пр. № 2/759/4633/19
ун. № 759/8031/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант», ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Приватний нотаріус Колесник Ольга Ігорівна, Приватний нотаріус Татаринцева Євгенія Анатоліївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль-Блюз» про встановлення права власності, визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину та відновлення становища, яке існувало до порушення права шляхом віндикаційної вимоги витребування нерухомості,

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася у квітні 2019 р. до Святошинського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить визнати недійсним Договір № 0502 від 28.04.2016 р. купівлі-продажу майнових прав у майбутньому будівництві між ТОВ «Колекторська компанія «Гарант» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Колесник О.І. та застосувати наслідки його недійсності; визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 недобросовісними набувачами, оскільки набули нерухомість за правочинами, які мають ознаки фіктивності та вчинені за суттєво заниженими цінами; визнати право власності позивача на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; повернути йому у власність та користування зазначену квартиру шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей щодо його права власності і скасувати суперечливі записи про право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; зобов`язати відповідача ОСОБА_2 звільнити спірну квартиру від своїх речей та повернути квартиру у користування позивача.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України).

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, за ч. 2 цієї статті можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_1 поєднано декілька способів захисту своїх абсолютних прав власника, а також захистом прав, що випливають із зобов`язальних правовідносин: визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків його недійсності (п. 2 прохальної частини); визнання осіб недобросовісними набувачами (п. 3); визнання права власності (п. 4); відновлення становища, яке існувало до порушення прав (п. 5); зобов`язання відповідача-2 звільнити квартиру. При цьому, позивачем об`єднано в позові як вимоги майнового, так і немайнового характеру.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1404 грн, що згідно ЗУ «Про судовий збір» відповідає розміру судового збору за вимогу майнового характеру поданого позову.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно сплатити судовий збір з урахуванням кількості заявлених вимог позовного майнового і немайнового характеру на реквізити для сплати судового збору: https://sv.ki.court.gov.ua/sud2608/gromadyanam/tax.

При цьому слід врахувати, що за п. 31 Постанови ПВСУ від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується відповідно за загальною сумою всіх вимог.

Одночасно слід зазначити, що позивач однією із позовних вимог просить визнати недійсним Договір № 0502 від 28.04.2016 р. купівлі-продажу майнових прав у майбутньому будівництві між Відповідачем-1 ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» та Третьою особою-1 ОСОБА_3 , посвідченого Третьою особою-2 ОСОБА_4 та застосувати наслідки його недійсності.

Правові наслідки недійсності правочину визначено, зокрема ст. 216 ЦК України, згідно якої у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Одночасно, ОСОБА_1 просить витребувати у Відповідача-2 ОСОБА_2 , який не був стороною зазначеного правочину, належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, згідно п. 10 Постанови ПВСУ від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

У позовній заяві позивач неодноразово посилається на протиправність відчуження ТОВ «Колекторська компанія «ГАРАНТ» його квартири шляхом укладення договору № 0502 від 28.04.2016 р. Згідно положень п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Так, позивач просить визнати відповідача-2 ОСОБА_2 недобросовісним набувачем (п.3), і одночасно просить повернути йому у власність квартиру шляхом віндикації посилаючись на положення ст. 388 ЦК України, що дозволяє витребувати майно лише у добросовісного набувача. Вищевказані суперечності позовної заяви мають бути усунені, позовні вимоги уточнені, а судовий доплачений з урахуванням кількості заявлених вимог немайнового характеру.

Таким чином, вважаю за необхідне надати строк для усунення вищенаведених недоліків позовної заяви. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 десять днів строку для усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

В разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коваль О.А.