"23" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі :
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визначення порядку користування, -
Позивач звернулася до суду із позовною заявою про поділ майна подружжя та визначення порядку користування майном посилаючись на те що, з 26.04.1995 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час шлюбу ними було набуто (придбано) майно - квартиру АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право власності видано на ім`я відповідача 17.05.2013 року. Вартість квартири на час її придбання становила 453 205 грн. На даний час середня її вартість складає 1 176 000,00 грн. Оскільки квартира була придбана в період шлюбу, вона їм належить на праві спільної сумісної власності. На даний час в квартирі проживають вона та син з дружиною. З березня 2015 року відповідач залишив сім`ю та став проживати окремо, вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Їй (позивачу) доводиться самостійно брати участь у витратах на управління, утримання та збереження майна. Відповідач відмовляється приймати участь. Син також не приймає участь в оплаті житлово-комунальних послуг. Спірна квартира була придбана в період шлюбу, проте формальним (за юридичною ознакою) власником є відповідач, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом. Добровільно подіти майно відповідач відмовляється. Згідно з технічним паспортом квартира складається з двох кімнат, житлова площа - 44,4 м2, у тому числі: 1-а кімната - 22,6 м2, 2-а кімната - 21,8 м2, кухня - 18,7 м2, вбиральня - 1,8 м2, ванна кімната - 6,4 м2, хол - 20,4 м2. Загальна площа квартири - 97,7 м2. Кімнати ізольовані. Ѕ частина квартири має належить їй (позивачу), що становить 22,2 м2 житової площі, що приблизно відповідає площі кімнати 22,6 м2, яку просить виділити їй у користування, а відповідачу кімнату площею 21,8 м2 з балконом. В процесі розгляду справи була подана заява про уточнення / доповнення позовних вимог, де уточнено адресу спірної квартири.
В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. У разі неявки відповідача до суду не заперечувала на заочний порядок розгляду справи.
Відповідач в судове засідання, не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов, суду не надав, що дає підстави для прийняття рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Даний позов зареєстровано в суді 16.11.2018 року. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2018 року відкрито провадження у справі.
01.04.2019 року подано заяву про уточнення позовних вимог.
Ухвалою від 01.04.2019 року витребувано докази, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
02.05.2019 року надійшли витребувані документи.
В суді встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.04.1995 року.
09.09.2009 року між ТОВ «Фінансова компанія «УКО-Капітал» та ОСОБА_2 укладено Договір № 405/І-Е про участь у Фонді фінансування будівництва, де предметом договору є об`єкт інвестування - двокімнатна квартира по АДРЕСА_2 .
17.05.2013 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано у реєстрі речових прав 14.05.2013 року.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.
Відповідно до ст. 60 СК України, Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно частини 1 статті 70 України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
В суді встановлено, що спірна квартира була придбана в період шлюбу, а тому є спільною власністю подружжя. Між подружжям шлюбний договір не укладався. Дані обставини дають підстави суду для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири.
Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено в позові .
По даній справі було встановлено, що позивач просить виділити їй кімнату площею 22,6 м2, а відповідачу кімнату площею 21,8 м2 з балконом, площа якого 6,0 м2.
Встановлено, що житлова площа квартири становить 44,4 м2, сторони є власниками по 1/2 частині, тобто, на кожного припадає по 22,2 м2.
Оскільки, кімната, яку позивач просить виділити відповідачу - 21,8 м2 з балконом, то з урахування їх часток, суд вважає за можливе визначити порядок користування згідно позовних вимог позивача. Виділ кімнати площею 22,6 м2 без балкона, жодним чином не буде порушувати права позивача та відповідача, та не вплине на розмір їх часток у власності.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідач до суду не з`явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які спростовують твердження позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 5 990,80 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Враховуючи викладена та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визначення порядку користування - задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .
Виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 22,6 м2 в квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 97,7 м2, житловою площею 44,4 м2, що відповідає її частці в праві власності на квартиру. Місця загального користування - хол площею 20,4 м2, кухню площею 18,7 м2, вбиральню площею 1,8 м2, ванну кімнату площею 6,4 м2, залишити у спільному користуванні.
Виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 21,8 м2 разом з балконом 6,0 м2, в квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 97,7 м2, житловою площею 44,4 м2, що відповідає її частці в праві власності на квартиру. Місця загального користування - хол площею 20,4 м2, кухню площею 18,7 м2, вбиральню площею 1,8 м2, ванну кімнату площею 6,4 м2, залишити у спільному користуванні.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_5 ) судовий збір в розмірі 5 990 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 80 копійок.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: