ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4446/19 Справа № 206/3760/17 Суддя у 1-й інстанції - Кушнірчук Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про повернення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Дніпропетровського колективного підприємства "РЕММЕБЕЛЬ", третя особа - товарна біржа "ЛІДЕР", про зобов`язання вчинити певні дії, визнання біржової угоди дійсною та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про повернення коштів, мотивуючи його тим, що 01 лютого 2017 року між ним та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено попередній договір оренди нежитлового приміщення, що розташоване у АДРЕСА_1 та домоволодіння, що розташоване у

АДРЕСА_2. Вказував , що за умовами цього договору, орендодавці зобов`язані були оформити всі необхідні документи для оренди та передати об`єкти оренди йому, як орендарю, в строк до 01 травня 2017 року, а він зобов`язався сплатити вартість оренди в розмірі 10.000 грн. на місяць з урахуванням індексу інфляції та оформити основний договір оренди після надання орендодавцями всіх необхідних документів в строк до 01 травня 2017 року.

Зазначав, що грошові кошти у розмірі 10.000 грн., по 5.000 грн. кожному з відповідачів, як і було передбачено попереднім договором від 01 лютого 2017 року, ним було сплачено.

Посилаючись на те, що у передбачений договором строк ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідних документів не підготували та основний договір оренди зазначеного вище нерухомого майна з ним так і не уклали, а тому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість зі сплати орендних платежів за договором оренді від 01 лютого 2017 року в розмірі 10.000 грн.

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , колективного підприємства "РЕММЕБЕЛЬ" про зобов`язання вчинити певні дії, визнання біржової угоди дійсною та визнання права власності, мотивуючи його тим, що 01 лютого 2017 року було укладено попередній договір оренди нежитлового приміщення, що розташоване у АДРЕСА_1.

Зазначала, що орендодавці зобов`язані були оформити всі необхідні документи для оренди та передати об`єкти оренди йому, як орендарю в строк до 01 травня 2017 року, а він зобов`язався сплатити вартість оренди в розмірі 10.000 грн. на місяць з урахуванням індексу інфляції та оформити основний договір оренди після надання орендодавцями всіх необхідних документів в строк до 01 травня 2017 року, та договором було передбачено, що він буде укладений строком на 5 років.

Вказувала, що саме їй на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна 613-Н від 21 липня 2000 року, який був укладений на товарній біржі «ЛІДЕР» між нею та Дніпропетровським колективним підприємством "РЕММЕБЕЛЬ" належить право власності на нежитлове приміщення, що розташоване у АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ставлять під сумнів її права власності, а тому просила суд ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укласти з нею основний договір оренди нежитлової будівлі, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на умовах попереднього договору оренди від 1 лютого 2017 року; визнати дійсною біржову угоду, а саме Договір купівлі-продажу №613-Н від 21 липня 2000 року, укладений між нею та Дніпропетровським колективним підприємством "РЕММЕБЕЛЬ", посвідчений на товарній біржі «Лідер», що не визнається відповідачами, та визнати за нею право власності на нежитлову будівлю, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано дійсною угоду договору купівлі-продажу нерухомого майна, яка була укладена на товарній біржі «ЛІДЕР» під реєстраційним номером 613-Н від 21 липня 2000 року між Дніпропетровським колективним підприємством "РЕММЕБЕЛЬ" та ОСОБА_2

В апеляційні скарзі Дніпровська міська рада, особа, яка не брали участі у справі, зазначаючи, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив зустрічні позовні вимоги, угода, яку визнано судом, не посвідчена нотаріально, правовою основою виникнення прав користування земельною ділянкою, на якій розташоване спірне нерухоме майно, є виключно рішення органу місцевого самоврядування, а право власності набувається лише з підстав, що не заборонені законом.

Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 21 липня 2000 року між ОСОБА_2 та Дніпропетровським колективним підприємством "РЕММЕБЕЛЬ" був укладений договір купівлі-продажу майстерні літ.Б-1, розташованої в АДРЕСА_3 .

Вищевказаний договір купівлі-продажу був засвідчений на товарній біржі «Лідер», що підтверджується договором №613-Н.

За умовами п.4,5 вказаного договору, ОСОБА_2 повністю розрахувалась з продавцем, а право власності на майстерню переходить до покупця в момент підписання вказаного договору.

30 березня 2001 року вказаний договір був зареєстрований у КП ДМБТІ у реєстровій книзі №Р4 за реєстровим номером 56-31.

З відповіді КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13 жовтня 2017 року №13989 вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року за ОСОБА_2 дійсно зареєстровано право власності на нежитлову будівлю майстерні літ.Б-1, розташовану в АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №613-Н від 21 липня 2000 року, який було укладено на товарній біржі «Лідер» між Дніпропетровським колективним підприємством "РЕММЕБЕЛЬ" та ОСОБА_2

Відповідно до схеми адресації та розпорядження міського голови м.Дніпропетровська Куліченко І.І. від 24 жовтня 2005 року №940р, було присвоєно нежитловій будівлі по АДРЕСА_1 адресу АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що сам договір купівлі-продажу №613-Н від 21 липня 2000 року, який було укладено на товарній біржі «Лідер» між Дніпропетровським колективним підприємством «Реммебель» та ОСОБА_2 , був укладений згідно ст.15 Закону України "Про товарну біржу".

01 лютого 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено попередній договір оренди нежитлового приміщення, що розташоване в АДРЕСА_1 та домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_2 .

За умовами цього договору, орендодавці зобов`язані були оформити всі необхідні документи для оренди та передати об`єкти оренди орендарю в строк до 01 травня 2017 року, а він зобов`язався сплатити вартість оренди в розмірі 10.000 грн. на місяць з урахуванням індексу інфляції та оформити основний договір оренди після надання орендодавцями всіх необхідних документів в строк до 01 травня 2017 року.

Частково задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 , визнаючи дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на товарній біржі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 є фактичним власником нерухомого майна, яке було предметом за біржовою угодою, а права третіх осіб при вирішенні даного спору в цій частині не порушуються, відмовляючи у задоволенні первісного позову, зазначив, що попередній договір оренди від 01 лютого 2017 року є нікчемним.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.317 ЦК України).

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

21 липня 2000 року між ОСОБА_2 та Дніпропетровським колективним підприємством "РЕММЕБЕЛЬ" був укладений договір купівлі-продажу, який був засвідчений на товарній біржі «Лідер» за № 613-Н (а.с.31-32).

Товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Товарна біржа діє на основі самоврядування, господарської самостійності, є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, власні розрахунковий, валютний та інші рахунки в банках, печатку із своїм найменуванням. Товарна біржа не займається комерційним посередництвом і не має на меті одержання прибутку. Діяльність товарної біржі здійснюється відповідно до цього Закону та чинного законодавства України, статуту біржі, правил біржової торгівлі та біржового арбітражу (стаття 1 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року у редакції, яка була чинна на час укладення оспорюваного правочину).

За змістом статті 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року (у редакції, яка була чинна на час укладення оспорюваного правочину) біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а)якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б)якщо її учасниками є члени біржі; в)якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_2 була членом біржі.

За договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 224 ЦК Української РСР).

У відповідності до вимог статті 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Виходячи з положень статті 227 ЦК Української РСР, нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обов`язковою.

З підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах).

Крім того, як роз`яснено у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9 вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч.2 ст.220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст.210,640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Суд першої інстанції частково задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_2 та визнавши дійсною договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на товарній біржі 21 липня 2000 року, на вказані вище норми законодавства уваги не звернув, не встановив усіх фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, саме тому доводи апеляційної скарги підлягають прийняттю до уваги, а рішення суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року із змінами, зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи результат розгляду справи з позивача ОСОБА_2 на користь апелянта необхідно стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3.840 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року в частині задоволення зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Дніпропетровського колективного підприємства "РЕММЕБЕЛЬ", третя особа - товарна біржа "ЛІДЕР", про зобов`язання вчинити певні дії, визнання біржової угоди дійсною та визнання права власності відмовити.

В решті рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Дніпровської міської ради судові витрати в розмірі 3.840 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.