КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 381/2810/18

провадження № 22-ц/824/3072/2019

28 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Дуці В.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок невиконання умов договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року у складі судді Ковалевської Л.М.,

встановив:

08.08.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь суму заподіяних збитків внаслідок невиконання умов договору на виконання робіт в розмірі 86 225,02 грн та відшкодувати суму сплаченого судового збору в розмірі 862 грн 25 коп.

Посилався на ті підстави, що 06.03.2018 року між ОСОБА_2 (замовник) та ОСОБА_3 (виконавець) було укладено договір № 06-03/18 на виконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт.

За умовами вказаного договору замовник доручив, а виконавець зобов'язався з матеріалів, які надає замовник, на власний ризик та у передбачений договором строк виконати ремонтно-монтажні, оздоблювальні роботи на об'єкті, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 78,7 м.кв., що перебуває в управлінні і користуванні замовника, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх.

Відповідно до п. 8. 1. цього договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.05.2018 року.

Позивач виконував свої обов'язки по договору своєчасно і в повному обсязі, здійснив оплату вартості всіх необхідних матеріалів для виконання робіт, що підтверджується розписками, виданими відповідачем на загальну суму 364 420 грн.

Відповідач не виконав своєчасно та в повному обсязі взяті на себе зобов'язання щодо здійснення ремонтно-монтажних робіт, оздоблювальних робіт, чим порушив права замовника та завдав йому збитків у вигляді закуплених, але не використаних матеріалів, сплаченої вартості робіт, які не було виконано, упущеної вигоди (передача квартири в оренду) та необхідності платити кошти іншому виконавцю за виконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт у квартирі.

Станом на 05.07.2018 року розмір заподіяних збитків складає 86 225 грн 02 коп., в тому числі: 32 888 грн - сума збитків від невиконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт; 24 690 грн - сума збитків по невикористаним матеріалам; 26 000 грн - упущена вигода ( сума орендної плати за червень 2018 року, яку б міг отримати замовник у випадку своєчасного виконання ремонтних робіт в квартирі); 2 647,02 грн - пеня.

18.07.2018 р. відповідач отримав претензію, в якій позивач закликав до досудового врегулювання спору. Станом на 08.08.2018 р. відповідач відповіді на претензію не надав.

Посилаючись на вказані обставини та положення ст. 509, 525, 526, 610-612, 614, 623, 629 ЦК України просив позов задовольнити.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 розмір заподіяних збитків внаслідок невиконання умов договору на виконання робіт в сумі 86 226, 02 грн, з яких: 32 888 грн - сума збитків від невиконання ремонтно-монтажних робіт; 24 690 грн - сума збитків по невикористаним матеріалам; 26 000 грн - упущена вигода; 2 647,02 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідач вважає, що рішення суду прийнято з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права. Судом неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, відповідачу не надано можливості надати свої заперечення та докази по справі. Відповідача не було ознайомлено з його процесуальними правами. Позивачем не доведено обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Зазначив, що суд не ознайомив відповідача з можливістю розгляду справи в порядку загального позовного провадження. 14.11.2018 р. представник відповідача, з яким було укладено угоду 13.11.2018 р., просив перенести розгляд справи для ознайомлення з матеріалами справи, проте судом було необґрунтовано відмовлено в його задоволенні.

Також зазначив, що пропущення строків виконання умов договору відбулося виключно з вини позивача, збитки по невикористаним матеріалам є надуманими та не доведеними, а якщо такі і є, то виникли з вини позивача. Упущена вигода не доведена. Заборгованість відповідача перед позивачем відсутня. Позивач має заборгованість перед відповідачем за несплату за деяку виконану ним роботу по ремонтно-монтажним та оздоблювальним роботам, про що буде подано окремий позов.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року без змін.

Зазначив, що судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено фактичні обставини справи та досліджено відповідні докази.

Доводи відповідача про порушення його процесуальних прав є безпідставними, оскільки починаючи з 17.10.2018 р. по 14.11.2018 р. у відповідача було достатньо часу для того, щоб знайти адвоката, підготувати відзив та надати відповідні докази на підтвердження своїх доводів та заперечень.

Також зазначив, що відповідач не виконував додаткових робіт, які не були передбачені договором. Жодних тендерів позивач не проводив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат Лічман О. М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторонам (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника) , а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06 березня 2018 року між ОСОБА_2 (замовник) та ОСОБА_3 (виконавець) укладено договір № 06-03/18 на виконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт.

За умовами вказаного договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується з матеріалів, які надає замовник, на власний ризик та у передбачений договором строк виконати ремонтно-монтажні, оздоблювальні роботи на об'єкті, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 78,7 м.кв., що перебуває в управлінні і користуванні замовника, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх.

Орієнтований обсяг, характер і вартість робіт зазначається у кошторисі, який є додатком №1 до договору.

Відповідно до п. 4.2.1 цього договору виконавець зобов'язаний виконати якісно, у відповідності до встановлених чинним законодавством будівельних норм, весь обсяг робіт, зазначених у п. 1.1 договору і кошторисі, у встановлений договором строк.

Відповідно до п. 5. 7 цього договору, у разі порушення стороною своїх зобов'язань визначених цим договором, винна сторона сплачує потерпілій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості не виконаного (несвоєчасно виконаного) зобов'язання, за кожен день такого невиконання (несвоєчасного виконання).

Відповідно до п. 8. 1, 8.2 цього договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.05.2018 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання прострочення зобов'язань та від відповідальності за невиконання своїх обов'язків.

В додатку №1 до вказаного договору, який погоджений сторонами, визначено кошторис на виконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт. Загальна вартість робіт попередньо прораховано на суму 140 997 грн, включена знижка 7,5% (а.с.10).

Крім цього, сторонами визначено кошторис по обсягу та вартості робіт кожному об'єкту окремо : кімнаті №1 площею 14.3 кв.м.; кімнаті №2 площею 23,2 кв.м.; кімнаті № 3 площею 17,7 кв.м.; коридору, площею 9 кв.м, кухні площею 9 кв.м., санвузлу площею 1,2 кв.м.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконання умов договору відповідачем було отримано від позивача згідно наданих розписок грошові кошти на загальну суму 364 420 грн. для придбання необхідних матеріалів та виконання робіт.

Відповідно до наданого суду розрахунку, розмір збитків від невиконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт згідно погодженого кошторису склав: по кімнаті №1 - 2 593 грн; по кімнаті №2 - 6315 грн; по кімнаті №3 - 5085 грн; коридору - 5 126 грн; кухні - 4 802 грн; ванній кімнаті - 6045 грн; санвузлу -2922 грн, всього 32 888 грн. Розмір збитків по матеріалам, які були оплачені, проте не використані відповідачем, становить 24 690 грн. Всього на загальну суму 57 578 грн.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як вбачається з ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2018 року, відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до положень ч.3 ст.83 ЦПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі ОСОБА_3 отримав 29 жовтня 2018 р. (а.с.68).

Відповідачем не надано суду першої інстанції жодних доказів на спростування доводів позивача щодо розміру заподіяної шкоди внаслідок невиконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт згідно погодженого кошторису та внаслідок оплачених та невикористаних матеріалів.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення збитків на загальну суму 57 578 грн є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що по деяким роботам, зазначеним в кошторисі, позивач не розрахувався, деякі роботи були виконані відповідачем, а частина придбаних матеріалів була використана іншими працівниками, є недоведеними та ґрунтуються на припущеннях.

Розглядаючи спір у вказаній частині, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції на підставі оцінки зібраних доказів, проведеної з дотриманням вимог процесуального закону.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені в сумі 2 647,02 грн та упущеної вигоди.

Відповідно до п. 5. 7 укладеного договору, у разі порушення стороною своїх зобов'язань визначених цим договором, винна сторона сплачує потерпілій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості не виконаного (несвоєчасно виконаного) зобов'язання, за кожен день такого невиконання (несвоєчасного виконання).

Як вбачається з наданого суду розрахунку, позивачем розмір пені позивачем обраховано з урахуванням суми упущеної вигоди ( орендної плати за червень 2018 року) - 26 000 грн., що не відповідає умовам укладеного договору.

З огляду на визначену судом вартість невиконаного зобов'язання - 32 888 грн, розмір пені за період з 01.06.2018 р. по 04.07.2018 р. становитиме 1041,60 грн, виходячи з такого розрахунку: 32 888 грн х34 дні х34% (подвійна облікова ставка НБУ):365 днів.

Колегія суддів також не може погодитись з висновками суду першої інстанції щодо доведеності позовних вимог щодо заподіяння позивачу збитків у виді упущеної вигоди в розмірі 26 000 грн внаслідок неможливості своєчасно передати квартиру в оренду та отримувати прибуток.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тягар доказування наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який має довести, що він міг і повинен був отримати визначені ним доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Таким чином, незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не настав, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди також мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача.

Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами того, що у випадку виконання відповідачем передбаченого договором обсягу ремонтних робіт у строк до 31 травня 2018 року він міг би отримати у червні 2018 року суму орендної плати в розмірі 26 000 грн.

Надана суду першої інстанції копія договору оренди квартири від 13.08.2018 за адресою: АДРЕСА_1; електронні докази ( скріншоти) з мережі Інтернет на підтвердження ринкової вартості оренди приміщень за адресою: АДРЕСА_1; копія договору оренди нерухомого майна від 13.08.2018 не є достатніми доказами на підтвердження як обставин заподіяння збитку, так і його розміру.

З огляду на викладене висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення упущеної вигоди є необґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені та упущеної вигоди не може вважатись законним й обґрунтованим, тому відповідно до п.2, 3 ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 367 ЦПК України в цій частині воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню пеня станом на 04.07.2018 р. в сумі 1041, 60 грн.

У задоволенні позову про відшкодування упущеної вигоди слід відмовити.

Згідно з ч.1, ч.13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року в частині задоволення позову про стягнення упущеної вигоди та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань скасувати.

Постановити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню станом на 04.07.2018 р. в сумі 1041, 60 грн.

У задоволенні позову про відшкодування упущеної вигоди відмовити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року в частині стягнення судового збору змінити.

Зменшити суму судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, з 862 грн 25 коп. до 586,16 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 414 грн. 14 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 березня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк