Справа № 463/5925/18
Провадження № 2/463/514/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Фурик Л.М.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Лукашова О.А .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача грошової компенсації за матеріальний збиток у розмірі 12 925,35 гривень, завданий ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15 грудня 2017 року у м. Львові-Винниках, з належним ОСОБА_3 легковим автомобілем «Ссанг Йанг Актіон» (державний номер НОМЕР_1 ), витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 1500 гривень, судового збору у розмірі 704,8 гривень.

Позов мотивує тим, що 15 грудня 2017 року о 11 годині 50 хвилин у м. Львів-Винники на вул. Галицькій, 12 ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Мерседес» (державний номер НОМЕР_2 ) спричинив дорожньо-транспортну пригоду з належним позивачу автомобілем «Ссанг Йанг Актіон» (державний номер НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_5 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (страховий поліс АК № 7398236). Вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди відповідач визнав на місці вчинення та за згодою учасників було заповнено Європротокол. 18 грудня 2017 року позивач звернулась з повідомленням до Львівської дирекції ТДВ «СТ Домінанта» про дорожньо-транспортну пригоду, а 22 грудня 2017 року подала заяву про виплату страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням належного їй транспортного засобу. 4 квітня 2018 року подала повторну вимогу про виплату страхового відшкодування або надання мотивованої відмови у виплаті страхового відшкодування. Страхова компанія страхової виплати не здійснила. 3 вересня 2018 року позивач звернулась до відповідача з вимогою про відшкодування матеріальних збитків в розмірі 12 925,35 гривень. До дня звернення до суду відповідач не відшкодував завданої шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 12, 14, 22, 23, 1166, 1167, ст. 1187 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою суду від 6 листопада 2018 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в судове засідання.

7 грудня 2018 року відповідачем подано до суду відзив на позов, відповідно до якого в задоволені позову просив відмовити, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована відповідно до полісу АК № 7398236 в ТДВ «СТ Домінанта», при настанні страхового випадку 15 грудня 2017 року учасниками дорожньо-транспортної пригоди було оформлено Європротокол, а тому вимогу слід пред`являти до страхової компанії, у зв`язку з чим вважає себе неналежним відповідачем. Щодо розміру шкоди то з таким не погоджується, оскільки його не повідомляли про огляд транспортного засобу, а крім того у висновку експерта вказуються пошкодження автомобіля позивача, які відсутні у Європротоколі .

11 грудня 2018 року позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якої просить позов задовольнити. Посилається на правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 344/10730/15-ц від 27 квітня 2018 року у справі № 910/9029/17, Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15 від 14 вересня 2016 року у справі № 6-725цс16 відповідно до яких потерпілий має право на відшкодування шкоди її заподіювачем. Щодо висновку експерта, то вважає такий належним доказом, оскільки п. 5.2 спільного наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» не містить обов`язку присутності відповідача при проведення експертизи. Крім того, експертом у висновку описано пошкодження транспортного засобу, в тому числі, які не могли бути отриманні під час дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 30 січня 2019 року позов підтримав з мотивів викладених в ньому та відповіді на відзив. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача адвокат Лукашов О.А., який діяв на підставі ордера серії ЛВ № 139644 від 13 березня 2019 року проти позову заперечив, пояснення надав аналогічні викладеним у відзиві. Просив в задоволені позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце такого, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснень щодо позову чи відзиву, або клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третіх осіб, відносно чого представники сторін не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 2017 року о 11 годині 50 хвилин у м. Львів-Винники на вул. Галицькій, 12 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Мерседес» (державний номер НОМЕР_2 ) під керуванням відповідача та з належним позивачу автомобілем «Ссанг Йанг Актіон» (державний номер НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_5 Учасниками дорожньо-транспортної пригоди на місці було складено Європротокол, яким винним у дорожньо-транспортній пригоді вказано відповідача. Вказані обставини визнаються сторонами, а тому не потребують доказуванню у відповідності до положень ст. 82 ЦПК України.

Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Ссанг Йанг Актіон» (державний номер НОМЕР_1 ) згідно з висновком експерта № 160/18 від 13 серпня 2018 року становить на момент огляду 10 серпня 2018 року 12 935,35 гривень. Судом не беруться до уваги заперечення сторони відповідача щодо вказаного висновку, оскільки в такому експертом вказано, які саме пошкодження могли виникнути під час дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (страховий поліс АК7398236).

Страхова компанія вчасно була повідомлена про дорожньо-транспортну пригоду, що стверджується відповідними повідомленнями (а.с. 5, 6).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, здійснює відшкодування шкоди потерпілому у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування шкоди, в розмірі різниці між виплаченою страховою компанією сумою страхового відшкодування та фактичним розміром заподіяної шкоди.

4 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову, в якій міститься правовий висновок щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність, яким відступив від раніше викладеної правової позиції Верховного Суду України, в тому числі викладеної у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, на яку позивач посилається в обґрунтування позовних вимог. Зокрема, Великою Палатою Верховного Суду констатовано, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відтак, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

За цих умов, оскільки розмір заподіяної позивачу майнової шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, позивач не надала доказів наявності франшизи за договором цивільно-правової відповідальності у відповідача, а тому в позові до винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, слід відмовити, що не перешкоджає позивачу звернутися із відповідним позовом про стягнення страхового відшкодування до страховика.

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на правові висновки викладені в постановах Верховного Суду та Верховного Суду України щодо права потерпілої особи звернутись з вимогою про відшкодування до винної особи, оскільки суд ухвалюючи вказане рішення застосовує останню за часом ухвалення правову позицію відображену в постанові Великої Палати Верховного Суду описану вище.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з позивача. Сторона відповідача не представила доказів понесених судових витрат, а тому питання про стягнення таких судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 141, 265, 273, 274 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

в задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Треті особи: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», місцезнаходження: 03056, м. Київ, Провулок Індустріальний, 23, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35265086.

Суддя: Стрепко Н.Л.