Провадження № 4-с/760/119/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак І.О.

представника заявника - Ліпінського . В.

представника стягувача - Петечела М.В.

суб`єкта оскарження - Лисенка С . О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою Конкурсного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Авіаційна компанія «ТРАНСАЕРО» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лисенка С.О., заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІПОРТ», Відкрите акціонерне товариство «Авіаційна компанія «ТРАНСАЕРО», суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою і просить:

-визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенка С.О. щодо винесення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 56136360 від 08 квітня 2019 року;

-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенка С.О. про поновлення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 56136360 від 08 квітня 2019 року.

Посилається в скарзі на те, що рішенням Арбітражного суду м. Санкт-Петербурга і Ленінградської області від 20 вересня 2017 року в справі № А56-75891/2015 визнано банкрутом ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО», відкрито конкурсне провадження, призначено конкурсним керуючим ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» Бєлокопита О.В.

Ухвалою Арбітражного суду м. Санкт-Петербурга і Ленінградської області від 21 липня 2016 року в справі № А56-16069/2016 розглянуто заяву ТОВ «Сітіпорт» до ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» про визнання та приведення до виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 21 січня 2016 року в справі АС № 611р/2015.

Зазначеною ухвалою визнано рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 21 січня 2016 року за позовом ТОВ «Сітіпорт» до ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» про стягнення 625 802,47 доларів США, з яких 599 694, 74 доларів США - основний борг, 9 812, 66 доларів США - пеня, 16 295, 07 доларів США - арбітражний збір.

Арбітражним судом м. Санкт-Петербурга і Ленінградської області своєю ухвалою від 12 вересня 2016 року у справі № А56-75891/2015/тр.60 визнано вимоги ТОВ «Сітіпорт» в розмірі 44 325 276, 05 руб.

Одночасно з визнанням Рішення арбітражу в межах справи про банкрутство на території Російської Федерації ТОВ «Сітіпорт» звернулось із заявою про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України.

Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист в справі № 760/5924/17 від 03 квітня 2018 року про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торговельно-промисловій палаті України від 21 січня 2016 року в справі АС № 611р/2015 про стягнення з ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» на користь ТОВ «Сітіпорт» 625 802, 47 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 20 липня 2017 року становить 16 235 881, 86 гр., з яких 15 558 540, 30 гр. основного боргу, 254 580, 63 гр. - пені, 422 760, 93 гр. - арбітражного збору.

Виконавчий лист знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенка С.О., який здійснює його виконання в межах виконавчого провадження № 56136970, що об`єднані у зведене виконавче провадження № 56137113.

Після відкриття даних виконавчих проваджень представники скаржника неодноразово повідомляли приватного виконавця про визнання боржника банкрутом.

Відповідно до п. 8 ч. ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

Проте в порушення вимог закону приватним виконавцем виконавче провадження № 56136360 закінчено не було.

У зв`язку з невиконанням приватним виконавцем вимог п. 8 ч. ст.. 39 Закону України «Про виконавче провадження» щодо незакінчення виконавчого провадження у зв`язку з визнанням боржника банкрутом, представники товариства змушені були звернутися зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року зобов`язано приватного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 56136360 у зв`язку з визнанням ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» банкрутом.

Постановою приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження № від 02 жовтня 2018 року закінчено виконавче провадження № 56136360, припинено чинність арешту рухомого та нерухомого майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення в межах ВП № 56136360.

29 листопада 2018 року Київський апеляційний суд скасував ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року та ухвалив нове судове рішення, яким в задоволенні скарги Конкурсного керуючого ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» Бєлокопита О.В. на дії приватного виконавця відмовив.

10 грудня 2018 року, всупереч вимогам ч. 1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем відновлено виконавче провадження ВП №56136360.

Дізнавшись про відновлення виконавчого провадження №56136360, представники заявника виявили, що повітряне судно Boeing В737/524, серійний номер виробника 28922, реєстраційний номер VP-BYO , що належить боржнику, протиправно виставлено на торги.

В свою чергу, ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2019 року в справі №760/13211/18 було зупинено дію постанови Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року в справі №760/13211/18 до її перегляду в касаційному порядку.

На даний час касаційне провадження у Верховному Суді не закінчено, остаточне рішення в справі не прийнято.

Таким чином, до розгляду Верховним Судом касаційної скарги Конкурсного керуючого, чинною є ухвала Солом`янського суду від 06 вересня 2018 року, що набрала законної сили негайно після її проголошення.

Зазначену ухвалу приватний виконавець отримав 10 січня 2019 року, однак ігнорує її та не виконує.

15 січня 2019 року приватний виконавець здійснив публікацію про електронні торги, що відбулися 14 лютого 2019 року з визначенням переможця та реалізацією повітряного судна.

08 квітня 2019 року приватний виконавець виніс постанову про поновлення вчинення виконавчих дій та завершив реалізацію повітряного судна, а також видав акт про проведені електронні торги.

Повітряне судно перебуває у заставі ПАТ «Московський Індустріальний Банк», що виникла на 8 місяців раніше за Рішення арбітражу, тобто є майном, на яке законом заборонено стягнення для задоволення вимог ТОВ «Сітіпорт».

Заставодержатель згоди на реалізацію повітряного судна не надавав, тому продаж останнього суперечить ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Реалізацією повітряного судна порушені права як власника майна, ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО», так і заставодержателя - ПАТ «Московський Індустріальний Банк».

Враховуючи викладене, просить задовольнити скаргу.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав.

Приватний виконавець в судовому засіданні проти скарги заперечував, посилаючись на те, що у нього на виконанні перебувало зведене виконавче провадження ЗВП № 56137113, до складу якого входило 2 виконавчих провадження з примусового виконання виконавчих документів, а саме:

- виконавчий лист Солом`янського районного суду м. Києва № 760/5924/17 від 03 квітня 2018 року про стягнення з ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» на користь ТОВ «Сітіпорт» боргу розмірі 16 235 881,86 гр.

- виконавчий лист Солом`янського районного суду м. Києва № 760/5924/17 від 03 квітня 2018 року про стягнення з ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» на користь ТОВ «Сітіпорт» боргу в розмірі 800,00 гр.

10 квітня 2018 року винесено постанову про арешт майна боржника та направлено сторонам до відома, а в Державну авіаційну службу України - до виконання.

11 квітня 2018 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: повітряного судна Boeing В737/524/, серійний номер виробника 28922 реєстраційний номер VP-BYO , та направлено сторонам до відома.

12 квітня 2018 року йому надійшов лист стягувача - ТОВ «Сітіпорт», в якому повідомлялось, що між сторонами не досягнуто взаємної згоди щодо визначення вартості описаного майна, в зв`язку з чим, постановою від 12 квітня 2018 року призначений суб`єкт оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні.

23 квітня 2018 року надійшов звіт про незалежну оцінку ТОВ «ЕКСПЕРТ ПРАЙМ» повітряного судна Boeing В 737/524/, яким визначено вартість описаного майна в розмірі 35 993 330, 00 гр.

02 травня 2018 року на адресу ДП «СЕТАМ» направлено пакет документів на реалізацію описаного майна, торги були призначені на 04 червня 2018 року.

01 червня 20018 року на його адресу надійшла ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 03 квітня 2018 року про стягнення з ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» на користь ТОВ «Сітіпорт» заборгованості до розгляду скарги по суті.

Постановою від 01 червня 2018 року виконавчі дії були зупинені, постанова була направлена учасникам виконавчого провадження, в тому числі ДП`СЕТАМ».

02 жовтня 2018 року на його адресу надійшла ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року про зобов`язання закінчити виконавче провадження в зв`язку з визнанням боржника банкрутом, на підставі якої ним було винесено дві постанови про закінчення виконавчих проваджень та разом з виконавчими документами направлено до Арбітражного суду м. Санк-Петербурга та Ленінградсткої обл. та сторонам до відома.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року була скасована та зобов`язано приватного виконавця поновити вчинення виконавчих дій щодо реалізації повітряного судна.

На підставі даної ухвали постановами від 10 грудня 2018 року були відновлені виконавчі дії.

19 грудня 2018 року стягувачем - ТОВ «Сітіпорт» до суду була подана заява про роз`яснення судового рішення в частині відповідності резолютивної частини постанови від 29 листопада 2018 року поняттям відновлення виконавчого провадження згідно ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою від 22 січня 2019 року в задоволенні зазначеної заяви відмовлено.

Суд зазначив, що в ході розгляду справи в суді першої інстанції було вирішене питання про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у відповідності до вимог ч. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим скасовуючи ухвалу суду про задоволення скарги судом апеляційної інстанції вирішено питання про поновлення вчинення виконавчих дій.

10 грудня 2018 року ним був направлений лист на адресу ДП «СЕТАМ» про поновлення реалізації арештованого майна, у зв`язку з чим торги були призначенні на 14 січня 2019 року, які в цей день не відбулися.

Після поновлення виконавчого провадження представниками Адвокатського об`єднання «MG group» подано вимогу про припинення протиправних дій з реалізації заставного майна - повітряного судна разом з ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа до розгляду скарги по суті, в зв`язку з чим виконавчі дії постановою від 14 лютого 2019 року були зупинені.

Постанова була направлена сторонам та ДП`СЕТАМ».

Згідно протоколу ДП «СЕТАМ» № 387996 від 14 лютого 2019 року про проведення електронних торгів, торги відбулися, переможцем торгів визнано ТОВ «АВІАМІР».

27 лютого 2019 року на депозитний рахунок приватного виконавця від переможця торгів ТОВ «АВІАМІР» надійшли кошти в розмірі 17096831, 75 гр.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року була скасована, заява ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа залишена без задоволення.

Постановою від 08 квітня 2019 року виконавчі дії були поновлені, направлені сторонам для відома, грошові кошти від реалізації арештованого майна були перераховані стягувачу, а також направлені на винагороду приватного виконавця та витрати виконавчого провадження, 37 230, 00 гр. повернуто стягувачу, як авансовий внесок.

Постановами від 10 квітня 2019 року виконавчі документи були повернуті стягувачу.

Зазначив при цьому, що інформація про банкрутство скаржника не внесена до Єдиного державного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження в справі про банкрутство.

Інформація, зазначена в Єдиному реєстрі і підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство є офіційною і відповідальними за достовірність інформації в ньому є арбітражні керуючі, які вносять дану інформацію та Міністерство юстиції України відповідно до вимог відповідного Положення, приватний виконавець зобов`язаний при виконанні рішення суду та недопущення порушення прав третіх осіб користуватись інформацією з даного реєстру, як офіційне джерело інформації про підприємства, щодо яких визначено статус банкрута.

Оскільки інформація по скаржнику відсутня в даному реєстрі, законні підстави для закриття виконавчого провадження відсутні.

Крім того, спростовуючи посилання представника заявника, що для закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» достатньо факту визнання боржника банкрутом та обізнаності приватного виконавця щодо цього, посилався на те, що жодним чином документально факт банкрутства скаржника не доведено.

Ні у зверненнях до приватного виконавця, ні у зверненні до суду, рішення якого оскаржується, не надано доказів про банкрутство скаржника.

Подаючи скаргу на неправомірні дії приватного виконавця, заявник посилається на ст.ст. 39, 74 Закону України «Про виконавче провадження», однак скаргу обґрунтовує законодавством Російської Федерації, для застосування якого немає підстав.

Приватний виконавець, як особа, якій надано право від імені держави Україна здійснювати виконання рішень судів, зобов`язаний виконати рішення суду України, яке набрало законної сили та не затягувати процес виконаннятакого рішення.

Крім того, постановою Верховного суду від 29 листопада 2018 року залишено без змін ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2018 року в справі про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на підставі якої були відкрито виконавче провадження та вчинялися виконавчі дії.

Виходячи з цього, вважаючи свої дії правомірними,просить відмовити в задоволенні скарги.

Представник стягувача в судовому засіданні проти скарги також заперечував з підстав, зазначених в запереченні приватного виконавця.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що ухвалою Арбітражного суду м. Санкт-Петербурга і Ленінградської області від 21 липня 2016 року в справі № А56-16069/2016 розглянуто заяву ТОВ «Сітіпорт» до ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» про визнання та приведення до виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 21 січня 2016 року в справі АС № 611р/2015.

Зазначеною ухвалою визнано рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2016 року за позовом ТОВ «Сітіпорт» до ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» про стягнення 625 802,47 доларів США, з яких 599 694, 74 доларів США - основний борг, 9 812, 66 доларів США - пеня, 16 295, 07 доларів США - арбітражний збір.

Арбітражним судом м. Санкт-Петербурга і Ленінградської області ухвалою від 12 вересня 2016 року у справі № А56-75891/2015/тр.60 визнано вимоги ТОВ «Сітіпорт» в розмірі 44 325 276, 05 руб.

Одночасно ТОВ «Сітіпорт» звернулося з заявою про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року було надано дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2016 року в справі № АС № 611р/2015 про стягнення з Відкритого акціонерного товариства» Авіаційна компанія «ТРАНСАЕРО» 625 802, 47 доларів США заборгованості, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 20 липня 2017 року становить 16 235 881, 86 гр., з яких:

-15 558 540, 30 гр. основного боргу;

-254 580, 63 гр. пені;

-422 760, 93 гр. арбітражного збору.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства» Авіаційна компанія «ТРАНСАЕРО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІПОРТ» 800, 00 гр. судового збору.

Виконання рішення суду здійснював приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Лисенко С.О. в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 56137113.

/ а.с.19 - 23; 41 - 56; 101 /

Протягом 10 - 12 квітня 2018 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, а також внесено відповідний запис до реєстру обтяжень рухомого майна, винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: повітряного судна Boeing В737/524/, серійний номер виробника 28922 реєстраційний номер VP-BYO , а також у зв`язку з недосягненням між сторонами виконавчого провадження взаємної згоди щодо визначення вартості описаного майна, було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та направлено сторонам до відома.

23 квітня 2018 року до приватного виконавця надійшов звіт про незалежну оцінку ТОВ «ЕКСПЕРТ ПРАЙМ» повітряного судна Boeing В 737/524/, згідно якого визначено вартість описаного майна, яка складає 35 993 330, 00 гр.

02 травня 2018 року приватним виконавцем на адресу ДП «СЕТАМ» направлено пакет документів на реалізацію описаного майна.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року було зупинено стягнення на підставі виконавчого листа, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 03 квітня 2018 року про стягнення з ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» на користь ТОВ «Сітіпорт» заборгованості до розгляду скарги по суті.

На виконання ухвали суду постановою приватного виконавця вчинення виконавчих дій було зупинено.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року скарга ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» була задоволена, визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенка С.О., зобов`язано його винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 56136360 у зв`язку з визнання боржника банкрутом.

Постановою приватного виконавця від 02 жовтня 2018 року виконавчі провадження були закінчені.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року була скасована, постановлена нова, якою в задоволенні скарги ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» було відмовлено, поновлено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні.

/ а.с. 28 - 34; 98 - 100; 102 - 103 /

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що ухвала Київського апеляційного суду набрала законної сили і є чинною.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року в межах скарги ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» зупинено стягнення на підставі виконавчого листа, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 03 квітня 2018 року, до розгляду скарги по суті.

Постановою приватного виконавця від 14 лютого 2019 року виконавчі дії були зупинені.

Згідно протоколу ДП «СЕТАМ» № 387996 від 14 лютого 2019 року про проведення електронних торгів торги відбулися, переможцем торгів визнано ТОВ «АВІАМІР».

27 лютого 2019 року на депозитний рахунок приватного виконавця від переможця торгів ТОВ «АВІАМІР» надійшли кошти в розмірі 17096831, 75 гр.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року скасовано та постановлено нову, якою заяву ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та зупинення реалізації арештованого майна залишено без задоволення, у зв`язку з чим приватним виконавцем постановами від 08 квітня 2019 року поновлено вчинення виконавчих дій.

08 квітня 2019 року приватним виконавцем складено Акт про проведенні електронні торги № 561371113, а також розподілено кошти, які надійшли від реалізації арештованого майна.

Постановами приватного виконавця від 10 квітня 2019 року на підставі ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи були повернуті стягувачу.

/ а.с. 38 - 40; 94; 96 - 100;105 - 107; 138 - 151 /

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В ч. 1 ст. 18 Закону зазначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Статтею 4 зазначеного Закону встановлено, що одним із основних принципів діяльності приватних виконавців є обов`язковість виконання рішень та розумність строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

У Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи 1787/2011 від 02 січня 2011 року зазначено,що виконання рішень Європейського суду з прав людини відзначається існуванням основних системних недоліків, які викликають велику кількість повторюваних висновків щодо порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що серйозно підривають верховенство права.

Щодо України ці проблеми пов`язані, зокрема, з хронічним невиконанням рішень національних судів.

Крім того, за змістом Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Виходячи з викладеного вище, ухилення заявника, як боржника в виконавчому провадженні, від виконання рішення суду, суд вважає, що дії приватного виконавця, направлені на його виконання, забезпечення прав стягувача при вчиненні виконавчих дій, відповідали вимогам закону, а тому підстави для задоволення скарги відстуні.

Суд не приймає до уваги приведені представником заявника твердження щодо порушення пава заявника визнаного банкрутом, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник заявника в судовому засіданні та в скарзі посилався на те, що рішенням Арбітражного суду м. Санкт-Петербурга і Ленінградської області від 20 вересня 2017 року ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО» визнано банкрутом, відкрито конкурсне провадження, призначено конкурсного керуючого.

В той же час, будь-яких доказів цьому не надав, як і доказів про внесення інформації про банкрутство ВАТ`АК`ТРАНСАЕРО» до Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з постанови Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року ним було звернуто увагу на ту обставину, що представником заявника не було надано належних доказів банкрутства ВАТ «АК «ТРАНСАЕРО», оскільки фотокопії судового рішення Російської Федерації не були завірені належним чином, і дані про набрання рішенням суду законної сили також надані не були.

Звертаючись до суду та обґрунтовуючи цими ж обставинами незаконність дій приватного виконавця, представником заявника такі докази також надані не були.

Та обставина, що ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2019 року зупинена дія постанови Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року, виходячи з викладеного вище, не дає підстав для висновку про незаконність дій приватного виконавця, направлених на виконання рішення суду.

Керуючись ст. 19, 30,129 Конституції України, ст.ст. 1,18, 39, 40, 51 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.1,4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», ст.ст.2,10,12, 76-81,258,259,260, 261, 447-453 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Конкурсного керуючого Відкритого акціонерного товариства «Авіаційна компанія «ТРАНСАЕРО» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лисенка С.О. відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 31 травня 2019 року.

Суддя: Л.А.Шереметьєва