УХВАЛА

01 березня 2019 року

м. Київ

справа № 355/812/17

провадження № 61-10154 св 18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В М. (суддя-доповідач), ВисоцькоїВ. С. та Фаловської М. І.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 26 червня 2015 року на залізничному вокзалі на станції «Баришівка» в смт. Баришівка Київської області, за участю швидкісного потягу «Hyundai Rotem», сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої загинув син позивача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 загинув внаслідок діяльності транспортного засобу (поїзда). Відомості по даному факту були внесені до ЄРДР за № 0000194 за частиною 3 статті 276 КК України. У зв'язку з втратою сина, йому була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 3 399,66 грн та моральна шкода в розмірі 1 000 000 грн.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

В решті заявлених позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2017 року апеляційні скарги ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» та ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

22 січня 2018 року ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» подало до Верховного Суду України касаційну скаргу на рішення Баришівського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2017 року та просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанції порушили вимоги статей 263-234 ЦПК України та не надали належної оцінки тому, що причетність ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» до смерті ОСОБА_4 та осіб, з вини яких стався нещасний випадок не було встановлено.

Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано цивільну справу № 355/812/17 з Баришівського районного суду Київської області.

22 жовтня 2018 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Баришівського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2017 року, просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень не врахували глибину та тривалість моральних страждань позивачів, які втратили сина, характер дій винної особи та невірно визначили розмір відшкодування моральної шкоди необґрунтовано зменшивши розмір такого відшкодування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п'яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

В. С.Висоцька

І. М.Фаловська