Житомирський апеляційний суд
Справа №285/990/14-ц Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія 61 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/990/14ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» про заміну сторони виконавчого провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2019 року, яка постановлена суддею Мозговим В.Б. в м. Новоград-Волинський

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп») звернулось до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»на його правонаступника - ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» за виконавчими листами у справі № 285/990/14-цза позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 10.06.2014 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області винесено рішення по справі № 285/990/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/1843/73/124631 від 16.11.2007 року в сумі 53801,82 грн., заборгованість за відсотками - 20998,79 грн., пеня - 10000,00 грн., а всього 84800,61 грн., а також по 424,00 грн. судового збору з кожного.

12 грудня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/50 та договір відступлення прав за договорами застави від 18 грудня 2017 року.

В подальшому між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» був укладений договір відступлення права вимоги від 12.12.2017 року, згідно до умов якого ПАТ «КІБ» передав всі права вимоги до боржників за кредитним портфелем, у тому числі до ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Також до ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» на підставі ст. 27 ЗУ «Про заставу» перейшли права, які забезпечують зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за основним договором, а саме за договором застави від 30.11.2007 року, про що був укладений окремий правочин - договір про відступлення прав вимоги за договорами застави від 18.12.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. і зареєстрований у реєстрі за № 4339.

Відповідно до умов зазначених договорів та згідно статей 512, 514 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася зміна кредитора, а ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп»набуло статусу нового кредитора і є правонаступником стягувача за вказаними виконавчими листами.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2019 рокузаяву ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп»про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, замінено сторону виконавчого провадження за виконавчими листами, виданими 23.06.2014 р. на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.06.2014 року,а саме первісного стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»на його правонаступника - ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп».

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постановляючи ухвалу про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції не звернув увагу, що за положеннями ст. 442 ЦПК України заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися лише у відкритому виконавчому провадженні. Разом з тим, виконавче провадження на даний час не існує, оскільки виконавчі листи від 10.06.2014 р. повернуті стягувачу постановами державного виконавця від 21.03.2017 р. та від 29.03.2018 р.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, з невідомих суду причин. Хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Судом під час розгляду справи встановлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/990/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/1843/73/124631 від 16.11.2007 року в сумі 53801,82 грн., заборгованість за відсотками - 20998,79 грн., пеня - 10000,00 грн., а всього 84800,61 грн., а також по 424,00 грн. судового збору з кожного.

На підставі даного рішення, судом 10 червня 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» були видані два виконавчі листи (а.с.5,6).

12 грудня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» були укладені договори відступлення права вимоги № 114/50 за кредитними договорами та за договорами застави від 18 грудня 2017 року, в тому числі і за договорами ОСОБА_2

В подальшому між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» був укладений договір відступлення права вимоги від 12.12.2017 року, згідно до умов якого ПАТ «КІБ» передав всі права вимоги до боржників за кредитним портфелем, у тому числі до ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Також до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» на підставі ст. 27 ЗУ «Про заставу» перейшли права, які забезпечують зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за основним договором, а саме за договором застави від 30.11.2007 року, про що був укладений окремий правочин - договір про відступлення прав вимоги за договорами застави від 18.12.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. і зареєстрований у реєстрі за № 4339 (а.с.9-32).

Постановами відділу Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області від 21.03.2017 р. та від 29.03.2018 р., виконавчі документи на підставі п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуті стягувачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.7.8).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку із такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Отже, після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», а тому висновок суду першої інстанції про заміну сторони у виконавчому провадженні є вірним.

Посилання апелянта на ту обставину, що заміна сторони у виконавчому провадженні її правонаступником має відбуватися лише у відкритому виконавчому провадженні є помилковим, оскільки процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником. Тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Тому навіть якщо виконавче провадження відсутнє, заміна сторони можлива і необхідна, так як не замінивши сторону, новий кредитор не зможе повторно звернутися до державної виконавчої служби, в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття іможе бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 травня 2019 року.

Головуючий: Судді: