Провадження № 2/742/312/19
Єдиний унікальний № 742/76/19
РІШЕННЯ
14 лютого 2019 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Чміль С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач в судове засідання не з»явився, але його представник адвокат ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача державний виконавець Ярущенко М.І. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечувала.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав:
Крім того, згідно копії довідки Прилуцького Центру 7402 ДАІ УМВС України в Чернігівській області від 16 квітня 2014 року за №572, згідно комп»ютерного обліку Прилуцького Центру 7402 ДАІ на ім»я ОСОБА_2, 23 червня 2006 року зареєстровано автомобіль НОМЕР_2, 11 березня 2005 року зареєстровано автомобіль НОМЕР_3, 23 червня 2006 року знято з обліку для реалізації (а.с.8).
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 18 липня 2014 року у цивільному провадженні №2/742/633/14 (єдиний унікальний №742/1746/14), визнано транспортний засіб ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частку даного автомобіля.

Проте, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 13 листопада 2014 року, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 липня 2014 року в частині визнання транспортного засобу ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 спільною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на Ѕ частку даного автомобіля, скасовано і відмовлено в цій частині позовних вимог.

Згідно відомостей наданих Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби, вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження за ухвалою Прилуцького міськрайонного суду №2-з/742/9/14 від 22 квітня 2014 року про накладення арешту на автомобіль НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2 Виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 (фактичне повне виконання рішення).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення дії, яка порушує право.

У відповідності до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 13 листопада 2014 року, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 липня 2014 року в частині визнання транспортного засобу ВАЗ 21101, реєстраційний номер НОМЕР_1 спільною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на Ѕ частку даного автомобіля, скасовано і відмовлено в цій частині позовних вимог, і накладений згідно ухвали судді Прилуцького міськрайонного суду від 22 квітня 2014 року у цивільному провадженні №2-з/742/9/14 (єдиний унікальний №742/1746/14) арешт позбавляє позивача як власника реалізувати право володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тому позов про звільнення майна з-під арешту підлягає частковому задоволенню, саме в частині скасування арешту з автомобіля НОМЕР_2.

В частині позовних вимог щодо відсутності заборгованості у ОСОБА_1 та виключення останнього з Єдиного реєстру боржників, слід відмовити, оскільки такі вимоги виходять за межі даного предмету спору, в розумінні підстав накладення арешту на транспортний засіб, згідно ухвали судді Прилуцького міськрайонного суду від 22 квітня 2014 року про забезпечення позову.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про звільнення майна з-під арешту задовольнити частково.

Скасувати арешт з автомобіля НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_1 та заборону проводити будь-які дії, пов»язані з відчуженням даного транспортного засобу, накладений згідно ухвали судді Прилуцького міськрайонного суду від 22 квітня 2014 року у цивільному провадженні №2-з/742/9/14 (єдиний унікальний №742/1746/14) про забезпечення позову.

Судові витрати покласти на позивача.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Циганко