Справа № 464/6950/18
пр.№ 2/464/444/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2019 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І. П.,

за участю: секретаря судових засідань Захарчук О. Ю.,

справа № 464/6950/18,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явився,

відповідач ОСОБА_2 не з`явився,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

за участю представників учасників справи: представник позивача не з`явився,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язати Центр надання адміністративних послуг зняти відповідача з реєстрації.

В обґрунтування позову покликається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу придбав вищевказану квартиру, яка належить йому на праві приватної власності. Попри те, у квартирі на день укладення договору купівлі-продажу був та надалі залишається зареєстрованим колишній власник ОСОБА_2 Оскільки, його реєстрація створює перешкоди новому власнику квартири користуватись та розпоряджатись своїм майном, тому у відповідності до ст. ст. 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, просить позов задовольнити.

Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення на позов.

02 січня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, які неодноразово відкладались з поважних причин.

19 квітня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

11 травня 2019 року представником позивача подано заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти заочного вирішення справи у разі неявки відповідача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що сторона позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності - договор купівлі-продажу, що продана на аукціоні, що підтверджено витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 листопада 2018 року № 143672123.

У цій квартирі, зареєстрований колишній власник ОСОБА_2 , що підтверджено відомостями відділу обліку та моніторінгу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 28.12.2018 № 464/6950/18.

Відтак, між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо захисту права власності шляхом усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм майном, які регулюються нормами статей 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 346 цього Кодексу право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Таким чином, аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що внаслідок укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 втратив будь-які права на спірну квартиру, а позивач, як покупець, отримала право власності на неї.

Відповідно до ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ст. ст. 319, 321 цього Кодексу власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав.

Із матеріалів справи суд також не встановив жодних домовленостей між сторонами щодо права на користування цим майном.

На підставі аналізу наведених норм, суд дійшов висновку, що самостійного права на житло відповідач не має, а його право на користування спірною квартирою є похідним від права власності на неї.

Отже, зважаючи на те, що право власності відповідача на спірну квартиру припинилося внаслідок її відчуження, право відповідача на користування нею також припинилося.

Таким чином, беручи до уваги зазначені вище норми права та встановлені обставини, суд прийшов переконання, що у позивача наявне право власності, яке останній хоче захистити; право користування у відповідача відсутнє, адже право власності на цю квартиру припинилось, а тому право власності позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкод - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення - квартирою АДРЕСА_1 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання зняти з реєстрації, суд прийшов наступного.

Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.

Таким чином, оскільки зняття з реєстрації місця проживання є похідною вимогою від основної та може бути здійснено на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, а його відсутність унеможливлює таке зняття, суд приходить до висновку про відмову у даній позовній вимозі за безпідставністю.

Суд приймає аргументи позивача щодо основної позовної вимоги, які підтверджені доказами, що містяться у матеріалах справи, та такі відповідають вимогам закону.

Суд застосовує спеціальні норми права, передбачені у статтях 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, адже саме вона регулює спірні відносини, що склались між сторонами, та на які поряд із загальними нормами права вірно покликалась позивач у позовній заяві.

Інших обставини справи, які б мали вирішальне значення для правильного вирішення справи та на які сторони не покликались, суд не встановив.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову частково.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи та який необхідно стягнути з відповідача в її користь.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 13, 76-81, 259, 265, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 грн.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКППФО НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 11 травня 2019 року.

Суддя І. П. Рудаков