Справа № 740/1118/19
Провадження № 2/740/723/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої - судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Ніжинського міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення та припинення обтяження на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вимогами про встановлення факту належності їй на праві власності 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , як частки у спільному сумісному майні подружжя та припинення обтяження шляхом зняття двох заборон з даного будинку.

В позові ОСОБА_1 зазначила, що з 1995 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За період перебування в шлюбі ними було придбано 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яку в цілому було зареєстровано за позивачем. Дана частина будинку належала їй та її чоловіку в рівних частках по 1/4 кожному. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно, до якого входила і належна йому частка будинку. Спадщину після його смерті прийняли: позивач та син померлого від першого шлюбу ОСОБА_2 , відповідач по справі. Ще одна спадкоємиця першої черги відмовилася від належної їй частки у спадщині на користь свого брата ОСОБА_2 . Оскільки спадкодавець не визначив за життя своєї частки у спільному сумісному майні подружжя, то це стало перешкодою у оформленні спадкових прав і сторони були змушені вирішувати це питання в судовому порядку. На даний час належні спадкові частки будинку оформлені за позивачем та відповідачем у встановленому законом порядку. На даний момент виникла потреба у встановлені факту належності ОСОБА_4 на праві власності 1/4 частини спірного будинку, як на частку у спільному сумісному майні подружжя. Крім того було встановлено, що на 1/2 частину будинку, який було придбано подружжям у 1997 році було накладено дві заборони, шляхом накладення арешту. Першу заборону було зареєстровано в 1990 році на підставі укладення договору довічного утримання з попередньою власницею даної частини будинку ОСОБА_5 та набувачем цього майна ОСОБА_6 . Даний договір було розірвано у 1993 році. Цього ж року було укладено новий договір між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , яка після смерті відчужувача розпорядилася, належним їй майном та уклала з подружжям Хруставчук договір купівлі-продажу у 1997 році. Але з невідомої причини, обтяження на спірне майно так і не було скасовано.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просила розглянути справу у її та позивача відсутність. Підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, в судове засідання ними було подано заяви в яких вони не заперечили задоволення позовних вимог та просили розглянути справу у їх відсутність.

Від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог до предмету спору також надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та не заперечення задоволення позовних вимог.

Відповідно до ухвали суду від 13 березня 2019 року справа призначена в підготовче судове засідання, враховуючи те, що представник відповідача та відповідач не заперечували задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що доречно застосувати ч. 3 ст. 200 ЦПК України в якій зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку заявника, її представника та заінтересованих осіб, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.315 ЦПК України суд встановлює факти, що мають юридичне значення

Судом встановлено, що факт належності ОСОБА_4 на праві власності 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , як частки у спільному сумісному майні подружжя необхідно позивачу для оформлення права власності на вказане майно.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, що мається в наданій на запит суду копії спадкової справи, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Як вбачається з договору купівлі-продажу на а.с.8, 07 лютого 1997 року ОСОБА_4 придбала 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 .

Виходячи з норм сімейного законодавства майно нажите подружжям під час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном.

Враховуючи, що 1/2 частина спірного житлового будинку придбано в період перебування в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за кошти з спільного сімейного бюджету, то він є спільною сумісною власністю подружжя і кожен володіє ним у рівних частках по 1/4 частині кожен.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З наданої на запит суду копії спадкової справи № 61/2013, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_8 , вбачається, що спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_4 та його син ОСОБА_2 , на користь якого, крім того, відмовилася від своєї частки у спадщині ОСОБА_9

В матеріалах справи маються копії рішень Ніжинського міськрайонного суду від 28 листопада 2013 року та 26 серпня 2014 року, якими було визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину спадкового будинку і на 1/12 частину даного об`єкту нерухомості за ОСОБА_1 , відповідно, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 (а.с.9-10, 12).

В Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідці КП «Ніжинське МБТІ» від 10 грудня 2018 року та технічному паспорті на майно маються відомості про те, що будинок АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності, в якому 1/2 частина належить ОСОБА_3 третій особі по справі, а інша частина зареєстрована за ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частина на підставі договору купівлі-продажу, 1/12 частина - на підставі рішення суду від 26 серпня 2014 року та за ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частина на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду від 28 листопада 2013 року(а.с.13-19).

Приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Варавою Н.П. було повідомлено ОСОБА_4 , що у її власності не може одночасно бути зареєстрованими частини спірного будинку у таких розмірах, тому необхідно визначити розмір частки у спільному сумісному майні подружжя(а.с.20).

Крім того, як вбачається з відповіді нотаріуса і підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на спірну 1/2 частину будинку накладено обтяження у виді двох заборон на нерухоме майно. Особами права яких обтяжуються зазначено ОСОБА_10 з одного боку та ОСОБА_11 , ОСОБА_7 з іншого боку(а.с.13-14, 20).

Як вбачається з договору довічного утримання від 21 вересня 1990 року ОСОБА_5 передала належну їй 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , яка взяла на себе зобов`язання по довічному утриманню власниці. Відповідно до спільної заяви сторін та домовленості від 12 серпня 1993 року даний договір було розірвано(а.с.21-22).

Договором довічного утримання від 02 вересня 1993 року підтверджується, що ОСОБА_5 повторно вчинила нотаріальну дію по передачі, належної їй частини будинку, у власність ОСОБА_7 , яка зобов`язалася довічно утримувати ОСОБА_5

Враховуючи, що перший договір довічного утримання було розірвано у 1993 році, а 07 лютого 1997 року ОСОБА_7 уклала з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , то договір довічного утримання від 02 вересня 1993 року виконано і ОСОБА_7 розпорядилася, належною їй власністю.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач вправі в порядку захисту своїх прав у судовому порядку вимагати встановлення факту належності їй на праві власності 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , як частки у спільному сумісному майні подружжя та припинення обтяження шляхом зняття двох заборон з даного будинку.

На підставі викладеного суд вважає позовна заява підлягає задоволенню, факт, що має юридичне значення встановленню, а накладені заборони зняттю.

Керуючись 263 -265, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1 на праві власності 1/4 частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , як на частку у спільному майні подружжя, придбаного та зареєстрованого за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 01 лютого 1997 року.

Припинити обтяження шляхом зняття двох заборон відчуження 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , накладені Ніжинською міською державною нотаріальною конторою та зареєстровані 31 серпня 2006 року на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за №№ 5540269 та 5540367.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г.Пантелієнко