Провадження № 22-ц/4808/671/19
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Томин О.О.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки та додаткових витрат зумовлених розвитком дитини за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 березня 2019 року під головуванням судді Польської М.В. у м. Івано-Франківськ

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в листопаді 2017 року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки та додаткових витрат зумовлених розвитком дитини. У позові вказала, що 27 серпня 2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У сторін народилась дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є сторони. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.07.2013 року, шлюб між ними розірвано. Малолітню дочку залишено проживати з матір`ю. На даний час позивач не може сама забезпечити дитині необхідний рівень життя, який був би достатнім для всебічного розвитку дитини. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх його доходів щомісячно до досягнення нею повноліття. Також стягувати половину додаткових витрат зумовлених її розвитком та пов`язані з відвідуванням курсів англійської мови в розмірі 466 грн, з відвідуванням плавального басейну в розмірі 85 грн і тренажерного залу в розмірі 110 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 07 березня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/8 частки всіх його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 08 листопада 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину, що зумовлені її розвитком в сумі 548,50 грн щомісячно, починаючи з 08 листопада 2017 року.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в частині визначення розміру аліментів та додаткових витрат на дитину, в якій зазначив, що рішення в цій частині прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що після розлучення, ОСОБА_1 тривалий час проживала в Сполучених Штатах Америки, а їх донька ОСОБА_3 проживала в цей час спільно з ним, його дружиною ОСОБА_4 та її малолітньою донькою від іншого шлюбу.

Оскільки позивач протягом тривалого часу перебувала за кордоном, апелянт добровільно повністю утримував доньку, позивач надавала на утримання дочки грошові кошти, проте ніколи не узгоджувала суми та періодичності надання таких грошових коштів.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначала, що вона перебуває у тяжкій життєвій ситуації, у зв`язку із хворобою матері, а тому не в змозі сама забезпечити необхідний рівень життя та всебічний розвиток дитини.

Проте позивач свідомо не повідомляє суду всіх обставин, а саме, що у її батьків, крім неї, є повнолітня працездатна донька ОСОБА_5

Крім того, апелянт вважає маніпуляцією подання позивачем ухвали про відкриття провадження у справі про стягнення з неї аліментів на утримання непрацездатної матері.

Він працює в ТОВ «ВЕЛЮКС Україна» де отримує заробітну плату в розмірі 30 000 грн і не може оплачувати аліменти в розмірі, ухваленому судом та який зазначила позивач, оскільки на його утриманні перебуває також малолітня дитина, дружина, яка перебуває в декретній відпустці та непрацездатні батьки.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини апелянт зазначає наступне.

Сестра апелянта є викладачем іноземних мов і займалася з дочкою вивченням англійської мови. Оскільки позивач перебувала у Сполучених Штатах , тому на достатньому рівні володіє англійською мовою і може самостійно займатися із донькою вивченням мови без курсів та оплати за них. Щодо відвідування дитиною плавального басейну апелянт не заперечує проти понесення цих витрат і вважає що розмір додаткових витрат, пов`язаних з розвитком дитини, має становити в сумі 200 грн щомісячно.

Судом не досліджено необхідності понесення ним додаткових витрат у більшому розмірі та не визначено часові рамки стягнення таких витрат.

Просить скасувати рішення суду в частині визначення розміру аліментів та ухвалити нове рішення, яким стягнути аліменти на доньку у розмірі 1/20 частки його доходу.

ОСОБА_1 також подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки позивач звернулася до суду з даним позовом у листопаді 2017 року, а дитина у ОСОБА_2 у другому шлюбі народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, тому суд не міг враховувати дану обставину як підставу для зменшення розміру аліментів.

Дружина відповідача має можливість отримувати грошову допомогу за рахунок Фонду соціального страхування на випадок безробіття. Тому у відповідача немає обов`язків по утриманню безробітної дружини.

Новонароджений син відповідача та неповнолітня донька мають право на отримання рівної частки щодо матеріального забезпечення від батька. На обох дітей відповідач мав би витрачати по ? свого доходу. В розпорядженні відповідача залишається 2/3 доходу, що становить 22 500 грн, тобто втричі більша сума коштів на власні потреби, що є несправедливим з огляду на пріоритетність інтересів дітей.

Судом не встановлено обставин, які б давали підстави для зменшення частки аліментів. Відповідач фізично здоровий, працездатний, забезпечений власним житлом та автомобілем і має великий розмір доходів.

Твердження відповідача щодо утримання непрацездатних батьків не підтверджено доказами. Крім того, батьки ОСОБА_2 соціально забезпечені та крім відповідача мають повнолітню доньку.

Протягом строку розгляду справи ОСОБА_2 не сплачував аліментів, що ставить позивача та її неповнолітню доньку у скрутне матеріальне становище.

Враховуючи наведене, просить скасувати рішення суду в частині визначення суми аліментів та ухвалити нове про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів ОСОБА_2 .

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і сторони є її батьками (а.с. 6).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 липня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27 серпня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції актовий запис №1303, розірвано.

З довідки про склад сім`ї від 03.10.2017 вбачається, що позивач проживає з дочкою за однією адресою.

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів врахував, що відповідач є працездатною особою з середньомісячним доходом більше 30 000 грн та може і зобов`язаний виконувати обов`язок по утриманню дитини і сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частки з усіх видів доходів щомісячно. Зазначений розмір аліментів є достатнім для забезпечення необхідного розвитку дитини. При цьому судом першої інстанції обґрунтовано враховано стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів і дитини, матеріальне становище позивача.

Апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції належним чином надав оцінку обставинам справи та врахував, що у відповідача на утриманні перебуває інша неповнолітня дитина від повторного шлюбу.

Доводи відповідача щодо його неспроможності сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом, не знайшли свого підтвердження і спростовані зібраними доказами у справі.

Визначаючи розмір додаткових витрат на дитину, що зумовлені її розвитком, суд врахував необхідність забезпечення такого розвитку, зокрема відвідування плавального басейну та курсів англійської мови і обґрунтовано прийшов до висновку про їх стягнення в сумі 548.50 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження ОСОБА_2 та його представника про порушення норм законодавства, яке полягало у тому, що суд не визначив часових рамок понесення таких витрат відповідачем. Судом першої інстанції в рішенні зазначено, що такі витрати слід стягувати з ОСОБА_2 щомісячно до повноліття дитини. Необхідність понесення таких витрат зумовлена бажанням дитини та її матері досконаліше володіти іноземною мовою з подальшим продовженням дитиною навчання за кордоном.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 , суд врахував обставини справи, розмір доходу батька дитини та доходи матері та дійшов обґрунтованого висновку, що визначений судом розмір аліментів є достатнім і необхідним для належного розвитку дитини та її матеріального утримання. Тому доводи апелянта ОСОБА_1 щодо необхідності визначення аліментів у більшому розмірі не відповідають обставинам справи та ситуації, яка склалася на даний час у відповідача.

Апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості рішення суду і підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 07 березня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 травня 2019 року.

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин

В.Д. Фединяк