ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 390/463/18

провадження № 22-ц/4809/361/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Черненка В. В.

секретар Лазаренко-Шаповалова В.В.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - адвокат Петков Володимир Петрович,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - адвокат Пантелеєв Олександр Миколайович,

третя особа - Аджамська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Петкова Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2018 року у складі судді Пасічника Д.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Аджамська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року адвокат Петков Володимир Петрович, який діє в інтересах ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Аджамська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_5. Після його відкрилась спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 5,2466 га, яка розташована на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Спадкоємцями першої черги за законом крім ОСОБА_1, була дружина померлого - ОСОБА_6.

Позивач з 2015 року постійно проживає за межами України у Республіці Молдова, де здійснює догляд за подружжям ОСОБА_7. І ОСОБА_8, які потребуть постійного догляду. Останній раз до смерті батька ОСОБА_1 перебувала в Україні на початку лютого 2015 року, а потім спілкувалася з батьками лише в режимі мобільного зв'язку. Про смерть батька і матері їй не було нічого відомо, оскільки звідний брат - ОСОБА_3, який є її братом по - матері, їй про це не повідомив. У лютому - березні 2018 року вона дізналась, що її батько помер, після чого 07 березня 2018 року звернулась до державного нотаріуса Кіровоградської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька. Нотаріусом їй було роз'яснено, що заяву про прийняття спадщини вона мала подати до 01 вересня 2015 року, оскільки вона цього не зробила, то вважається такою, що не прийняла спадщину. Спадщину після батька і матері прийняв відповідач ОСОБА_3. Посилаючись на те, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, просила суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2-4).

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, не доведено поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька (а.с. 113-117).

В апеляційній скарзі адвокат Петков В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1, просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, не надав належну правову оцінку доказам. Суд, відхиляючи покази свідків, не навів мотивів їх відхилення, безпідставно послався на правовий висновок , викладений у постанові Верховного Суду України у цивільній справі № 6-1215цс16 від 14 вересня 2016 року, який вказує на інші обставини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Суд не врахував, що позивач не мала можливості виїхати з Республіки Молдова, в населеному пункті де вона проживала, нотаріус відсутній (а.с. 126-129).

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що позивачем та її представником не було надано суду належних доказів, що їй не було відомо про смерть батька, а також доказів того, що під час її проживання за кордоном були об'єктивні, непереборні, істотні труднощі для подання в установлений законом строк заяви про прийняття спадщини (а.с. 158-159).

Третя особа - Аджамська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області відзив на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 січня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, 25 січня 2019 року справу призначено до розгляду з повідомленням учасників справи на 20 лютого 2019 року (а.с.146, 160).

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, а представник відповідача заперечив проти них і просив рішення суду залишити без змін.

ПредставникАджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув. Надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність та зазначив, що не заперечує проти задоволення позову (а.с.176).

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав,.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, батько позивача. Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під номером АДРЕСА_1 та земельної ділянки НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 5,2466 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.7,8,9, 11).

Місце відкриття спадщини село Аджамка Кіровоградського району Кіровоградської області.

Позивач не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, з 25 грудня 1997 року зареєстрована в будинку АДРЕСА_2 (а.с.5-6).

Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа до майна померлого не заводилась.

Згідно довідки Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 14 лютого 2018 року за вих. .№ 294 (а.с.12), на день смерті ОСОБА_5, з ним в будинку по АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала його дружина - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12, 13).

Заповіт від імені ОСОБА_6 не посвідчувався (а.с.14).

21 лютого 2017 року державним нотаріусом Кіровоградської районної державної нотаріальної контори видано Свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3, синові померлої ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 2-91, № 2-92.

Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під номером АДРЕСА_1 та земельної ділянки НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 5,2466 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області належних спадкодавцю, що належали ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.15,16-18).

Позивач звернулась 07 березня 2018 року до державного нотаріуса Кіровоградської районної державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5.

На вказане звернення державним нотаріусом надано роз?яснення, що вона не була зареєстрована та не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не подавала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, тому необхідно звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання зави про прийнятя спадщини (а.с.38).)

Як на підстави для визнання поважними причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач посилалась на те, що про смерть батька її вчасно не повідомили, на відсутність її на території України з лютого 2015 року, проживання тривалий час в Республіці Молдова та здійснення там догляду за подружжям ОСОБА_7. , які потребують за станом здоров?я сторонньої допомоги.

На підтвердження цих обставин позиач надала висновки лікарсько-консультативного консиліума ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.19,20-21,22-23, 24, 25-2627-28).; довідку секретаря ради Примерія с. Цинцерень Новоаненського району Республіки Молдова про те, що протягом 2015-2017 років вона проживає у вказаному селі, де здійснює догляд за хворими в господарстві ОСОБА_7. (а.с.29,30, 31-32, 34-37).

Згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної служби України, наданої на запит суду, позивач виїхала, зокрема з території України 14 травня 2014 року та повернулась 08 грудня 2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, та знову виїхала за межі України 10 грудня 2015 року (а.с.92).

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої та третьої сттті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: :1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами тієї обставини, що її тривале перебування за кордоном об'єктивно перешкоджало поданню заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 3.11.3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини.

Позивач не була позбавлена можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до консула консульської установи України в Італії або до нотаріуса на території України. Доказів, які б свідчили про перешкоду подання такої заяви, позивачем не надано.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про нотаріат" до повноважень консульських установ України віднесено вчинення нотаріальних дій, в тому числі видача свідоцтва про спадщину та засвідчення справжності підпису на документах.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій у дипломатичних представництвах та консульських установах України вчинення нотаріальних дій покладається на посадових осіб, які працюють у дипломатичних представництвах та консульських установах України.

Згідно з положеннями статті 44 Консульського статуту України нотаріальні дії в консульській установі вчиняє консул.

Таким чином, порядок вчинення нотаріальних дій консулом є подібним до порядку їх вчинення нотаріусом, оскільки процедура вчинення нотаріальної дії завжди походить від процесу здійснення саме нотаріальної діяльності, а відтак сама процедура вчинення нотаріальної дії є єдиною і не змінюється залежно від суб'єкта її вчинення.

Отже, позивач не була позбавлена можливості в установлений законом строк звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до консула консульської установи України в Республіці Молдова або до нотаріуса на території України.

Доказів, які б свідчили про перешкоду подання такої заяви, позивачем не надано.

Суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що позивач не довела, що їй не було відомо про факт смерті спадкодавця, при цьому незнання про смерть спадкодавця, її перебування на території іншої держави, не є правовими підставами вважати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці. Передбачені законом підстави для переоцінки доказів апеляційним судом, відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд повно і всебічно з'ясував обставини справи, перевірив доводи сторін, наданим доказам дав належну оцінку. Рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону. В межах доводів апеляційної скарги підстав для зміни або скасування рішення суду не встановлено.

Керуючись ст. 268, п. 1ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Петкова Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2019 року.

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді Т. М. Авраменко

В. В. Черненко