ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/234/19 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 310020000 Скляренко В.М. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Вініченка Б.Б, Новікова О.М.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Скляренка В.М., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, повний текст рішення складений 01 липня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 березня 2007 року.

В період перебування у шлюбі у сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 січня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що на час звернення до суду із позовом, повнолітній син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Національному університеті «Одеська юридична академія», на контрактній основі, навчається на денній формі навчання не має змоги працювати та перебуває на її утримання.

З таких підстав просила суд стягнути з ОСОБА_1 щомісячно на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не довше досягнення сином 23 -го віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 лютого 2019 року і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення в частині аліментів допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 липня 2019 року внесено виправлення в рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2019 року у справі № 711/1433/19 (провадження № 2/711/1023/19).

Виключено з резолютивної частини рішення суду ( у вступній та резолютивній частині, а також повному тексті судового рішення) абзац третій резолютивної частини наступного змісту: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.»

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру стягуваних аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, з 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, а в іншій частині залишити рішення суду без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при постановленні рішення суду не звернув увагу на те, що відповідач частково визнав позовні вимоги ОСОБА_2 Проте судом не було враховано при визначенні розміру аліментів, що на утриманні відповідача є малолітня донька, ОСОБА_6 , 2016 року народження, а також що з 2016 року має інвалідність і погіршився його стан здоров`я.

Відзив на адресу апеляційного суду не надходив.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте таким вимогам рішення суду не відповідає.

Постановлюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач являється особою, яка має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина.

Але повністю із такими висновками суду погодитись не можна.

Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (не залежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час розгляду справи ОСОБА_3 досяг 18 років та навчається на факультеті міжнародно-правових відносин Національного університету «Одеська юридична академія» на контрактній основі, не працює та перебуває на утриманні матері - ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої адміністратором ОСОБА_7 , вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 07 листопада 2018 року (а/с 5).

Відповідно до договору № 219 від 01 вересня 2018 року на надання житлової площі у гуртожитку ОСОБА_3 надано житлову площу у гуртожитку НУ ОЮА № 2 на термін навчання з 01 вересня 2018 року до 30 червня 2022 року.

Відповідно до Довідки № ВК-5 від 31 січня 2019 року, виданої начальником відділу кадрів Національного університету «Одеська юридична академія» Озернюк Л.А, вбачається, що ОСОБА_3 , являється студентом 1 курсу факультету міднародно- правових відносин (контракт) денної фори навчання Національного університету «Одеська юридична академія».

Відповідно до договору 5 про надання освітніх послуг розмір плати за надання освітньої послуги у повному обсязі встановлено за перший рік навчання в сумі 21 700 грн., а за кожен наступний рік навчання в сумі 24 673 грн.

Також судом було встановлено і сторонами не заперечувалось, що позивач являється інвалідом і отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01 червня 2016 року по 31 травня 2019 року складає 20 404 грн. 17 коп.

Також ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю, від якої в 2018 році мала дохід в сумі 13 400 грн.

Також було встановлено, що відповідач є працездатною особою та отримує заробітну плату, яка в середньому становить 24 500 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою про доходи (а/с 68) і має інвалідність ІІ групи загального захворювання та отримує пенсію, яка відповідно довідки за 2018 рік становила 30 910 грн.

Крім того, судом було встановлено і сторони не заперечували, що у відповідача є малолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Інших осіб, які перебувають на його утриманні, не встановлено.

Визначаючи підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, судом враховано правила статей 182, 199 СК України, надано оцінку зібраним у справі доказам для визначення належного до сплати розміру аліментів.

Також судом встановлено, що відповідач хоча і має інвалідність проте працює і законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку повнолітньому сину, який навчається та потребує матеріальної допомоги.

Однак, стягуючи кошти на утримання повнолітнього сина на час навчання, суд першої інстанції врахував, що відповідач має дохід в якості пенсії та заробітної плати, а також, що має у власності рухоме і нерухоме майно, проте не врахував, що відповідач має іншу сім`ю і неповнолітню доньку, ОСОБА_6 , 2016 року народження, яка перебуває на його утриманні.

Тому враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що розмір аліментів необхідно зменшити з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Отже, враховуючи вищевикладене та знаходження на його утриманні неповнолітньої дитини, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає можливим зменшити розмір стягнутих аліментів з 1/4 до 1/6 частини.

За таких обставин рішення суду підлягає зміни.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2019 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: