Провадження № 2/641/465/2019 Справа № 641/7914/18
14 травня 2019 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого- судді - Григор`єва Б.П.
за участю секретаря судового засідання - Максимової Т.І.,
представника позивача- ОСОБА_2 .,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю, визнавши ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , такими, що втратили право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що йому належить 3/4 будинку на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-3077 , виданий 08.05.1992 року, видавник: Сьома Харківська державна нотаріальна контора; дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий 12.07.2018 року за р. № 1-163 Харківським обласним державним нотаріальним архівом, та 1/4 будинку на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-1427 , виданий 12.08.1988 року, видавник: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий 12.07.2018 року за р. № 1-162 Харківським обласним державним нотаріальним архівом.
У 1986 році позивач уклав шлюб з відповідачам ОСОБА_3 , від шлюбу у сторін є повнолітній син відповідач ОСОБА_4 .
Після реєстрації шлюбу, позивач зареєстрував в спірний будинок дружину ОСОБА_3 , а також її мати ОСОБА_5 , після народження сина ОСОБА_4 , останній був зареєстрований у спірний будинок.
Рішенням суду від 17.04.2006 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, після цього відповідачі свої особисті речі вивезли. На цей час місце проживання відповідачів не відоме.

Відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації близько 12 років, не є власниками житла. Не мешкають в ньому і не користується ним. Витрат пов`язаних з утриманням житла не несуть. Не виконують обов`язки члена сім`ї, відсутні за місцем реєстрації.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзив на позов не надали.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 133662166 від 08.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 належить 3/4 частки будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-3077 , виданий 08.05.1992 року, видавник: Сьома Харківська державна нотаріальна контора; дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий 12.07.2018 року за р. № 1-163 Харківським обласним державним нотаріальним архівом, та з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 133663199 від 08.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 належить 1/4 частки будинку на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-1427, виданий 12.08.1988 року, видавник: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий 12.07.2018 року за р. № 1-162 Харківським обласним державним нотаріальним архівом. ( а.с. 11-12)

У дублікаті свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-1427, виданий 12.08.1988 року, видавник: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий 12.07.2018 року за р. № 1-162 Харківським обласним державним нотаріальним архівом, та у дублікаті свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 1-3077, виданий 08.05.1992 року, видавник: Сьома Харківська державна нотаріальна контора; дублікат свідоцтва про право на спадщину виданий 12.07.2018 року за р. № 1-163 Харківським обласним державним нотаріальним архівом, зазначено, що ОСОБА_1 успадкував за законом після смерті батька ОСОБА_6 , та після смерті матері ОСОБА_7 спадкове майно, яке складається відповідно з 1/4 частки та 3/4 частки будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 8-9)

Згідно довідки про склад сім`ї від 27.08.2018 588/0/102-18, місце реєстрації відповідачів встановлено за адресою

АДРЕСА_1 наданій відповіді від 24.08.2018 року за № 62/100/А3 Слобідським відділом поліції ГУНП Харківської області на запит адвоката Тирон Л.В. зазначено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з усними чи письмовими заявами з приводу усунення перешкод у користуванні житлом за адресою АДРЕСА_1 , не звертались до Слобідського ВП ГУНП.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , зазначив, що є сусідом позивача, проживає за адресою АДРЕСА_1 більше ніж 10 років. Свідок пояснив, що позивач проживає за адресою АДРЕСА_1 більше 10 років один.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 , зазначив, що є сусідом позивача та проживає за адресою АДРЕСА_1 з 1964 року. Свідок пояснив, що останній раз дружину і сина позивача (відповідачів по справі) бачив в 2006 році. Свідок пояснив, що позивач та відповідач ОСОБА_3 розірвали шлюб, та остання виїхала з будинку.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 , зазначив, що є сусідом позивача, проживає за адресою АДРЕСА_1 . Свідок пояснив, що відповідачі по справі виїхали з будинку близько десяти років тому. Свідок вказав, що бачив, як відповідачі виїжджали з будинку та вивозили речі.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення Перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Правова позиція Верховного суду України по справі № 6-92цс15, викладена в Постанові від 27.05.2015 року, вказує, що передбачений ст. 391 ЦПК України спосіб захисту усунення перешкод власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно статті 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням , про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошеною померлою.

Згідно зі ст. 11 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені обґрунтовано, знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір, пов`язаний з розглядом справи, стягується з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-78, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 150, 158, 168 ЖК України, ст. ст. 316, 317, 321, 386, 391,405 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання : АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_1

Повний текст судового рішення складений 20 травня 2019 року.

Суддя: Б. П. Григор`єв