Справа № 361/1267/19
Провадження № 2/361/1864/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

27 травня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Коваль А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н, укладеним 10.04.2014р., в сумі 47827,42 грн., в тому числі заборгованість за кредитом, відсотками, та неустойку, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.04.2014р. між банком і ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобов`язання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими платежами за умовами договору.

Відповідач повторно не явився в судове засідання; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місця проживання, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України.

Відповідно до анкети-заяви, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У анкеті заяві міститься підпис відповідача про те, що він був повністю проінформований про умови кредитування в Приватбанку.

З наданих документів встановлено, що 26.08.2016р. між позивачем і відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, за яким кредитор надав відповідачу (позичальнику) кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з щомісячною сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі базової процентної ставки згідно умов кредитування.

Відповідач не подав відзив, не оспорив факту укладення договору з позивачем, не оспорив його умов, тому суд при розгляді даної справи виходить з того, що такий договір був укладений, на вказаних умовах, і є дійсним, та з нього для сторін виникли певні права та обов`язки.

З наданого розрахунку заборгованості видно, що позичальник допустив прострочення в платежах по поверненню кредиту, по сплаті відсотків. Станом на 24.01.2019р. заборгованість складається з заборгованості за тілом кредиту 23976,39 грн., за відсотками 20390,42 грн.

Згідно ст.627 ЦК - сторони є вільними в укладанні договору. Згідно ст.638, ст..639 ЦК якщо сторони досягли домовленості і уклали договір, в якому передбачені певні зобов`язання, то вони мають виконуватись і вважатись такими, що момент домовленості настав. Згідно ч.1ст.631 ЦК- строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки у відповідності з договором. Згідно ч.4 ст.631 ЦК - збіг строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. Згідно ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів на умовах договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.615 ЦК - не припустима одностороння відмова від зобов`язання. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав позивачу кредит. Відповідач не подав заперечень проти цього і не оспорив договір або отримання суми кредиту на вказаних умовах і в указаному розмірі.

Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість у вказаній в розрахунку сумі - в тому числі заборгованість за кредитом, за відсотками. Відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх спростування повне або часткове, тому вони судом приймаються до уваги. Тому суд дійшов висновку, що розрахунок заборгованості проведений правильно, у відповідності до умов договору, і відповідач має заборгованість за даним договором у вказаному розмірі.

Позивач, як сторона договору, яка виконала його умови, має право вимагати від другої сторони договору (відповідача) виконання умов договору, зокрема повернення кредиту та сплати відсотків на умовах договору, згідно наданого розрахунку, який відповідачем не оспорений.

Щодо стягнення з відповідача неустойки за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, то суд дійшов наступних висновків.

З розрахунку заборгованості вбачається, позивач нарахував пеню у сумі 706,92 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф 2253,69 грн. (процентна складова).

Згідно п.2.1.1.7.6. Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів..

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені умовами договору або законом, зокрема сплата неустойки (п.3).

Враховуючи, що відповідач порушив строки виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, допустив прострочення у платежах, суд вважає, що, в даному випадку, позивач має право вимагати сплати неустойки відповідно до умов договору.

Разом з тим, судом також враховується, що відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, зокрема, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України); пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). таким чином, неустойка (штраф або пеня) є санкцією за порушення боржником грошового зобов`язання і є видом матеріальної відповідальності.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності у разі прострочення виконання зобов`язань, в тому числі тіла кредиту і відсотків.

У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов, сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків по кожному з грошових зобов`язань.

Виходячи з вимог закону та умов договору між сторонами, законом передбачено одноразово два види цивільно - правової (матеріальної) відповідальності боржника за ті самі порушення - зокрема за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання - у даному випадку несвоєчасну або у неповній мірі сплату тіла кредиту і процентів за користування кредитом, з єдиною різницею видів відповідальності, яка полягає у тому, що підставою для нарахування неустойки у виді штрафу є прострочення (несплата) протягом 30 днів, а для нарахування пені наявність прострочених зобов`язань на суму від 100 грн.

Позивач просить за порушення боржником умов договору і порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором (по сплаті кредиту і відсотків, стягнути з відповідача і пеню, передбачену у разі прострочення зобов`язань від 100 грн., і штраф, передбачений у разі прострочення на 30днів, у фіксованому розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. При цьому позивач, як на підставу для стягнення штрафу посилається на п. 2.1.1.7.6 Умов, але даним пунктом Умов та правил надання банківських послуг, які позивач представив суду, нарахування штрафу за прострочення зобов`язань у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову не передбачено. До позову не долучено розрахунку суми даного штрафу, з чого він складається та конкретно за яке прострочення і коли, або за яке інше порушення він нарахований.

Враховуючи вищевикладене, а також відповідно до статті 549 ЦК України, згідно якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності (неустойки), а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. При таких обставинах суд не вбачає підстав для покладення на відповідача одночасно зобов`язання і по сплаті штрафу, і по сплаті пені.

Суд не вбачає підстав для відмови у позові щодо стягнення пені, оскільки встановлено, що дійсно відповідач порушив умови договору і допустив прострочення у грошових зобов`язаннях і наявність заборгованості за кредитними зобов`язаннями по сплаті тіла кредиту і відсотків за користування кредитом, що є підставою для нарахування пені за весь час прострочення. Розрахунки пені приведені і відповідають умовам договору, відповідачем не оспорені і судом приймаються до уваги як достовірні. Суд не вбачає передбачених законом підстав для зменшення пені, або для звільнення відповідача від зобов`язань по сплаті пені за неналежне виконання ним грошових зобов`язань по поверненню кредиту і по сплаті відсотків за користування кредитом. Тому позовні вимоги в цій частині суд задовольняє.

Щодо штрафу, то при наведених вище підставах і враховуючи закон, що регулює спірні правовідносини, а також виходячи з наведених позивачем у позовній заяві обґрунтувань і мотивування стягнення штрафу, розглядаючи справу лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі лише поданих доказів, дотримуючись принципу диспозитивності і рівності сторін, суд не вбачає підстав для стягнення нарахованих позивачем штрафів. В цій частині у позові суд відмовляє.

Такі висновки суду відповідають і правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту 23976,39 грн., по відсоткам 20390,42 грн., і неустойка у вигляді пені 706,92 грн.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено 1921 грн. Позов задоволено на 94 %. Тому відшкодуванню підлягають судові витрати на 94 %, що становить 1805,74 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 549, 550, 611, 613,615, 627, 629, 631, 638,639, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково;

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, ідентифікаційний код 14360570) за кредитним договором № б/н від 10.04.2014р. заборгованість за кредитом 23976,39 грн., по відсоткам 20390,42 грн., і пені 706,92 грн., всього 45073,73 грн. і судові витрати 1805,74 грн., всього стягнути 46879,47 грн. (сорок шість тисяч вісімсот сімдесят дев`ять гривень сорок сім копійок);

в іншій частині в позові відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення виготовлено 30 травня 2019 року.

Суддя Т.В. Селезньова