. Зазначене рішення державним виконавцем було прийнято в порушення вимог ч.1 ст.18 ЦПК України, ст..129-1 Конституції України, які регламентують обов`язковість виконання судових рішень так і ст..18 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням зазначеного просили суд визнати зазначене рішення державного виконавця неправомірним, скасувати повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 17.07.2019 року, зобов`язати державного виконавця відкрити виконавче провадження за зазначеним виконавчим документом

23.09.2019 року до суду надійшов відзив начальника Заводського ВДВС м. иколаєва ГТУЮ у Миколаївській обасті., відповідно до якого у задоволені скарги просив відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що відсутність у виконавчому документі РНОКПП зумовлює його повернення стягувачу без виконання з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, зазначив що відсутність у виконавчому листі РНОКПП унеможливлює внесення даних про боржника до Єдиного реєстру боржників. Наголосив на тому, що посилання скаржника на право державного виконавця здійснювати запити з метою одержання необхідної інформації про боржника, є безпідставним з огляду на те, що ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує дії державного виконавця після відкриття виконавчого провадження.

Також зазначив, що суд обмежений у праві зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу ДВС до вчинення тих дій, які можуть вчинятися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою ДВС.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги викладені у скарзі підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Начальник Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській обл. - ОСОБА_2 в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив відмовити у задоволенні скарги з огляду на обставини викладені у відзиві, розгляд скарги провенсти за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03.04.2012 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення по справі №2/1498/12. Даним судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ПАТ «Миколаївобленерго» в особі філії м.Миколаєва заборгованість за недораховану електроенергію в сумі 2977,45 грн. та з кожного по 60,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно нової редакції Статуту, затвердженого протоколом річних Загальних зборів акціонерів ПАТ «Миколаївобленерго» від 19.04.2018 року №27, АТ «Миколаївобленерго» є юридичною особою з новим найменуванням, у результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту ПАТ «Миколаївобленерго» у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року.

20.02.2018 року ПАТ «Миколаївобленерго» зверталось до Заводського ВДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження вих. №№1110-11/10-35п.

Однак, 14.05.2018 року державним виконавцем Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №17355/14.23-36/4 у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі РНОКПП боржника ОСОБА_1

26.12.2018 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулось до Заводського районного суду м.Миколаєва з заявою про приведення виконавчого документу у відповідність до Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.01.2019 року у задоволені заяви відмолено.

02.05.2019 року АТ «Миколаївобленерго» звернулись до Заводського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 08.05.2012 року по справі №2-2/1498/12.

17.07.2019 року головним державним виконавцем Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській обл. Шевченко Т.С. було винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у виконавчому документі не зазначено РНОКПП, дата народження або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий органі і мають відмітку у паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків).

Частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (пункт 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавчий збір»).

Разом з тим, за змістом частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, суд дійшов висновку, що державний виконавець не у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення, у зв`язку з чим вважає за необхідне визнати неправомірним та скасувати повідомлення державного виконавця у відповідності до статті 387 ЦПК України.

Аналогічна позиція висловлена ВС у справі №469/1357/16-ц від 19.09.2019 року.

При цьому суд також враховує практику Європейського суду з прав людини який вказує, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Вимога скаржника про зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження не підлягає задоволенню з огляду позиції викладеної у п. 18 Постанови Пленуму ВВСУ від 07.02.2016 року, №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до якої суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу без прийняття до виконання задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Шевченко Тетяни Георгіївни про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №2-2/1498/12, виданого 08.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» заборгованості в сумі 2977,45 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 60,00 грн.

В частині заявлених вимог про зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №2-2/1498/12 від 08.05.2012 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.10.2019 року.

СУДДЯ І.О. ПРИТУЛЯК