Постанова

Іменем України

08 травня 2019 року

м. Київ

справа № 761/39278/16-ц

провадження № 61-44836св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4 , який діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Телеканал «Інтер»,

представник відповідача - Зайома Ольга Антонівна ,

третя особа - Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення,

представник третьої особи - Кирилюк Алла Сергіївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 , який діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва у складі судді Макареноко І. О. від 23 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Оніщук М. І., Українець Л. Д., Шебуєва В. А. від 29 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом до приватного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер» (далі - ПрАТ «Телеканал «Інтер»), третя особа - Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, який в ході розгляду справи уточнив, та остаточно просив:

- визнати бездіяльність щодо ненадання йому належної інформації на звернення від 15 серпня 2016 року протиправною;

- зобов`язати ПрАТ «Телеканал «Інтер» надати письмово інформацію щодо джерела надходження фотоматеріалу, який містить родину у складі ОСОБА_4. , ОСОБА_5. , ОСОБА_2 та фотоматеріали, на яких відображено окремі особи вказаної сім`ї, що застосовані або використані у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «ІНФОРМАЦІЯ_2», ефір якої відбувся по телебаченню на каналі «Інтер» ІНФОРМАЦІЯ_3;

- зобов`язати ПрАТ «Телеканал «Інтер» повернути позивачу оригінали двох заяв від ІНФОРМАЦІЯ_4 з власноручними підписами щодо нібито його погодження відносно участі у зйомках вищевказаної телепередачі з подальшим транслюванням її по телебаченню та інших дій з боку відповідача, що стосуються його особисто та членів його сім`ї, які були помилково підписані позивачем у зв`язку із захворюванням, незадовільним станом здоров`я та примусом працівника ПрАТ «Телеканалу «Інтер»;

- заборонити відповідачу здійснювати будь-яке застосування двох вищевказаних заяв;

- стягнути з ПрАТ «Телеканал «Інтер» 109 грн 40 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 15 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Телеканал «Інтер» із заявою щодо надання інформації, яка стосувалася його та близького оточення, зокрема малолітнього сина ОСОБА_2 та дружини ОСОБА_5. Однак листом № 657/1 від 09 вересня 2016 року за підписом посадової особи телеканалу позивач отримав відмову на своє звернення. Також позивач вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_4 під примусом працівників ПрАТ «Телеканал «Інтер» підписав заяви, зміст яких йому невідомий та не повідомлявся, без розуміння вчинюваних дій.

В ході розгляду справи ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Телеканал «Інтер», у якому просив:

- визнати бездіяльність відповідача, яка полягає у відсутності наданні письмово повної, достовірної інформації з належним додатком, зокрема, копії запису телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка відбувалась ІНФОРМАЦІЯ_4, та запис якої було поширено ІНФОРМАЦІЯ_3 в ефірі телеканалу «Інтер» та «Інтер+», згідно інформаційного запиту або письмового звернення ОСОБА_4 від 15 серпня 2016 року протиправною, або такою, яка порушує інформаційні права ОСОБА_2 ;

- визнати дії ПрАТ «Телеканал «Інтер» ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо збирання, оброблення, використання, поширення особистих паперів ОСОБА_5. , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, фотографій з її відображенням, у час запису телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «ІНФОРМАЦІЯ_2», а також, трансляцію чи поширення ІНФОРМАЦІЯ_3 вказаних фотознімків із зображенням ОСОБА_5. в ефірі телебачення на каналах «Інтер» та «Інтер+» у телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «ІНФОРМАЦІЯ_2» без належно оформленого дозволу ОСОБА_2 протиправними;

- визнати дії ПрАТ «Телеканал «Інтер» ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо збирання, оброблення, використання, поширення сімейної фотографії, на якій відображені разом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5. у час запису телепередачі «Стосується кожного» за тематикою «ІНФОРМАЦІЯ_2» на каналах «Інтер» та «Інтер+» без належного оформлення дозволу ОСОБА_2 протиправними.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідач у павільйонах кіностудії ім. Довженка при використанні особистих паперів ОСОБА_5. та її родини у вигляді певних фотографічних зображень створював запис телешоу з тематикою «ІНФОРМАЦІЯ_2», трансляція якої відбулась ІНФОРМАЦІЯ_3 в ефірі каналів телебачення «Інтер» та «Інтер+». ОСОБА_4 зазначав, що листом № 657/1 від 09 вересня 2016 року відповідач не надав повної, достовірної інформації з належними додатками щодо його інформаційного запиту, поданого в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , чим порушив права останнього. Також позивач вказував, що підписані ним документи в інтересах малолітнього ОСОБА_2 не мають підтвердження щодо повноважень на представництво інтересів дитини.

Посилаючись на порушення ПрАТ «Телеканал «Інтер» особистих майнових та немайнових прав малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_4 просив задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року в задоволенні позовів ОСОБА_4 відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено протиправності дій відповідача та обставини, на які він посилався на обґрунтування своїх позовних вимог.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог узгоджуються з матеріалами справи, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 , який діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що без письмової заяви позивача суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, а апеляційний суд вказаних порушень судом першої інстанції норм процесуального права не усунув. Крім того, суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки доводам позивача про те, що дії відповідача щодо збирання, оброблення, використання, поширення фотографій родини ОСОБА_4 після смерті дружини ОСОБА_5. у телепередачі «Стосується кожного» без належного дозволу ОСОБА_2 чи його законного представника ОСОБА_4 є порушенням сімейних особистих немайнових прав сина та батька із завданням їм моральної шкоди.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 761/39278/16-ц з Шевченківського районного суду м. Києва. У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , який діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , про зупинення дії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року та постанови Апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року відмовлено.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що листом № 657/1 від 09 вересня 2016 року ПрАТ «Телеканал «Інтер» надало відповідь ОСОБА_4 на його звернення від 15 серпня 2016 року, у якому зазначило, що надіслане позивачем звернення стосується порядку та організації зйомок програми «Стосується кожного» на кіностудії ім. О. Довженка та не містить інформації щодо дати виходу в ефір випуску програми «Стосується кожного» на телеканалі «Інтер», детальної інформації щодо осіб, які запрошували та мали з ним спілкування, як зазначено у його зверненні від імені ПрАТ «Телеканал «Інтер», відсутня і будь-яка інша інформація, яка б надала можливість ідентифікувати випуск програми «Стосується кожного», а тому відповідач не мав об`єктивної можливості надати інформацію по жодному із пунктів звернення позивача.

Відеозапис з програмою «Стосується кожного», яка транслювалася на телеканалі «Інтер» ІНФОРМАЦІЯ_3 не був збережений, у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач посилався на те, що відповідачем не було надано належної інформації, розпорядником якої він є, згідно його звернення від 15 серпня 2016 року, що є протиправною бездіяльністю.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частинами четвертою-шостою статті 48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» передбачено, що усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту.

У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку.

Умови довгострокового зберігання телерадіопередач, що становлять історичну, художню, культурну чи іншу цінність, визначаються законодавством України.

Судами правильно враховано, що ОСОБА_4 15 серпня 2016 року звернувся до відповідача із заявою щодо надання відеозапису програми «Стосується кожного» від ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто у строк понад 14 днів від дати його розповсюдження.

З урахуванням наведеного та відсутності інших заяв та скарг зі сторони позивача до ПрАТ «Телеканал «Інтер» щодо трансляції програми «Стосується кожного» ІНФОРМАЦІЯ_3 дії відповідача щодо незбереження запису були правомірними.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, встановивши фактичні обставини справи, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність порушення прав як ОСОБА_4 , так і його малолітнього сина ОСОБА_2 з огляду на недоведеність обставин, на які посилається позивач та безпідставність позовних вимог.

Посилання заявника на процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без його згоди, є безпідставними, оскільки згідно журналу судового засідання від 05 лютого 2018 року ОСОБА_4 заявляв клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, яке суд задовольнив.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, оскільки зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції, були предметом дослідження у судах із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 , який діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

В. М. Коротун

В. П. Курило