Справа № 522/8049/19
Номер провадження 2/522/5842/19
У Х В А Л А

16 травня 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 880 942 доларів США. Разом з позовною заяву від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшло клопотання про відстрочення сплати судових витрат.

Згідно акту Приморського районного суду м. Одеси щодо тотожності позовних заяв від 14.05.2019 року було виявлено, що вищевказана позовна заява вже надходила до суду 23.03.2018 року, справа № 522/5002/18; 23.05.2018 року, справа № 522/9002/18 року та 11.06.2018 року справа № 522/10149/18.

Ухвалою суду від 26 березня 2018 року позовна заява по справі № 522/5002/18 була залишена без руху. 25 квітня 2018 року ухвалою суду позовну заяву повернуто позивачу, оскільки позивачем не усунути недоліки позовної заяви, а саме щодо посвідчення підписом доказів (ст. 95 ЦПК України) та сплати судового збору.

Ухвалою суду від 24 травня 2019 року позовну заяву по справі № 522/9002/18 визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ст. 44 ЦПК України, оскільки позивачем не усунути недоліки позовної заяви, вказані судом раніше та такі дії визнані зловживанням позивача.

Ухвалою суду від 24 липня 2019 року позовну заяву по справі № 522/10149/18 визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ст. 44 ЦПК України, оскільки позивачем не усунути недоліки позовної заяви, вказані судом раніше та такі дії визнані зловживанням позивача.

Не зважаючи на чітку вказівку в ухвалі від 12.06.2018 року про необхідність надання підтвердження що заявник є пенсіонером, але докази цього не надані. Суд вказує, що довідка про відсутність доходів від господарської діяльності за 2017 рік не є належним доказом скрутного майнового стану у травні 2019 року, для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином позовна заява від 14.05.2019 року подана з тими же самими недоліками, які були в позовній заяві від 11 червня 2018 року та яка була повернута позивачу.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, з`явлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно ч.3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Зазначена позовна заява також подана представником позивача ОСОБА_3 .

Таким чином судом встановлено зловживання з метою маніпуляцій автоматизованим розподілом та повертає позовну заяву.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 128, 131, 185, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів визнати не поданою та повернути.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Науменко А.В.

16.05.2019