Номер провадження: 22-ц/813/2921/19
Номер справи місцевого суду: 518/1549/17
Головуючий у першій інстанції Палій С.А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: № 518/1549/17

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

- за участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - Миколаївська сільська рада Ширяївського району Одеської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Палія С.А. 23 травня 2018 року,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд: 1) встановити факт родинних відносин між нею, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 - як між донькою та матір`ю; 2) визначити їй, додатковий строк 6 місяців від дня набрання законної сили рішенням

суду для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті її матері - ОСОБА_3 ..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що після смерті матері залишилося спадкове майно. Нотаріус видати свідоцтво на спадщину їй не може, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини спадкодавця та спадкоємця, у зв`язку з чим вона була змушена звернутися з даною заявою до суду.

Строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, а саме - внаслідок відсутності підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем, у зв`язку з чим вона була змушена звернутися з даною заявою до суду. Вважає, що причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори є поважними.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутню, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Рішення ухвалено у відсутність учасників справи.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 23 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено частково.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 - як між донькою та матір`ю.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вимоги про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими. Вказана позивачем причина пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини ніякими доказами не підтверджується, є підставою для відмови в задоволенні вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а. с. 24 - 25).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення даних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення в оскаржуваній частині ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що судом необґрунтовано не взято до уваги той факт, що для підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем заявниця змушена була звертатись до Ширяївського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області та обласного архіву, що потребувало значного часу, а згодом до суду з цього питання. Окрім цього, визнання відповідачем позову є підставою для задоволення вимог, на що суд необґрунтовано не звернув уваги.

Апелянт в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань суду не надав.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надійшов.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у як найскорішому вирішені спору, освідомленість учасників справи про ї розгляд, думку осіб, які прийняли участь у судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Законність та обґрунтованість рішення суду в частині задоволення вимог про встановлення факту родинних відносини апеляційним судом не переглядається.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів дійшов правильного вищевказаного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 12, 13, 263 - 265 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_3 (а. с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею - 2,00 га., що розташована на території Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області і посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 04.01.2005 року (а. с. 6 - 8).

Позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 ..

Після смерті матері позивачка звернулася до Любашівської районної державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися з позовом до суду, що підтверджується інформаційним листом Любашівської районної державної нотаріальної контори № 2340/01-16 від 27.10.2017 року (а. с. 15).

Між сторонами виникли спадкові правовідносини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що судовий порядок продовження строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України застосовується, зокрема, у разі відсутності письмової згоди спадкоємців які прийняли спадщину, за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори при прийняття спадщини, а також при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Також в постанові Верховного Суду України №7 роз`яснено , що при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку суд повинен дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються: тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Не вважаються поважними наступні причини пропуску строку для прийняття спадщини: 1) юридична неграмотність та необізнаність спадкоємців про правила ст. ст. 1268 - 1269 ЦК; 2) подання заяви про прийняття спадщини за місцем проживання спадкоємця, а не за місцем її відкриття; 3) відсутність можливості вчасно звернутися до держнотконтори з причин великої черги до нотаріуса; 4) хвороба членів сім`ї спадкоємців; 5) надмірна заклопотаність на роботі; 6) тяжкий матеріальний стан спадкоємців тощо.

Позивач вказує, що причиною пропуску нею встановленого законом строку є те, що в неї було відсутнє підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем у зв`язку з чим вона зверталася до відповідних органів.

Однак доказів спроби звернення нею у встановлений строк до нотаріальної контори чи до суду - для встановлення факту родинних відносин на протязі шести місяців з дня смерті матері не надано. До нотаріальної контори позивач звернулася лише 27.10.2017 року, де їй було надано відповідні роз`яснення. До суду з відповідною заявою позивачка звернулася лише 04.12.2017 року, тобто близько півтора року з дня смерті матері.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не надано жодних поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті її матері .

Враховуючи вищевказане доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції необґрунтовано не взято до уваги той факт, що для підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем позивачка змушена була звертатись до Ширяївського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області та обласного архіву, що потребувало значного часу, а згодом до суду з цього питання не знайшов свого підтвердження. Даному факту судом першої інстанції надано правову оцінку у сукупності з іншими діями позивача направленими на реалізацію її права на звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції не взято до уваги наявність письмової заяви Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області про визнання нею позовних вимог, оскільки така позиція відповідача не має заздалегідь визначеного впливу на рішення суду при наявності інших доказів, які мають значення для справи.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування цього рішення.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_1 , а також для прийняття доводів апеляційної скарги останньої у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 23 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 травня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе