Справа № 2-7214/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Бердій М.А.,

при секретарі Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне подання головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Токарець Тетяни Сергіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, суд -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Токарець Т.С. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області знаходиться виконавче провадження №53047990 з виконання виконавчого листа №2-7214/10, що виданий 23 січня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором від 24 квітня 2007 року, що становить 925 657,60 грн., а також 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та виконавче провадження №53081900 з виконання виконавчого листа №1715/4909/12, що виданий 09 січня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору №4 СМБ від 24 квітня 2007 року, а саме заборгованості по відсотках в сумі 16909 євро, що еквівалентно 172 119,28 грн., комісію передбачену договором в сумі 33 671,35 грн., а всього 205 790,81 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в сумі 2058 грн.

Рішення суду боржником ОСОБА_1 не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Державний виконавець Токарець Т.С. в судове засідання не з`явилася.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:.

Як було встановлено в судовому засіданні, на виконанні у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області знаходиться виконавче провадження №53047990 з виконання виконавчого листа №2-7214/10, що виданий Рівненським міським судом Рівненської області 23 січня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором від 24 квітня 2007 року, що становить 925 657,60 грн., а також 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Крім того, на виконанні у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області знаходиться виконавче провадження №53081900 з виконання виконавчого листа №1715/4909/12, що виданий Рівненським міським судом Рівненської області 09 січня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредитному договору №4 СМБ від 24 квітня 2007 року, а саме заборгованості по відсотках в сумі 16909 євро, що еквівалентно 172 119,28 грн., комісію передбачену договором в сумі 33 671,35 грн., а всього 205 790,81 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в сумі 2058 грн.

Відповідно до повідомлення Рівненського ВРЕР ВДАІ УМВС України в Рівненській області від 27 січня 2017 року за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб Opel Kadett Caravan (1991 року випуску), номер двигуна НОМЕР_1 , тип автомобіля легковий В, номер кузова НОМЕР_2 .

01 листопада 2018 року державним виконавцем Токарець Т.С. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: транспортного засобу Opel Kadett Caravan, легковий В.

05 листопада 2018 року старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Токарець Т.С. винесені постанови про заміну сторони виконавчого провадження та замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ОСОБА_3 .

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, може звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості.

Статтею 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Відповідно до ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Відповідно до положення ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Із матеріалів справи вбачається, що державний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає заходів щодо його виконання за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, в контексті вищезазначених норм права, державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

З представлених суду документів не вбачається, що з моменту відкриття виконавчого провадження від 06 грудня 2016 року та 12 грудня 2016 року державним виконавцем вчинялися будь-які виконавчі дії, спрямовані на виконання судового рішення. Наявні у справі повідомлення Рівненського ВРЕР ВДАІ УМВС України в Рівненській області, постанова про розшук майна боржника та постанови про заміну сторони виконавчого провадження не свідчать про ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язку, покладеного на нього судовими рішеннями.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому згідно з частиною 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v. Bulgaria від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

Доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення державним виконавцем не наведено і в судовому засіданні не було здобуто.

Будь - яких доказів умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, державний виконавець не надав.

Таким чином, на час звернення з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду, факт ухилення боржником від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, не встановлено.

Оскільки, відповідно до ч. 4ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Із матеріалів, долучених до подання, не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України. Судом не встановлено фактів, що утруднюють чи роблять неможливим примусове виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України, тому подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є передчасним та таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.441 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Токарець Тетяни Сергіївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним Кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.