ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року

м.Суми

Справа №592/2913/19

Номер провадження 22-ц/816/2994/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2019 року в складі судді Князєва В.Б., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складений 12 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

19 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ПАТ «СМНВО») про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за січень 2018 року - грудень 2018 року у сумі 26977 грн 09 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави судовий збір у сумі 768 грн 40 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Вказане рішення суду відповідач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що наданий позивачем розрахунковий лист не підтверджує факт заборгованості із заробітної плати. Крім того, для повного та об`єктивного розгляду справи товариство надало суду довідку від 19 березня 2019 року за № 16-07/411, відповідно до якої сума заробітної плати, що підлягала до виплати на 01 березня 2019 року за період з січня 2018 року по грудень 2018 року становила 26898 грн (за вирахуванням ПДФО та військового збору).

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виплатив заробітну плату позивачу у строки, встановлені законом, тому стягнув з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати за період з січня 2018 року по грудень 2018 року у сумі 26977 грн 09 коп.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та працює на посаді інспектора в адміністративному відділі (а.с. 2-3).

Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа, станом на грудень 2018 року відповідач нарахував їй заборгованість по заробітній платі у сумі 26977 грн 09 коп., у тому числі за рахунок підприємства: за січень 2018 року - 2854 грн, за лютий 2018 року - 2550 грн, за березень 2018 року - 2443 грн, за квітень 2018 року - 2588 грн, за травень 2018 року - 2747 грн, за червень 2018 року - 2693 грн, за липень 2018 року - 2764 грн, за вересень 2018 року - 2786 грн, за жовтень 2018 року - 3961 грн, за листопад 2018 року - 1312 грн, за грудень 2018 року - 79 грн, хоча у графі «До виплати на 01 грудня 2018 року» вказана сума 26898 грн 83 коп. (а.с. 7).

У той же час, з доданої відповідачем до апеляційної скарги довідки про заробітну плату позивача від 19 березня 2019 року за № 16-07/411 вбачається, що сума заробітної плати, що належала ОСОБА_1 до виплати на 01 березня 2019 року за період з січня 2018 року по грудень 2018 року складала 26898 грн (а.с. 17).

Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно вимог статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Частиною 1 статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (частина 2 статті 233 КЗпП України).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право позивача на своєчасне отримання заробітної плати за виконану нею роботу порушено з боку відповідача, оскільки останній за період з січня 2018 року по грудень 2018 року не виплатив у повному обсязі позивачу заробітну плату.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості по заробітній платі у сумі 26977 грн 09 коп. відповідно до наданого позивачем розрахункового листа, суд першої інстанції не врахував обставин того, що у графі «До виплати на 01 грудня 2018 року» цього ж розрахункового листа вказана інша сума - 26898 грн 83 коп. (а.с. 7). При цьому, згідно наданої відповідачем довідки про заробітну плату позивача від 19 березня 2019 року за № 16-07/411 вбачається, що сума заробітної плати за спірний період, що належала ОСОБА_1 до виплати станом на 01 березня 2019 року, тобто, станом на момент розгляду даної справи судом першої інстанції, складала 26898 грн (а.с. 17).

Таким чином, визначений позивачем розмір заборгованості по заробітній платі у сумі 26977 грн 09 коп. не може бути стягнутий у повному обсязі з відповідача на її користь, оскільки матеріалами справи доведено, що заборгованість із заробітної плати позивача за період з січня 2018 року по грудень 2018 року становила 26898 грн, що підтверджується належними і допустимими доказами.

У той же час, не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову з посиланням на те, що доданий позивачем до позовної заяви розрахунковий лист не є належним доказом на підтвердження розміру заборгованості по заробітній платі, оскільки відповідач, у свою чергу, не надав належних і допустимих доказів для підтвердження факту відсутності заборгованості по заробітній платі перед позивачем у сумі 26898 грн, а навпаки, довідка відповідача про заробітну плату позивача від 19 березня 2019 року за № 16-07/411 підтверджує вказаний факт.

За таких обставин, коли суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі перед позивачем, але неправильно визначив розмір цієї заборгованості, тому рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості необхідно змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 26898 грн, а не 26977 грн 09 коп., як помилково вказав суд першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розмір судових витрат.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, за які позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову, підлягають частковому задоволенню, а саме: на 99,71 %, тому з відповідача ПАТ «Сумське НВО» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 766 грн 17 коп. (99,71 % від 768,40 грн).

Крім того, ураховуючи, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а саме: на 0,29 %, тому судові витрати, понесені ПАТ «Сумське НВО» у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у сумі 03 грн 34 коп. (0,29 % від 1152,60 грн) необхідно компенсувати відповідачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3, 4; 381; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2019 року у даній справі в частині вирішених позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення заборгованості із заробітної плати та в частині розподілу судових витрат - змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за січень 2018 року - грудень 2018 року у сумі 26898 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 766 грн 17 коп.

Компенсувати Публічному акціонерному товариству «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» за рахунок держави 03 грн 34 коп. судового збору у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина