справа №2505/2446/2012
провадження № 4-с/732/3/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019 року м.Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Лиманської М.В.

в присутності секретаря Бруй І.В.

за участі представника скаржника адвоката Лопатка В.М., стягувача у виконавчому провадженні Москаленко ОСОБА_1 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городня скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Чернігівського районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області Фадєєвої Н.А.,

ВСТАНОВИВ:

30.04.2019 року до Городнянського районного суду Чернігівської області надійшла скарга адвоката Лопатка В.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення державного виконавця, в якій скаржник просив скасувати постанови державного виконавця Чернігівського районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області Фадєєвої Н.А. від 13.04.2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон та про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами.

Вимоги скарги обгрунтовані тим, що ОСОБА_2 внаслідок винесення оскаржуваних постанов позбавлений можливості працевлаштуватись водієм на території України або працевлаштуватись за кордоном. На думку скаржника, встановлені обмеження не сприяють виконанню судового рішення про стягнення аліментів та заважають боржнику погасити заборгованість зі сплати аліментів.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав, просив поновити строк на оскарження та скасувати оскаржувані постанови державного виконавця. З приводу заявлених вимог пояснив, що скаржник пропустив строк на оскарження рішень державного виконавця, оскільки в період з листопада 2018 року по січень 2019 року перебував за межами України, тому просив поновити строк на оскарження. По суті скарги пояснив, що встановлені оскаржуваними постановами державного виконавця обмеження утворюють для скаржника ОСОБА_2 надмірний тягар, оскільки заважають ОСОБА_2 виїхати за кордон для працевлаштування або працевлаштуватись на території України в галузі перевезень.

Стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3 . ОСОБА_4 . в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала. Пояснила, що боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 тривалий час не сплачує аліменти на утримання сина, ухиляється від виконання судового рішення про стягнення аліментів, у зв`язку з чим на момент судового розгляду скарги утворилась заборгованість з аліментів у сумі понад п`ятдесят тисяч гривень. Наполягала на тому, що боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 тривалий час не декларує ніяких доходів, не має офіційного заробітку, переховується від державного виконавця, у звязку з чим оголошувався його розшук. До встановлення обмежень боржник на протязі тривалого часу жодним чином не намагався офіційно працевлаштуватись та погасити заборгованість, що свідчить про надуманість скарги. Стягувач вважає, що скасування оскаржуваних постанов може призвести до виїзду боржника за кордон та його повного ухилення від виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Представник Чернігівського районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду скарги повідомлений належним чином, заявив письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника відділу. З поданих суб`єктом оскарження письмових заперечень на скаргу вбачається, що ОСОБА_2 пропустив встановлений законом десятиденний строк на оскарження постанов державного виконавця Чернігівського районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області Фадєєвої Н.А. від 13.04.2018 року, оскільки за даними матеріалів виконавчого провадження ОСОБА_2 був ознайомлений зі змістом оскаржуваних постанов в листопаді 2018 року. Враховуючи пропуск ОСОБА_2 строку на оскарження, у задоволенні скарги просив відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні представника скаржника, з`ясувавши позиції стягувача у виконавчому провадженні та Чернігівського районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області щодо заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Дослідженням матеріалів виконавчого провадження № 43805959 встановлено, що з 20.06.2014 року на виконанні у Чернігівському районному відділі ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області знаходиться виконавчий лист №2/2505/469/2012, виданий 25.10.2012 року на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 28.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.112)

З дослідженого листа №43805959 від 17.04.2018 року державного виконавця Фадєєвої Н.А. на адресу стягувача ОСОБА_5 встановлено, що станом 10.04.2018 року боржник ОСОБА_2 мав заборгованість з виплати аліментів за період з 10.09.2012 року по 10.04.2018 року в сумі 43394,62 грн. (а.с.82)

13.04.2018 року державним виконавцем Чернігівського районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області Фадєєвою Н.А. винесено оскаржувані постанови про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон та про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами. (80-81)

08.11.2018 року боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 звернувся до державного виконавця з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. На вказаній заяві міститься підпис боржника ОСОБА_2 , яким останній засвідчив факт ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. (а.с.65)

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

Дослідженням письмових доказів справи встановлено, що скаргу на постанови державного виконавця представником боржника було відправлено поштою 21.04.2019 року (про що свідчить поштовий конверт а.с.23), тобто з пропуском 10-тиденного строку з дня, коли скаржника було ознайомлено зі змістом оскаржуваних постанов. Скаржник клопотав про поновлення пропущеного строку.

Аналізуючи наведені у скарзі причини пропуску строку на оскарження постанов державного виконавця, суд дійшов висновку про те, що вони не є поважними. Як повідомив в судовому засіданні представник скаржника, ОСОБА_2 перебував за межами України з листопада 2018 року по січень 2019 року включно. При цьому скарга була подана до суду лише 30.04.2019 року.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження №43805959 встановлено, що станом на момент винесення державним виконавцем постанов від 13.04.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон та про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами у боржника ОСОБА_2 була наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищив суму відповідних платежів за шість місяців.

Відповідно до ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент винесення оскаржуваних постанов) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Таким чином, виходячи з положень наведеної норми закону, яка є імперативною, державний виконавець Фадєєва Н.А. при винесенні постанов та встановленні обмежень боржника ОСОБА_2 ., діяла в межах наданих їй повноважень та на підставі ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 1 частини 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Як встановлено судом, застосуванням тимчасового обмеження у праві керувати транспортними засобами боржника ОСОБА_2 не було позбавлено основного законного джерела засобів для існування, оскільки в матеріалах справи не має жодного доказу того, що ОСОБА_2 з моменту відкриття виконавчого провадження і до моменту звернення зі скаргою мав або має будь-які законні джерела для існування. Так, в матеріалах виконавчого провадження містяться докази того, що державним виконавцем періодично перевірялась інформація про офіційні доходи боржника ОСОБА_2 або місце його роботи. З отриманої на запити державного виконавця інформації вбачається, що ОСОБА_2 на обліку в службі зайнятості не перебував та не перебуває, як фізична особа-підприємець не зареєстрований, дані про отриманням ним будь-якого офіційного доходу у базі даних Державної фіскальної служби України відсутні.

Отже, скаржником не доведено факту незаконності оскаржуваних ним постанов державного виконавця та не наведено поважних причин пропуску строку на їх оскарження.

З врахуванням наведеного подана скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.449-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Чернігівського районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області Фадєєвої Н.А. - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом 15 днів з дня складання її повного тексту.

Суддя Лиманська М.В.