Справа № 202/4083/18
Пров. № 2/202/345/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 травня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: - Бєльченко Л.А.

при секретарі: - Шишляннікові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі у загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язанні вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що він зареєстрований та проживає у житлових приміщеннях АДРЕСА_1 . 12.07.2018 року він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приватизували вказані житлові приміщення, 26.02.2018 року за ними зареєстроване право власності. Позивач зазначив, що мешканці сусідньої кімнати АДРЕСА_2 вказаного будинку, відповідачі у справі, самовільно, без відповідних дозвільних документів та без узгодження з житлово-експлуатаційною організацією встановили санітарно-технічний прилад, а саме мийку, та проклали у суміжній з його кімнатою стіні труби, що створює шум та порушує санітарно-епідеміологічні норми та правила, створює перешкоди у користуванні житловими приміщеннями. Він двічі звертався із відповідною заявою до КП «Жилсервіс-5» ДМР та на останнє звернення отримав лист від 22.05.2018 року № 469/1 із доданою копією листа від 22.05.2018 року № 469, адресованого мешканцям кімнати № АДРЕСА_2 , у котрому був зазначений припис щодо демонтажу незаконно встановленого санітарно-технічного приладу. Станом на час подання позову вказаний припис мешканці кімнати № АДРЕСА_2 не виконали, демонтаж незаконно встановленого санітарно-технічного приладу не здійснили. У зв`язку з викладеним, позивач просив суд зобов`язати відповідачів усунути йому перешкоди у користуванні житловими приміщеннями АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самовільно встановлених у кімнаті № НОМЕР_1 АДРЕСА_3 санітарно-технічних приладів та труб.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначаючи, що будь-яких претензій позивач до відповідача не пред`являв. Посилання позивача на те, що у кімнаті АДРЕСА_4 здійснене будь-яке переобладнання не відповідає дійсності. Дізнавшись про скарги позивача до КП «Жилсервіс-5» ДМР, відповідач ОСОБА_2 звернулася до останнього із заявою про проведення огляду її кімнати з метою надання висновку про відсутність будь-яких порушень з їх з відповідачем ОСОБА_3 сторони. Згідно акту від 06.08.2018 року, складеного комісією КП «Жилсервіс-5» ДМР при огляді їх кімнати № АДРЕСА_2 було встановлено, що усі санітарно-технічні прилади у кімнаті знаходяться відповідно до технічного паспорту. У зв`язку з викладеним, представник відповідача зазначила, що вимоги позивача є надуманими, необґрунтованими та безпідставними, тому просила суд відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.86).

Суд, вислухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач проживає у житлових АДРЕСА_1 та разом із ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є їх власниками на підставі свідоцтва про право власності на житлове приміщення у гуртожитку, виданого 12.02.2018 року Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради за реєстровим № Г/34-2018 (а.с. 9).

Відповідачі проживають у житловому приміщенні № АДРЕСА_2 вказаного будинку, ОСОБА_2 є власником цього житлового приміщення на підставі свідоцтва про право власності, виданого 02.03.2017 року Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради за реєстровим № Г-26-2017 (а.с. 47).

23.04.2018 року, 22.05.2018 року ОСОБА_1 звертався до КП «Жилскрвіс-5» ДМР з заявами щодо прокладення у суміжній з його кімнатою стіні труби, влаштування у суміжній кімнаті № АДРЕСА_2 мийки, що створює шум і перешкоджає йому користуватися своїм жилим приміщенням (а.с.14,15).

Відповідно до акту комісії КП «Жилсервіс-5» ДМР від 06.08.2018 року, складеного за участі головного інженера ОСОБА_8 , коменданта ОСОБА_9 та коменданта ОСОБА_10 , при обстеженні кімнати АДРЕСА_4 було встановлено, що усі наявні у вказаній кімнаті санітарно-технічні прилади знаходяться у місцях відповідно до технічного паспорту (а.с. 56).

Згідно з пп.. 1.4.1, 1.4.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року N 76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих

будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів;

влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дотримуючись принципу оцінки доказів, судом встановлено, що відповідачами у кімнаті АДРЕСА_4 переобладнання не здійснювалося, влаштування мийки не проводилось, що підтверджується актом комісії КП «Жилсервіс-5» ДМР від 06.08.2018 року, в котрому зазначено, що санітарно-технічні прилади знаходяться у містах згідно технічного паспорта. Зазначене також підтверджується фотознімками, доданими до акту на а.с. 57-60.

Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_11 , які є матір`ю і дівчиною позивача відповідно, і фактично підтвердили пояснення, надані позивачем, оскільки ці покази не є належними і допустимими в розумінні статей 77,78 ЦПК України, являються їх особистою думкою.

До наданої позивачем роздруківки переписки з мобільного телефону між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 теж слід ставиться критично, оскільки вона не є беззаперечним доказом обставин, на які посилається позивач.

Ухвалою суду від 25.09.2018 року за клопотанням представника позивача призначалась у даній справі будівельно-технічна експертиза з метою встановлення рівня шуму у кімнатах №№ НОМЕР_2 встановленим санітарно-технічним нормам і правилам при працюючому санітарно-технічному приладі у кімнаті № АДРЕСА_2, але ухвала суду не була виконана через відсутність належної лабораторної бази з відповідним обладнанням (а.с. 92,93).

За таких обстави, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не доведені, не підтверджені належними доказами, тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позову і приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 4,5,10, 13,81,89,141,259,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язанні вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу подано не було.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.