Справа № 569/7973/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, просить суд , шлюб зареєстрований 20 листопада 2004 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, під актовим записом № 1713 - розірвати. Стягнути на її користь, з відповідача на утримання їх дітей аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 гривень 00 коп., на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » та судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Рівненського міського суду від 08.05.2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

Представник позивача згідно письмової заяви, просить розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності своєї довірительки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задоволити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином. Від представника відповідача надійшов відзив, в якому відповідач позовні вимоги в частині про розірвання шлюбу визнав, щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, то визнав частково у мінімальному гарантованому розмірі, а саме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно з відзивом представник відповідача надала суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, враховуючи, що сторони до суду не прибули, позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, а відтак суд, відхиляє клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та з метою захисту прав дітей вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2004 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1713, що підтверджується виданим свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 20 листопада 2004 року.

Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові « ОСОБА_4 », дружині - « ОСОБА_4 ».

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно вимога позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища « ОСОБА_3 » після розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, то суд виходив з такого.

Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З оглянутої в судовому засіданні копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_2 27.12.2018 року звільнений з посади сторожа у Рівненському міському Палаці дітей та молоді та на даний час ніде не працює.

Крім того, у відповідача на утриманні є непрацездатні батьки і до того ж мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з лікуванням.

Ставлячи питання про стягнення аліментів у більшому розмірі, аніж визначений законом мінімальний рекомендований розмір, позивач має надати відповідні докази, які підтверджують можливість стягнення аліментів в більшому розмірі, що позивачем в даній справі не зроблено та не надано суду доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог про стягнення аліментів в більшому ніж рекомендований законом розмір.

З врахуванням описаних вище обставин, щодо наявності у сторін неповнолітніх дітей, та за відсутності обставин, які звільняють відповідача від його обов`язку по сплаті аліментів суд приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів у визначеному Сімейним кодексом України мінімальному рекомендованому розмірі аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Сторони мають двох дітей віком 14 та 5 років.

Законом України «Про Державний бюджет на 2019 року» з 01.01.2019 року визначений прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років в сумі 1626 грн, на дитину віком від 6 до 18 років - 2027 грн.

Враховуючи, що відповідач, не є особою похилого віку, має задовільний стан здоров`я, крім того, судом враховано те, що відповідач на даний час ніде не працює, допомагає матері, яка є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з лікуванням. а також те, що позивачем не надано суду доказів, що відповідач має достатній заробіток (дохід), що дало б суду підстави задоволити позов у повному обсязі, тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає стягнути аліменти із відповідача на утримання дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1100 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року - 1000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1ст. 41СК України) стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 23 квітня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено суму судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 768 грн. 40 коп., вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, і враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 112, 114, 115, 157, 159, 160, 161, 180-184 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 2004 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, під актовим записом № 1713 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1100 гривень 00 коп. (одна тисяча сто) грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття та на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 гривень 00 коп. (одна тисяча) грн. 00 коп., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 23 квітня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Г. Кучина