Рішення

Іменем України

15 травня 2019 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчук В.В.,

при секретарі Зіньковської Н.Д.,

розглянувши письмово, заочно у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача в користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 34040 грн. 48 коп., а також понесені судові витрати, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак в матеріалах справи є його заява про слухання справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне:

21 березня 2016 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , було укладено договір кредиту № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.12.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Розрахунок заборгованості за договором № б/н укладеним 21 березня 2016 року, свідчить про те, що ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем АТ КБ «Приватбанк» 34040 грн. 48 коп., з яких: 13272 грн. 33 коп. заборгованість за тілом кредиту, 8201 грн. 74 коп. заборгованість за прострочення тіла кредита, 10469 грн. 24 коп. заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1597 грн. 17 коп. - штраф (процентна складова).

У добровільному порядку заявлену позивачем суму заборгованості відповідач не погасив.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, умовами кредитного договору п.п. 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.6.2 передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з п. 2.1.1.12.8.1 "Умов та правилами надання банківських послуг" сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Однак, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором становить 10469 грн. 24 коп., не є співрозмірною із сумою 13272 грн. 33 коп. - тіло кредиту, а тому суд вважає стягнути з відповідача 1000 грн. 00 коп. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором.

Так, відповідно до ст.. 529 ЦК України кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

На підставі викладеного суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача ОСОБА_1 в користь позивача АТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 березня 2016 року, у розмірі 22474 грн. 07 коп., з яких: 13272 грн. 33 коп. заборгованість за кредитом, 8201 грн. 74 коп. заборгованість за прострочення кредита, 1000 грн. 00 коп. заборгованість за пенею за прострочений кредит.

У решті позову слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. 4, 13, 82, 130, 131, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 612, 611, 1054 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 в користь позивача АТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 березня 2016 року, у розмірі 22474 грн. 07 коп., з яких: 13272 грн. 33 коп. заборгованість за кредитом, 8201 грн. 74 коп. заборгованість за прострочення кредита, 1000 грн. 00 коп. заборгованість за пенею за прострочений кредит.

У решті позову відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 в користь позивача ПАТ КБ „Приватбанк 1921 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий: В.В. Малярчук