Справа № 520/6929/18
Провадження № 2/520/952/19
УХВАЛА

04.03.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В .

при секретарі - Кириковій О.О .,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою малолітньою особою, вселення,

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою малолітньою особою та встановлення порядку користування нерухомим майном шляхом виділу частки в натурі зі спільного нерухомого майна, в якій позивач просить суд:

- усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язавши ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_2 вказаною квартирою;

- встановити порядок користування ОСОБА_2 квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виділення їй в натурі у користування жилу кімнату у цій квартирі, площею 12.5 кв. м., відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» станом на 04.09.2008 року. Інші частини квартири, зазначені відповідно до наведеного технічного паспорту, у тому числі коридор, кухня (з газовою плитою та раковиною), санвузол (з ванною кімнатою), балкон, кладовка, частина кімнати загальною площею 18,6 кв.м., в частині необхідній для забезпечення проходу до інших кімнат, залишити у загальному користуванні.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В .

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 06.06.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою малолітньою особою та встановлення порядку користування нерухомим майном шляхом виділу частки в натурі зі спільного нерухомого майна - залишено без руху, надано позивачеві строк терміном в десять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої заяви.

Також в ухвалі суду роз`яснено, що ОСОБА_1 , діючі в інтересах ОСОБА_2 , у відповідності до п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а також, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

26 червня 2018 року до суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 на усунення недоліків поданої заяви, до якої позивачем надано уточнену позовну заяву до ОСОБА_3 , в якій позивач просить суд:

- усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 ;

- вселити ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_1, у тому числі

- не перешкоджати ОСОБА_2 потрапляти до вказаної квартири у будь-який час та без будь-яких обмежень чи погоджень з боку співвласника квартири ОСОБА_3 ;

- не змінювати та не встановлювати без згоди інших співвласників та користувачів вищезазначеної квартири нові замки на вхідних дверях квартири, дверях від приміщень загального користування та дверях жилої кімнати, площею 12,5 кв.м., відображеної у технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» станом на 04.09.2008 року;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію завданої їй моральної шкоди в сумі 120000 гривень 00 копійок.

Оглянувши надані до суду документи, судом встановлено, що позивачем усунуті недоліки відповідно до ухвали судді Київського районного суду міста Одеси від 06.06.2018 року.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 27.06.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 вересня 2018 року о 14 годині 00 хвилин.

У підготовче судове засідання призначене на вказану дату і час позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, наявним в матеріалах справи а.с.40, про причини неявки суд не повідомила.

У зв`язку з чим, підготовче судове засідання було відкладено на 19 жовтня 2018 року о 12 годині 00 хвилин.

У підготовче судове засідання призначене на 19.10.2018 року позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про сповіщення, наявним в матеріалах справи а.с.47, про причини неявки суд не повідомила.

У зв`язку з чим, підготовче судове засідання було відкладено на 06 грудня 2018 року о 14 годині 00 хвилин.

У підготовче судове засідання призначене на 06.12.2018 року позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, наявним в матеріалах справи а.с.54, про причини неявки суд не повідомила.

У зв`язку з чим, підготовче судове засідання було відкладено на 18 січня 2019 року о 09 годині 15 хвилин.

У підготовче судове засідання призначене на 18.01.2019 року позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про сповіщення, наявним в матеріалах справи а.с.52, про причини неявки суд не повідомила.

У зв`язку з чим, підготовче судове засідання було відкладено на 04 березня 2019 року о 09 годині 00 хвилин.

У підготовче судове засідання призначене на 04.03.2019 року позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки, наявним в матеріалах справи а.с.57, про причини неявки суд не повідомила.

Отже, судом встановлено, що позивач повторно не з`явилась у судове засідання будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце його проведення, без поважних причин, не повідомивши суд про причини такої неявки, та не надавши до суду заяви про розгляд справи за її відсутності.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Водночас, згідно з п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

На підставі вищевикладеного вбачається, що позивач будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце проведення судових засідань, повторно не з`явилась до судового засідання, не повідомивши суд про причини такої неявки, та з урахуванням того, що позивач жодного разу не з`явилась до судового засідання починаючи з 10 вересня 209 року, будучи обізнаною про судове провадження за позовом позивача, суд доходить до висновку, що позивач втратила інтерес до цього судового провадження.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Частинами 1, 2 статті 210 ЦПК України встановлено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму судам роз`яснено, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Судом враховується, що провадження в цій справі відкрито 27 червня 2018 року, тобто більше півроку тому, починаючи з якого по цей час позивач жодного разу не з`явилась до судового засідання, за цей проміж систематичні нез`явлення позивача до судових засідань робить неможливим проведення розгляду справи, що призводить до постійних їх відкладень, за наслідком чого призводить до порушення судом норм чинного законодавства України щодо розгляду справи в розумні строки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, вказані положення процесуального закону мають імперативну норму щодо залишення позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача.

Отже, позивач будучи ініціатором даного судового провадження, маючи інформацію про дату час та місце судового засідання, в судові засідання не з`являється.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Отже ЦПК України не передбачає обмежень щодо не можливості залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з неявкою позивача у судові засідання під час підготовчого провадження по справі.

Під час вирішення питання про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою, судом також враховується, що відповідно до п.3 ч.1 ст.157 ЦПК України, суд залишає позовну заяву без розгляду, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд враховує складність справи, стадію розгляду, готовність сторони до самостійного захисту своїх інтересів, добросовісність дій позивача, який не з`явився, за наслідком чого вважає за неможливе здійснювати розгляд справи за відсутності позивача.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, з урахуванням того, що позивач повторно не з`явився в судове засідання, без поважних причин, про дату, час і місце проведення якого був належним чином повідомлений, обізнаний, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, у відповідності до норм Цивільного Процесуального Кодексу України, Конвенції та практики Європейського суду, суд дійшов висновку та вважає, що позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою малолітньою особою, вселення, підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою малолітньою особою, вселення - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві - ОСОБА_1 , що залишення позову без розгляду, не перешкоджає повторному зверненню до суду з цим позовом, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено - 04 березня 2019 року.

Головуючий Калініченко Л. В.