Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

при секретарі Федоровій Л.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача:

05 вересня 2018 року, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 . Також позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 50га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Після того як відповідач у справі одружилася з сином позивача, остання стала чинити психологічний тиск на ОСОБА_1

Позивач у справі як власник будинку та земельної ділянки не надавала відповідачу та її неповнолітній дочці дозволу на проживання у будинку, оскільки не вважала ОСОБА_3 членом своєї сім`ї. Відповідач не зареєстрована у будинку. Сторони не ведуть спільне сімейне господарство.

На неодноразові звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з проханням виселитися добровільно з будинку, остання не реагувала.

Враховуючи, що відповідач порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження будинком, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом в якому просила виселити ОСОБА_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Стислий виклад відзиву відповідача:

23.10.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому остання зазначає, що заперечує проти позову і вважає вимоги безпідставними. Кожна особа має право на житло. Відповідач проживає разом зі своїм чоловіком, донькою та позивачем в одному будинку, і ведуть спільне господарство. Позивач руйнує сімейні відносини між відповідачем, її чоловіком та донькою.

Стислий виклад відповіді на відзив:

26.10.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій вона заперечила, що позовні вимоги є безпідставними. Позивач не повинна забезпечувати реалізацію права відповідача на житло. ОСОБА_3 має місце проживання, і зареєстрована за адресою батьків. Крім того відповідач працевлаштована, а тому має можливість винайняти житло в оренду. ОСОБА_1 не надавала письмової згоди відповідачу на проживання у будинку. ОСОБА_3 не є наймачем будинку і не є членом сім`ї позивача. Зокрема сторони не ведуть спільного господарства.

Стислий виклад заперечення:

29.10.2018 року від відповідача ОСОБА_3 надійшло письмове заперечення в якому остання зауважила, що рідний син позивача проживає разом з ОСОБА_1 з моменту реєстрації. Після його одруження з відповідачем, вони як подружжя, разом із спільною дитиною, за згоди позивача почали проживати однією сім`єю у спірному будинку. Спочатку ніяких непорозумінь між сторонами не було, проте згодом позивач в односторонньому порядку припинила спілкування з подружжям та онукою.

Відповідач ніяким чином не обмежує та не перешкоджає в обмеженні прав позивача на користування своїм будинком.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 25.09.2018 року дана справа прийнята до розгляду з відкриттям провадження.

14.01.2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судового рішення у іншій справі.

28.03.2019 року провадження у справі поновлено.

Пояснення сторін:

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позові.

В судовому засіданні відповідач та її представник заперечили проти позову, пояснили, що саме позивач створює нестерпні умови для проживання відповідача та її чоловіка.

Встановлені судом обставини:

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , що підтверджується даними договору купівлі-продажу будинку від 06.05.2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.06.2005 року /а.с.31-32,34/.

Згідно договору дарування земельної ділянки від 06.05.2005 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка, площею 0,50 га, що розташована в с. Нечаївка Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області /а.с.35-36/.

З довідки Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 01.01.2018 року №1481 вбачається, що за домоволодінням в АДРЕСА_1 обліковується земельна ділянка площею 0,50 га, в межах населеного пункту с. Нечаївка. Згідно рішення Вергунівської сільської ради від 12.02.2016 року №5-2 «Про перейменування вулиць», вул. Леніна с. Нечаївка змінено на вул. Чигиринську з відповідними номерами домогосподарств /а.с.37/.

З письмових заяв ОСОБА_5 (сестра ОСОБА_1 ) від 07.08.2018 року, ОСОБА_6 від 07.08.2018 року, які посвідчені в установленому законом порядку вбачається, що молодший син ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 чинять насилля у сімї /а.с.11-17/.

26.07.2018 року ОСОБА_1 письмово звернулась з заявою до ОСОБА_3 про добровільне виселення з будинку протягом 2-х тижнів /а.с.18-19/. Вказана заява отримана ОСОБА_3 26.07.2018 року особисто, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.20/.

З довідки Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 14.09.2018 року №02-88/713 вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_2 а.с.26/.

25.04.2018 року ОСОБА_1 зверталась до начальника Черкаського РВП ГУНП у Черкаській області з заявою-повідомленням про злочин з приводу насильства у сімї відносно неї з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_3 /а.с.47/

25.04.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Начальника Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області зі скаргою на неправомірні дії з боку ОСОБА_7 та ОСОБА_3 /а.с.48-49/.

21.05.2019 року на звернення ОСОБА_1 з Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла відповідь щодо відсутності ознак кримінального правопорушення, у зв`язку з чим складено адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП /а.с.50/.

Згідно висновків уповноважених осіб Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 02.05.2018 року та 27.07.2018 року щодо розгляду звернень ОСОБА_1 на неправомірні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , встановлено відсутність ознак кримінального та адміністративного правопорушення /а.с.51, а.с.53/.

З письмових заяв ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 21.09.2018 року, які посвідчені в установленому законом порядку вбачається, що ОСОБА_3 фактично проживає в АДРЕСА_1 з 2016 року без дозволу господарки ОСОБА_1 , яка постійно про це повідомляла сусідам та іншим особам про незаконність перебування ОСОБА_3 у цьому будинку /а.с.55-57/.

ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_7 , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 04.09.2017 року, Серії НОМЕР_1 . Подружжя має спільну дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження ОСОБА_11 , виданого повторно 11.10.2018 року.

Норми права, що підлягають застосуванню:

ч.1 ст.4 ЦПК України визначає - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ст. 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Непорушність права власності проголошена і в низці міжнародних документів (ст. 17 Загальної декларації прав людини (ООН,10.12.1948 року), ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950).

Відповідно до ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписами статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Вказана судова позиція відображена у Постанові Першої судової палати КЦС Верховного суду від 06 лютого 2019 року у справі №523/11790/16-ц.

Крім того, статтею 157 ЖК Української РСР установлено, що членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно з частиною першою статті 116 ЖК Української РСР, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ними, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичними порушеннями правила співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського спливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 №2 підкреслив, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, а сторонами не заперечується той факт, що домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 . Відповідач у справі ОСОБА_3 є невісткою позивача, яка вселилась і проживає у спірному будинку без згоди власника. Зокрема ОСОБА_3 вселилась до будинку АДРЕСА_1 за пропозицією ОСОБА_7 , який є її чоловіком та членом сімї власника будинку (син позивача). Місце проживання ОСОБА_3 у будинку позивача не зареєстровано. Власник домоволодіння позивач по справі ОСОБА_1 категорично заперечує проти проживання позивача у належному їй домоволодінні.

Відповідач ОСОБА_3 не надала суду жодних доказів того, що вона вселилася в домоволодіння позивача за її згоди. Сам по собі факт проживання ОСОБА_3 у спірному будинку не може вважатися достатньою правовою підставою для виникнення у неї права користування житлом.

Крім того, згідно довідки Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 14.09.2018 року №02-88/713 ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 дійсно тимчасово користувалась будинком АДРЕСА_1 , при цьому власник не втратив права за наявності перешкод у користуванні своєю власністю заявити вимоги про усунення цих перешкод.

Також, суд приймає до уваги, пояснення позивача, підтверджені письмовими доказами, що вона неодноразово зверталася до органів Національної поліції з приводу неправомірних дій відносно неї з боку ОСОБА_3 Так позивач вказувала, що невістка з сином систематично порушують правила співжиття, роблять неможливим для неї проживання із ними в одному будинку, зокрема: ОСОБА_7 та ОСОБА_3 зачиняють від господарки певні житлові приміщення у домоволодінні, псують і знищують належні їй речі.

Постановляючи рішення про усунення перешкод у користуванні будинком, суд не порушив прав малолітньої ОСОБА_11 , оскільки місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (частина перша статті 160 СК України).

Судові витрати:

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.263-265ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 з будинку АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 21.05.2019 року.

Суддя: Є. П. Тептюк