Провадження № 2/219/740/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Погрібної Н.М.,

при секретарі Мирошниченко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №219/14195/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, відповідно до якого просить суд визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Слов`янськ Донецької області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця село Дрижина Гребля Кобеляцького району Полтавської області житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 . За життя, а саме, 12.08.1987 року спадкодавець склала заповіт на користь позивача. Згідно цього заповіту спадкодавець заповіла позивачу частину житлового будинку з надвірними спорудами розташованого в АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 26.09.1980 року актовий запис 624, ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб та були подружжям. За час подружжя вони за власні сімейні кошти придбали згідно договору купівлі продажу від 30.09.1980 року, будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Покупцем за цим договором є відповідач. 07 березня 1990 року під час спільного життя відповідач приватизував земельну ділянку під цим будинком на себе і став власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_2 .Вважає ,що вказаний будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка під цим будинком є об`єктом спільної сумісної власності спадкодавця та відповідача і входить до складу спадщини. Зазначала, що подала заяву до Першої Бахмутської державної нотаріальної контори щодо оформлення своїх спадкових справ, а відповідач подав заяву до цієї нотаріальної контори та відмовився від вказаної спадщини на користь позивача.

15.04.2019 року представник позивача уточнила позовні вимоги, просила визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на Ѕ частину житлового будинку та на Ѕ частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши заяву про проведення судового засідання за його відсутності; у заяві по суті спору позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував. У відповідності до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до договору купівлі продажу від 30.08.1980 року, який посвідчений державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальною контори та зареєстрованим в реєстрі за №3834, власником жилого будинку що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 07 березня 1990 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5458, власником земельної ділянки розташованої на території Артемівської міської ради, ділянка № АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, є ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради народних депутатів №160.

Згідно повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №5 від 27.11.2018 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрували шлюб 02.09.1956 року, про що зроблено відповідний актовий запис №146. Після одруження дружині присвоєне прізвище - « ОСОБА_6 ».

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі батьки записані: мати ОСОБА_8 , батько ОСОБА_4 .

У відповідності до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , зареєстрували шлюб 29.11.1975 року, про що зроблено відповідний актовий запис №971. Після одруження дружині присвоєне прізвище - « ОСОБА_10 ».

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , розірвано 04.07.1978 року, про що зроблено відповідний актовий запис №327. Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 присвоєне прізвище « ОСОБА_11 ».

У відповідності до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрували шлюб 26.09.1980 року, про що зроблено відповідний актовий запис №624. Після одруження дружині присвоєне прізвище - « ОСОБА_12 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З повідомлення нотаріуса Першої Бахмутської державної нотаріальної контори Шеллар В.Л. від 14.03.2019 року за №615/01-16 та Інформаційної довідки за Спадкового реєстру №55426714 від 12.03.2019 року, вбачається що згідно даних Реєстру спадкової справ спадкова справа на майно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 не відкривалась, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Із постанови від 12.04.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори Шеллар В.Л. вбачається, що ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину жилого будинку та Ѕ частину земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права на спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або Законом.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1268 ч.3 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Відповідно до ст. ст.368, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Поряд з цим, згідно ч. 4 і 5ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласників може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до пункту 3.4 листа Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, оскільки іншим чином, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлого співвласника не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.7, 12, 13, 76, 141, 263, 264, 265, 272 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, задовольнити.

Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Слов`янськ Донецької області, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця село Дрижина Гребля Кобеляцького району Полтавської області, житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності в порядку спадкування на Ѕ частину житлового будинку та на Ѕ частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 ,померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Н.М.Погрібна