Номер провадження: 22-ц/813/4398/19
Номер справи місцевого суду: 500/7717/18
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

розглянувши у порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Грубіян Л.І. 22 січня 2019 року в м. Ізмаїл Одеської області,

встановила:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів (а.с.1-3). В обґрунтування позову посилався на те, що судовими рішеннями Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2001 року та від 23 жовтня 2008 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , у розмірі ј частини всіх видів доходів на утримання кожного з дітей щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач власного житла не має, витрачає значні кошти для оренди квартири для проживання, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки-пенсіонери, які періодично потребують лікування. Позивач посилався, що вказані обставини значно погіршили його матеріальне становище, а тому він не мав можливості сплачувати аліменти у розмірі половини своєї заробітної плати і на підставі наведеного просив зменшити аліменти по 1/6 частини всіх доходів щомісячно на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов не визнала, просила у задоволенні позову відмовити.

Рішення ухвалене у відсутність позивача та відповідача ОСОБА_3 .

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2019 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_2 за постановою Ізмаїльського міського суду від 17 травня 2001 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 на 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Зменшено розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 на 1/6 частину всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно досліджені обставини справи, а позивач на обґрунтував належним чином позовні вимоги, не надав докази того, що проживає разом з батьками, утримує їх та витрачає кошти на їх лікування.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що позивач приймає участь у вихованні та утриманні дитини, подорожує з нею, надає матеріальну допомогу на оздоровлення, медичні обстеження, виконавчий лист про стягнення аліментів втрачений, проте, за добровільним рапортом позивача аліменти перераховуються з його заробітної плати, що свідчить про добросовісність виконання батьком обов`язку щодо утримання та виховання дочки. Посилання апелянта на значне збільшення заробітної плати позивача не обґрунтоване доказами, є припущенням та не варте уваги.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач дійсно витрачає значні кошти на оренду житла, має на утриманні батьків, витрачає значні кошти на їх лікування, а тому його матеріальне становище погіршилося та позовні вимоги з цих підстав підлягають задоволенню.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги з огляду на наступне.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебував з 03 червня 2000 року в шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбу мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2001 року (а.с.5). 16 липня 2001 року шлюб між подружжям розірвано. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2001 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

08 червня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (після шлюбу ОСОБА_7 ) укладено шлюб (а.с.6). Від шлюбу у подружжя народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 (а.с.7). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 жовтня 2008 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_2 посилався на те, що власного житла не має, змушений орендувати для проживання квартиру за місцем роботи, на підтвердження чого надає копію договору оренди квартири АДРЕСА_1 від 20 квітня 2018 року, строк дії якого закінчується 06 квітня 2018 року (а.с.18, зворот). Крім того, зазначає, що на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку, які потребують постійного лікування, на підтвердження чого надав копії пенсійних посвідчень батьків та копії виписних епікризів на ім`я свого ОСОБА_8 . До того ж, позивач надав копію витягу з наказу №2 від 01 серпня 2016 року, яким ОСОБА_2 , був призначений на посаду штурмана відділу напрямків на авіацію військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Доказів домовленості між батьками щодо способу виконання позивачем батьківського обов`язку щодо утримання обох дітей саме в частині зменшення розміру аліментів матеріали справи не містять.

Для зменшення розміру аліментів за позовом платника відповідно до вимог ст. 192 СК України суд має з`ясувати, чи погіршився майновий стан позивача ОСОБА_2 , чи погіршився його стан здоров`я, інші підстави, які можуть суттєво впливати на майновий стан платника аліментів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень.

Позивачем надано до суду лише копію витягу з наказу №2 від 01 серпня 2016 року про зарахування його до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 таким, що з 01 серпня 2016 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою штурмана відділу напрямків на авіацію військової частини НОМЕР_1 та з посадовим окладом. З даного наказу вбачається, якого розміру був передбачений посадовий оклад та відсоткові ставки різного роду щомісячних надбавок, премій та заохочень. З позовом про зменшення розміру аліментів ОСОБА_2 звернувся у листопаді 2018 року. Відомостей про доходи, отримані ОСОБА_2 з моменту ухвалення судових рішень про стягнення аліментів (за минулі роки) та до звернення з позовом про зменшення розміру аліментів (теперішній час) матеріали справи не містять. Таких доказів не було надано і до суду апеляційної інстанції, а відтак докази погіршення матеріального стану позивача відсутні.

Суд помилково дійшов висновку щодо обґрунтованості позову з підстав наявності у відповідача непрацездатних батьків пенсіонерів, які потребують лікування. До позовної заяви позивач надав дві копії виписних епікризів на ім`я ОСОБА_8 . Інших доказів на підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 щодо утримання батьків матеріали справи не містять. Копії епікризів не є достатніми доказами того, що ОСОБА_2 несе витрати на лікування батьків та внаслідок даних обставин його матеріальний стан погіршується.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син позивача, досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 . Виконання постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2001 року припинилося з досягненням ОСОБА_4 повноліття. Вказана обставина додатково вказує, що матеріальний стан позивача не погіршився, оскільки з заробітної плати ОСОБА_2 з 28 лютого 2019 року будуть стягуватися аліменти лише на одну дитину ОСОБА_5 .

Інших обставин, які можуть суттєво впливати на майновий стан позивача судом не встановлено.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо того, що суд неповно дослідив обставини справи та необґрунтовано задовольнив позовні вимоги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень.

За змістом ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Матеріали справи не містять достатніх доказів, які дозволяють встановити обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, а саме: на погіршення свого матеріального становища, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позову.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2019 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити у повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2»г» ч.3 ст. 389 ЦПК України

Повний текст постанови складено 15 травня 2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе