Справа № 544/348/19
№ 2/544/211/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 травня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Костенко Т.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборній, 41, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.07.2008 ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 24 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком.

Пунктом 1.1.3.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку.

На підставі 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним договором.

Згідно п.п.1.1.6.1,1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до тарифів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Позивач зобов`язання за даним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору.

Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інших витрат відповідно до умов договору.

У зв`язку із порушенням умов договору станом на 19.02.2019 за відповідачем наявна заборгованість за картковим рахунком в сумі 86 215 грн 86 коп., яка складається з наступного:

34 499,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

20 764,95 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

25 955,12 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання;

652,87 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.;

250,00 грн. - штраф(фіксована частина);

4093,61 грн. - штраф (процентна складова).

Просить стягнути із ОСОБА_1 вказану суму, а також судові витрати у розмірі 1921 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач у судовому засіданні позов АТ КБ «Приватбанк» визнала частково, пояснила, що сплачувала заборгованість по кредиту по мірі можливості. Не заперечує щодо стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту у сумі 34499,31 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 20 764,95 грн, розмір нарахованої пені вважає завищеним, неспівмірним із сумою основного боргу. Просила врахувати її тяжкий матеріальний стан, оскільки вона утримує трьох неповнолітніх дітей (багатодітна сім`я) та не має можливості погасити заборгованість в такому розмірі.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.07.2008 ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 24 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок(а.с.12,13,14-28). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК) передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до умов договору та на підставі заяви позивач видав відповідачу кредитну картку, надав кредит в національній валюті України, встановив ліміт у розмірі 24 000 грн кредитування на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік.

Пунктом 1.1.3.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», де зазначено, що відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку (а.с.22).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.23).

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (а.с.23).

Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі, передбаченому умовами договору.

Відповідач зобов`язувалася здійснити оплату послуг позивача згідно тарифів позивача у строки, передбачені умовами даного договору.

Взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту відповідач ОСОБА_1 за договором від 11.07.2008 не виконує. У зв`язку з порушенням відповідачем кредитного договору її заборгованість станом на 19.02.2019 складає 86 215,86 грн., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 34 499,31 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 20 764,95 грн., нараховано пені за прострочене зобов`язання -25 955,12 грн., нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.- 652,87 грн., штраф (фіксована складова) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 4 093,61 грн. (а.с.7-11).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Таким чином, сторони погодили у кредитному договорі відповідальність позичальника, а саме, неустойку у вигляді пені за прострочення сплати тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами. Станом на 19.02.2019 заборгованість відповідача по пені склала 26 607,99 грн. (а.с.7-11).

Суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення з відповідача неустойки підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як слідує з п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення ч.3.ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання).

Судом встановлено, що відповідач має тяжкий матеріальний стан, оскільки її сім`я має статус багодітної, на її утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей.

З огляду на викладене та враховуючи майновий стан відповідача, а також те, що неустойка не є платою за користування грошима, а є засобом цивільно-правової відповідальності, негативні наслідки для позивача не настали, тому суд вважає за можливе зменшити нараховану суму пені за прострочення повернення кредиту та встановити її справедливий розмірі у 10 000 грн.

Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення штрафів суд зазначає наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Про викладене вище зазначив Верховний Суд України в правових позиціях у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та постанові від 11 жовтня 2017 року у справі 6-1374цс17.

Відповідно до п п. 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, Умовами і правилами, клієнт платить банку за кожним випадком порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня, за кожний день прострочки.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 Договору на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до тарифів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

У той самий час, згідно з п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, при цьому позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн.(в еквівалентів 250 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) + 5 % від суми позову.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для одночасного стягнення пені двох видів та двох штрафів за порушення грошового зобов`язання, тобто подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 652,87 грн. - пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 4093,61 грн., слід відмовити, а стягнути лише 250 грн. - штрафу (фіксована частина).

Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором в наступному розмірі: 34499,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 20764,95 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 10000 грн. - пеня за прострочене зобов`язання, 250 грн. - штрафу (фіксована частина). Всього сума до стягнення складає 65 514, 26 грн. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі грн. з розрахунку: 65 514,26 грн. х 1921 грн. / 86215,86 грн. = 1459,75 грн.

Керуючись ст. 6-13, 81, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України,на підставі ст.ст. 526,551, 610, 611, 1049, 1054 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (, рах № НОМЕР_1 МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором в сумі 65 514 (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн. 26 копійок, яка складається з: 34 499 (тридцять чотири тисячі чотириста дев`яносто дев`ять ) грн. 31 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 20 764 (двадцять тисяч сімсот шістдесят чотири) грн. 95 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 10 000 (десять тисяч) грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 250 (двісті п`ятдесят) грн. - штраф (фіксована частина), а також стягнути судовий збір у сумі 1 459 (одна тисяча чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 74 коп., а всього стягнути 66 974 (шістесят шість тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 27.05.2019.

Головуючий - О.О.Сайко