КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/1628/2019 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 лютого 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Олійника В.І.,

за участю секретаря: Зубленка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 25 лютого 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 81/13 Тз/Дн, згідно з яким було застраховано автомобіль «Mitsubishi ASX», д/н НОМЕР_4.

29 травня 2013 року на перехресті вул. Чкалова та вул. Больнічної у м. Авдіївка, Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок якої автомобілі були пошкоджені. Зазначає, що виконала усі свої обов'язки, повідомила відповідача про настання страхового випадку, надала усі необхідні документи, в тому числі - рахунок авторизованої СТО - ПрАТ «Mitsubishi motors НІКО Донбас» на суму в розмірі 133733,14 гривень, а в подальшому - підтвердження фактичних витрат на ремонт автомобіля в розмірі 122146,76 гривень (акт виконаних робіт СПД ОСОБА_5 № від 23.08.2013). Проте, ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» безпідставно відмовила у виплаті страхового відшкодування.

Просила стягнути на свою користь з відповідача 269315,71 грн.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал-Страхування» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування з урахуванням штрафних санкцій у вигляді 3% річних та компенсації інфляційний втрат в розмірі в розмірі 265168,11 гривень (двісті шістдесят п'ять тисяч сто шістдесят вісім грн 11 коп.)

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ «Страхова компанія «Арсенал - Страхування» подала апеляційну скаргу та просила суд рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволені позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування зазначає, що вигодонабувачем за договором є ПАТ «Укрсоцбанк», а позивач, відповідно, не має права вимоги виплати страхового відшкодування. Вважає, що пошкодження автомобілів «Mitsubishi ASX», д/нНОМЕР_4, та «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_3, не могло бути за тих обставин, які вказані в експертизі.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу та просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно, ст. 357 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів чинних на час вчинення окремих процесуальних дій , розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції наведеним вимогам відповідає.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування за страховим випадком, який стався 29.05.2013 року.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

Судом встановлено, що у власності ОСОБА_3 перебував транспортний засіб «Mitsubishi ASX», д/н НОМЕР_4.

25 лютого 2013 року ОСОБА_3 уклала з ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» договір добровільного страхування автомобіля «Mitsubishi ASX», д/н НОМЕР_4, за №81/13-Тз/Дн. (а.с.4-11)

29 травня 2013 року на перехресті вул. Чкалова та вул. Больнічної у м. Авдіївка Донецької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачу автомобіля та автомобіля «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_3.

Постановою Калінінського районного суду м. Донецька від 26 червня 2013 року встановлено, що 29.05.2013 о 21.00 год. ОСОБА_7, керуючи автомобілем «Mitsubishi ASX», д/н НОМЕР_4, перед початком руху не надав перевагу у русі автомобілю «Mitsubishi Lancer», д/нНОМЕР_3, чим порушив п.п.16.11 Правил дорожнього руху України.

09 серпня 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» листом №0908В-2407/к від повідомила ОСОБА_3 про відмову у виплаті їй страхового відшкодування на підставі поданої нею заяви від 13.06.2013 у зв'язку з поданням нею завідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, які не відповідають дійсності по фактам, що стосуються страхового випадку і його обставин. (Том 1, а.с. 69-70)

З Висновку №12 транспортно-трасологічної експертизи від 23.02.2016 року складеної експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається про технічну спроможність контактування автомобілів при обставинах, на які посилаються водії ОСОБА_7 та ОСОБА_4, з огляду на характер пошкоджень та їх напрямок, взаємне розташування одне відносно одного і опорній поверхні.

Згідно з висновком судово транспортно-трасологічна експертиза №4757/16-52 від 08.11.2016 пошкодження в передній фронтальній частині автомобіля «Mitsubishi ASX», д/н НОМЕР_4, могли бути утворені при контактуванні із нею правої передньої частини автомобіля «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_3, а тому немає підстав технічного характеру виключати, що обсяг пошкоджень на цих автомобілях дійсно міг бути утворений за обставин, вказаних водіями ОСОБА_7 і ОСОБА_4 (Том 1, а.с. 171-186).

Судом першої інстанції було допитано судового експерта ОСОБА_8, який підтвердив свій висновок, підтверджуючи об'єктивність викладеного ним дослідження.

Посилання апелянта, що пошкодження автомобілів «Mitsubishi ASX», д/н НОМЕР_4, та «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_3, не відповідає обставинам їх перехресного зіткнення спростовуються матеріалами справи.

Посилання апелянта на те, що вигодонабувачем за договором є ПАТ «Укрсоцбанк», а позивач, відповідно, не має права вимоги виплати страхового відшкодування безпідставні.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно зі статтею 16 цього Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За змістом статті 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Таким породженням прав є укладання договору на користь третьої особи.

Згідно із частиною другою статті 985 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Аналогічне положення закріплене статтею 3 Закону України «Про страхування».

Особливість правового стану вигодонабувача (третьої особи, на користь якої укладено договір страхування) полягає в тому, що йому належить право вимагати від страховика виконання обов'язків за укладеним договором.

При цьому відповідно до частин третьої та четвертої статті 636 ЦК України якщо третя особа (вигодонабувач) відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може вимагати виконання договору на користь третьої особи, якщо інше не встановлено договором або законом, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Предметом договору страхування у цій справі є майнові інтереси страхувальника щодо володіння, розпорядження та користування майном, яке є предметом іпотеки, а тому страхувальник є зацікавленою особою у збереженні цього майна не тільки як його власник, а й як особа, яка забезпечує цим майном виконання укладеного кредитного договору, оскільки предмет іпотеки не повинен зазнавати зменшення вартості.

Така правова позиція викладена викладена у постанові Верховного Суду України №6-2112цс16 від 14 червня 2017 року.

Умовами договору страхування сторони узгодили обов'язок страховика при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування страхувальнику і/або вигодонабувачу (банку).

ПАТ «Укрсоцбанк» про виплату страхового відшкодування на його користь до суду не звертався, що свідчить про обгрунтоване право Страхувальника - власника майна - вимагати сплати відшкодування на свою користь.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з відповідача підлягає стягненню фактичні витрати Позивача, пов'язані з ремонтом автомобіля, що склали 122146,76 гривень, та підтверджується Актом виконаних робіт №КП000000018 від 23 серпня 2013 року. (Том 1, а.с. 25-26)

Також, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати з 09.08.2013 року до 03.04.2017року у розмірі в розмірі 129638,75 грн.

Посилання апелянта на безпідставність стягнення судових витрат спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, касові чеки, квитки). Зазначені витрати документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 25 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: