Справа №461/1812/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2019 року м.Львів
Галицький районний суд м.Львова в складі:
головуючого судді Юрківа О.Р.
секретаря судового засідання Кузьми Д.М.
представників позивача ОСОБА_1 ., Кульбій Кухар Ю.В.
представника відповідача Шведа О.Б.
позивач звернувся до суду до позовною завою до Міністерства оборони України про відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності, а також додаткових витрат, викликаних необхідністю стороннього догляду.
В судовому засіданні представники позивача за довіреністю Юдіна Т.Я. позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, посилаючись на обставини та доводи, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача за довіреністю Шведа О.Б. в судовому засіданні просила суд в задоволенні позову відмовити. Надала пояснення, аналогічні у викладеному відзиві на позов. Зазначила, що позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували той факт, що позивачем були використані додаткові кошти на його догляд.
Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.
Суд встановив, що 27 липня 2002 року під час проведення авіаційно-спортивного свята на аеродромі спільного базування» Львів» (Скнилів) відбулося падіння військового літака СУ-27 НОМЕР_2 42 НОМЕР_3 -повітряних сил України, який належав Міністерству оборони України, у чому вироком військового апеляційного суду Центрального регіону України від 23 червня 2005 року, залишеним без змін у цій частині ухвалою Військової судової колегії Верховного Суду України від 02 березня 2006 року, встановлено вину посадових осіб Міністерства оборони України.
ОСОБА_2 визнано потерпілим у кримінальній справ і по обвинуваченню військових службових осіб Військово-Повітряних Збройних Сил України по Скнилівський трагедії. Унаслідок катастрофи літака СУ-27 позивачу спричинені тяжкі тілесні ушкодження.
Згідно з висновком медичної експертизи № 150 від 28 грудня 2007 року позивач отримав черепно-мозкову травму у виді забою головного мозку важкого ступеня з крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку з переважним ураженням лівої його половини, перелом правої ключиці. У зв`язку з наслідками вказаної перенесеної важкої черепно-мозкової травми в період з 2004 р. був визнаний інвалідом 3-ї -2-ї групи, а з червня 2006 р. визнаний інвалідом 1-ї групи із стійкою втратою працездатності, яка у ОСОБА_2 складає 100% безтерміново.
Згідно з копією довідки серії ЛВА-1 № 290854 від 06 червня 2006 року, ОСОБА_2 встановлена І група інвалідності, у висновку вказано, що позивач потребує постійного стороннього догляду та допомоги /а.с.17/.
Обставини отримання ОСОБА_2 травм, що стали причиною втрати працездатності, встановлювалися рішеннями Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2008 року, 23 липня 2009 року, 29 вересня 2010 року, 16 травня 2011 року, 10 квітня 2012 року, 28 травня 2013 року, 30 квітня 2014 року, 10 квітня 2015 року, 08 квітня 2016 року, 21 квітня 2017 р., 11.06.2018 р. а відтак згідно із ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір мінімальної заробітної плати за період 01.01.2018 р. 31.12.2018 р. встановлено в розмірі 3723 грн.
Згідно з законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 2019 р. встановлено в розмірі 4173 грн.
Всього заборгованість по відшкодуванню втраченого заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності за період з 01.03.2018 р. по 28.02.2019 р. складає:
Відповідно п.19 Постанові Пленуму ВСУ від 27.03.1992р. №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" для інвалідів І групи висновок МСЕК чи судово-медичної експертизи про потребу в звичайному сторонньому догляді або в побутовому обслуговуванні не вимагається. Розмір витрат не може бути меншим 0,5 мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати - на побутову допомогу, 1/4 % мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати - на звичайний догляд.
Заборгованість по відшкодуванню додаткових витрат викликаних необхідністю стороннього догляду за період з 01.03.2018 р. по 28.02.2019 р. складає:
Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні, обґрунтовані, тому підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 82, 258, 259, 263 -265, 351-355 ЦПК України, ст.1195 ЦК України, суд
Судові витрати компенсувати за рахунок держави.
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 29.05.2018 р.

Суддя О.Р. Юрків