Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1760/19 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Категорія 82 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й. Борисюка Р.М. при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №285/1760/19

за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про видачу обмежувального припису

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Михайловської А.В. у м. Новоград-Волинський,

встановив:

21.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 строком дії шість місяців, яким: 1) заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче 50 метрів до місць частого її та дітей відвідування: місця фактичного проживання, місця навчання та інших місць частого відвідування; 2) заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати її та її дітей, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; 3) заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з нею та її дітьми або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви зазначила, що з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого є двоє дітей : дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З серпня 2016 року фактично припинили шлюбні відносини, а 25.03.2019 року їх шлюб було розірвано у судовому порядку через постійні суперечки та конфлікти з боку чоловіка, який вчиняв насильство в сім`ї. Навіть після розірвання шлюбу він не припинив свою негативну поведінку, погрожує постійно насиллям їй, дітям та її батьку. Вона змушена була неодноразово звертатися до органів поліції щодо домашнього насильства ОСОБА_2 . Оскільки вона самостійно не здатна захиститися від неправомірних дій кривдника, тому звернулася до суду з даною заявою з метою ефективного, дієвого та невідкладного захисту та недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2019 року заяву задоволено частково. Видано обмежувальний припис терміном на шість місяців, яким ОСОБА_2 визначено заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонено наближалися на відстань ближче 50 метрів до місця проживання ( АДРЕСА_1 ), до місця навчання ( ліцей №4 м. Новоград-Волинський, вул. Пушкіна, 46 ; Новоград-Волинський промислово-економічний технікум по вул. Шевченка, 38 в м. Новоград-Волинський ) постраждалих осіб - ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб - ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх; заборонено вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами - ОСОБА_1 та її неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В решті відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить скасувати рішення в частині задоволення заяви і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що факт вчинення домашнього насильства не доведено, прийнятим рішенням порушено права та інтереси дітей, він не був повідомлений про розгляд справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що заявниця та ОСОБА_2 перебували у шлюбних відносинах з 22.09.2001 року до 25.03.2019 року (а.с.12), від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають із заявницею по АДРЕСА_1 (а.с.4,5,6,7).

Як вбачається з копії рапорту старшого інспектора Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області від 20.05.2019 року до відділу поліції надійшло повідомлення заявниці, що 22.04.2019 року о 21 год. 58 хв. за місцем її проживання по АДРЕСА_1 її колишній чоловік ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння вчиняє фізичне та психологічне насильство стосовно неї, вибиває двері та погрожує вбивством, діти та заявниця дуже налякані (а.с.10).

В провадженні Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000530 від 24.04.2019 року, внесене ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України, з витягу якого слідує, що 24.04.2019 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 , батьку заявниці (а.с.11).

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до вимог ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб:1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні (ст. 350-6 ЦПК України).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Повідомлення ОСОБА_1 до правоохоронних органів про насильство з боку колишнього чоловіка від 22.04.2019 року є єдиним її повідомленням з цього приводу, будь-яке рішення з приводу даного звернення не прийнято.

Кримінальне провадження № 0000530 від 24.04.2019 року, внесене ЄРДР за ч.1 ст. 125 КК України щодо спричинення 24.04.2019 року ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин тілесних ушкоджень батьку заявниці ОСОБА_8 (а.с.11) не має правового значення для розгляду заяви ОСОБА_1 .

Висновки суду першої інстанції про достатність доказів для задоволення заяви, наявність ризиків вчинення домашнього насильства у майбутньому не відповідають обставинам справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За правилами ч.1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, справа розглянута без його участі.

За таких обставин рішення в частині задоволення заяви належить скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення по відмову в задоволенні заяви.

Доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 9500 грн. ОСОБА_2 не надав, тому підстави для застосування ч.3 ст.350-5 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 травня 2019 року в частині задоволення заяви скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: