Справа № 211/949/19
Провадження № 2/211/915/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 травня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гулько А.С.,

позивача - ОСОБА_1 , представника позивачів - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про виділення часток у спільній сумісній власності, поділ майна, встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на квартиру,-

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, та просять суд визначити частки співвласників ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , рівними по 1/3 частці за кожним; поділити вказану квартиру між співвласниками, визнавши за позивачами по 1/3 частці за кожним, встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/3 частку спірної квартири, належної за життя ОСОБА_1 , посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 . В обґрунтування позову зазначили, що їм та ОСОБА_1 ,померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві спільної сумісної власності на підставі договору дарування від 30.10.2000 р. належала зазначена квартира. Звернувшись після смерті ОСОБА_1 з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач ОСОБА_1 отримав відмову у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Однак отримати оригінал договору вони не мають можливості,так як нотаріус, який засвідчував документ, припинив свою діяльність, не передавши документи до Державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області. Стосовно пропуску строку, то позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_1 , хоча і був зареєстрований за іншою адресою, що підтверджується як актом з місця фактичного проживання, так і показами свідків, тому відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Тому з метою оформлення спадкових прав просять задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 13 березня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної Оксани Сергіївни (Дніпропетровська АДРЕСА_2 ) копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 26 квітня 2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивачів ОСОБА_2 на заявлених вимогах наполягали з підстав, викладених в позові.

Будучи допитаним в якості свідка позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що ОСОБА_4 - це його матір. В 2000 р. йому, матері та батьку була подарована квартира АДРЕСА_1 ( нині - АДРЕСА_1 ), де він мешкав певний час. Потім батьки розлучились і він жив з батьком по АДРЕСА_9. Влітку 2015 року, коли здоров`я матері погіршилось, він почав постійно з нею проживати по ОСОБА_5 аж до моменту її смерті. Він займався похороном.

Представник відповідача Виконкому Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява голови Довгинцівської районної у місті ради про розгляд справи за відсутності представника, заперечень щодо вимог позивачів за відсутності інших спадкоємців не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_4 то її сусідка. Коли вона захворіла, то до неї в червні 2015 року приїхав жити її син - ОСОБА_7 , який нею опікувався та врешті-решт поховав. Вона підписувала акт від 26.01.2019 р. та викладене в ньому підтверджує.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_9 йому сином, а ОСОБА_7 - онуком. Підтвердив, що його онук влітку 2015 року переїхав жити до матері по АДРЕСА_1 Тільки та жив із нею до моменту її смерті.

Вислухавши позивача та представника позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 41 Конституції України та частин першої та другої статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Як встановлено судом, на підставі договору дарування квартири від 30 жовтня 2000 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 10 - копія договору), що підтверджується також довідкою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (а.с. 64 - копія довідки).

Згідно частини першої статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Положеннями статті 370 ЦК України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що частки ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в належній їм на праві спільної сумісної власності квартирі АДРЕСА_1 , є рівними, тобто по 1/3 частки за кожним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла (а.с. 17 - копія свідоцтва про смерть).

Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 17).

Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина перша статті 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до пункту 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Мін`юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини (а.с. 18 - копія постанови).

Крім того, як вбачається з матеріалів спадкової справи, копія якої витребувана за ухвалою суду від 04 квітня 2019 року, оригінал правовстановлюючого документу на квартиру, спадкоємцем нотаріусу не наданий, видати дублікат договору дарування квартири від 31.10.2000 р., за інформацією Криворізької філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, немає можливості, оскільки приватний нотаріус Глущенко О.А., що посвідчував договір, припинив свою нотаріальну діяльність, а документи до Державного нотаріального архіву не передавав, місцезнаходження нотаріальних документів не відоме (а.с. 66).

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Так, згідно довідки Виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 01.02.2018 р., ОСОБА_1 з 06.01.2001 р. була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 09 серпня 2016 року інші особи за вказаною зареєстровані не були.

Разом з тим, згідно акту мешканців будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 (квартира НОМЕР_4 ) та ОСОБА_11 (квартира НОМЕР_5 ), складеного ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 з червня 2015 року постійно проживав без реєстрацію зі своєю матір`ю ОСОБА_1 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вів разом з нею спільне господарство, здійснював належний догляд за нею при її житті та поховав після смерті (а.с. 19).

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили зазначені обставини.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Визначити частки співвласників ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_9 ) та ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., належній їм на праві приватної спільної сумісної власності на підставі договору дарування, посвідченого 30 жовтня 2000 р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Глущенком О.А. за реєстраційним № 473 - рівними, по 1/3 частці за кожним.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , право приватної спільної часткової власності по 1/3 частці за кожним на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 28,4 кв. м.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м., житловою площею 28,4 кв. м., належної за життя ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено03 червня 2019 р.

Суддя Д.М.Ніколенко