ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року

м. Київ

справа № 459/3535/16-ц

провадження № 61-30740св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року, ухвалене у складі судді Мартиненко В. С., та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 серпня 2017 року, постановлену колегією у складі суддів: Мальованого Ю. М., Осипчук О. В., Соломахи Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області (далі - УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області) звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання.

В обґрунтування позову зазначило, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідач отримувала адресну допомогу для покриття витрат на проживання у період з 26 березня 2016 року по 31 липня 2016 року, проте при перевірці органами Державної фінансової інспекції України правильності нарахування і проведення виплат встановлено, що вона була відсутня у цей період у місті Червонограді Львівської області більше шістдесяти днів.

Позивач вказує, що відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довготривала відсутність внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання є підставою вважати її такою, що повернулася до покинутого місця проживання.

Неповідомлення ОСОБА_1 про зміну обставин, які впливають на призначення адресної допомоги, зокрема про повернення до покинутого місяця проживання, призвело до безпідставного нарахування і виплати їй адресної допомоги у розмірі 3 707,10 гривень.

Так як у добровільному порядку відповідач безпідставно отримані кошти не повертає, УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської областіпросило стягнути ОСОБА_1 надмірно виплачену адресну допомогу для покриття витрат на проживання у розмірі 3 707,10 гривень.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності факту повернення ОСОБА_1 до покинутого місця проживання у місто Макіївку Донецької області чи виїзду на постійне місце проживання за кордон, що є підставою для зняття її з обліку як внутрішньо переміщеної особи і припинення виплати адресної допомоги для покриття витрат на проживання.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 21 серпня 2017 року апеляційну скаргу УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області відхилено, рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 надмірно виплаченої за період з 26 березня 2016 року по 31 липня 2016 року щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживанняу розмірі 3 707,10 гривень, оскільки вважав, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі всебічного і повного з`ясування обставин справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У вересні 2017 року УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просить Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року і ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушеннями норм процесуального права.

Заявник зазначає, що ОСОБА_1 була відсутня за місцем проживання у місті Червонограді Львівської області понад шістдесят днів; з письмовою заявою із обґрунтуванням причин відсутності за місцем проживання до управління не зверталася.

Вважає, що такі дії ОСОБА_1 свідчать про порушення нею свого обов`язку повідомляти управління про зміну обставин, які впливають на призначення адресної грошової допомоги, і є підставою для припинення виплати цієї допомоги та стягнення надмірно виплачених сум.

Позиція інших учасників справи

У грудні 2017 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала заперечення на касаційну скаргу, у яких послалася на безпідставність її доводів. Зазначила, що у зв`язку з короткочасними відрядженнями вона виїздила до Республіки Молдова, що підтверджується відомостями із бази даних Державної прикордонної служби України. До міста Макіївка Донецької області на постійне проживання не поверталася, тому підстави для висновку, що вона приховала від УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області інформацію, яка впливає на призначення адресної грошової допомоги, відсутні.

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Встановлені судами першої і апеляційної інстанцій обставини справи

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою і перебуває на обліку в УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області від 23 березня 2016 року ОСОБА_1 призначена щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання строком до 14 вересня 2016 року.

З довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вих. № 0.64-16735/0/15-16 від 10 серпня 2016 року суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 25 березня 2016 року виїхала з території України, перетнувши кордон у контрольному пункті пропуску « Мамалига » на кордоні з Республікою Молдова, а 29 червня 2016 року - повернулась до України через вказаний контрольний пункт пропуску.

11 липня 2016 року ОСОБА_1 перетнула лінію розмежування у пункті пропуску «Бугас» і виїхала на територію, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження.

Рішенням УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області від 1 серпня 2016 року припинено виплату ОСОБА_1 адресної допомоги для покриття витрат на проживання у зв`язку з неповідомленням про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, на підставі пункту 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 1 жовтня 2014 року.

1 серпня 2016 року УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області прийняло рішення про стягнення з ОСОБА_1 надмірно виплаченої адресної допомоги для покриття витрат на проживання, нарахованої за період з 26 березня 2016 року по 31 травня 2016 року та за період з 1 червня 2016 року по 31 липня 2016 року у розмірі 3 707,10 гривень.

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є, зокрема: повернення внутрішньо переміщеної особи до покинутого місця постійного проживання; виїзд внутрішньо переміщеної особи на постійне місце проживання за кордон; подання внутрішньо переміщеною особою завідомо недостовірних відомостей.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої статті 12 цього Закону приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є: дані, отримані з відповідних державних реєстрів; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими об`єднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону.

Таким чином законодавством визначено підстави, за наявності яких уповноважена особа може скасувати дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Зокрема, підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є повернення такої особи до покинутого місця постійного проживання або її від`їзд на постійне місце проживання за кордон.

Вказані обставини, для визнання їх доведеними, повинні підтверджуватися письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам.

Згідно з пунктом 7-1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01 жовтня 2014 року, у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

Уповноважений орган на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб запис про скасування дії довідки.

Пунктом 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 8 червня 2016 року, передбачено, що контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам покладено на структурні підрозділи з питань соціального захисту населення шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування вказані структурні підрозділи та/або робочі групи, що утворюються з представників територіальних підрозділів МВС, ДМС, СБУ, Національної поліції, Держфінінспекції, Держаудитслужби та Пенсійного фонду України також можуть проводити додаткові перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи із складанням акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Додаткова перевірка проводиться у разі наявності інформації про можливу зміну внутрішньо переміщеною особою фактичного місця проживання/перебування без повідомлення у десятиденний строк про це структурного підрозділу з питань соціального захисту населення за новим фактичним місцем проживання/перебування або наявності інформації про повернення внутрішньо переміщеної особи на тимчасово окуповану територію України, до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, чи її виїзду за кордон (пункт 4 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування).

Згідно з пунктом 5 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення його керівником про проведення перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи або з дня отримання інформації від органів, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 4 цього Порядку, проводить таку перевірку із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

За відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з`явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації (пункту 6 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування).

Пункт 7 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування передбачає, що у разі, коли внутрішньо переміщена особа протягом трьох робочих днів не з`явилася до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, такий підрозділ надсилає їй рекомендованим листом повторне повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з`явитися для проходження фізичної ідентифікації. Одночасно структурний підрозділ з питань соціального захисту населення робить запит до Держприкордонслужби щодо виїзду внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Держприкордонслужба протягом п`яти робочих днів безоплатно подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення на його запит інформацію про виїзд внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, із зазначенням кількості днів такої відсутності протягом 90 днів, які передують даті подання відповідного запиту(пункту 8 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування).

Відповідно до пункту 9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що підтверджується письмовою інформацією компетентних органів Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.

Згідно з пунктом 10 пункту 6 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування структурний підрозділ з питань соціального захисту населення вносить на розгляд комісії протягом трьох робочих днів з дня надходження інформації, зазначеної у пункті 8 цього Порядку, та відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї подання про припинення соціальної виплати.

Комісія протягом п`яти календарних днів розглядає подання про припинення соціальних виплат та приймає відповідне рішення. Соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування (пункти 11, 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування).

Згідно з пунктом 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 1 жовтня 2014 року, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Суди попередніх інстанцій з поданих сторонами доказів встановили, що у період з 25 березня 2016 року по 29 червня 2016 року ОСОБА_1 тимчасово від`їжджала за межі України до Республіки Молдова.

Доказів відсутності відповідача за місцем проживання у місті Червонограді Львівської області у зв`язку з поверненням на постійне проживання до міста Макіївка Донецької області чи у зв`язку з виїздом за кордон на постійне місце проживання позивачем надано не було.

Також судами встановлено, що на момент прийняття рішення про припинення виплати ОСОБА_1 адресної допомоги до УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області не надходила офіційна інформація від органів Державної прикордонної служби України щодо перетину відповідачем державного кордону, оскільки відповідне рішення прийнято 1 серпня 2016 року, а інформація від органів прикордонної служби згідно з відтиском вхідного штампу надійшла 16 серпня 2016 року. Не надано позивачем і підтвердження проведення перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи.

Оскільки УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області не доведено, що ОСОБА_1 була відсутня за місцем проживання понад шістдесят днів у зв`язку з поверненням до покинутого місця постійного проживання на непідконтрольній органам державної влади України території або у зв`язку з виїздом за кордон на постійне місце проживання, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що відповідач правомірно отримувала адресну допомогу для покриття витрат на проживання у період з 26 березня 2016 року по 31 липня 2016 року та обґрунтовано відмовили у задоволенні позову.

Доводи заявника про те, що ОСОБА_1 не зверталася до УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області із обґрунтованою заявою про причини відсутності за місцем проживання не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій про відмову у позові.

Тривала відсутність внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання без повідомлення причин є підставою для скасування довідки про взяття на облік у разі, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що ця особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Згідно з отриманою позивачем інформацією, ОСОБА_1 25 березня 2016 року перетнула кордон України у контрольному пункті пропуску «Мамалига» на кордоні з Республікою Молдова. До прийняття рішення про скасування відповідачу виплат вона повернулася на територію України через вказаний контрольний пункт пропуску з території Республіки Молдова.

За таких обставин у УПСЗН Червоноградської міської ради Львівської області не було інформації, яка у розумінні статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, що є підставою для припинення нарахування їй соціальних виплат.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів і встановлення на їх підставі нових обставин, що відповідно до статті 400 ЦПК України не відноситься до повноважень касаційного суду під час перегляду справи у касаційному порядку.

Оскільки відповідно до вимог цієї статті касаційний суд не може вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, суд касаційної інстанції не надає оцінку додатковим доказам, долученим заявником до касаційної скарги.

Помилковим є посилання заявника на положення статті 1212 ЦК України в обґрунтування своїх вимог, оскільки цією статтею встановлений обов`язок для особи повернути майно, яке вона набула за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, проте у цій справі суди попередніх інстанцій встановили, що виплата ОСОБА_1 адресної допомоги для покриття витрат на проживання здійснювалася правомірно і у відповідності до положень законодавства.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судових рішень, оскільки суди попередніх інстанцій, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалили судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Україниє підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

Щодо судових витрат

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов