КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/3210/18 Головуючий у 1-й інст. - Гребенюк В.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6806/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Тузової Владислави Олександрівни на рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Гребенюка В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь у зв`язку із простроченням повернення вкладу за договором № 1562 (Вклад «Депозит VIP») від 17.03.2009 року грошові кошти у загальному розмірі 31 063 595, 32 грн., з яких 199 126, 71 грн. - проценти по вкладу за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року; 28 789 326, 31 грн. - пеня за період з 02.03.2017 року по 01.03.2018 року за прострочення повернення вкладу; 205 807, 96 грн. - 3% річних за період з 02.03.2015 року по 01.03.2018 року у зв`язку з простроченням повернення вкладу; 1 869 334, 34 грн. - інфляційні нарахування за період з 02.03.2015 року по 01.03.2018 року у зв`язку з простроченням повернення вкладу.

Посилається на те, що 17 березня 2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір № SAMDN 1562 (Вклад «Депозит VIP») строком до 17 березня 2010 року включно з можливістю пролонгації та можливістю щомісячного поповнення. В той же день позивач вніс на свій депозитний рахунок 1 098 235 , 49 грн. і йому було видано ощадну книжку (електронну НОМЕР_2 .

09 вересня 2009 року між ОСОБА_1 та відповідачем був укладений договір № SAMDN 2516 (Вклад «Пенсійний накопичувальний») строком до 09 вересня 2010 року включно з можливістю пролонгації та обов`язковим щомісячним поповненням вкладу на суму не менше 2 880, 00 грн. В той же день позивач вніс на свій депозитний рахунок 13 760, 00 грн. і йому було видано ощадну книжку (електронну НОМЕР_3 .

У травні 2014 року ОСОБА_1 дізнався, що його ощадні книжки заблоковані і він не може отримати через мережу банкоматів відповідача і через електронну систему «Приват24» інформацію про стан його депозитних рахунків та про наявні на них грошові кошти. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із запитом про суму належних йому грошових коштів, що знаходяться у відповідача на його депозитних рахунках, та їх виплату позивачу. Відповідач надав довідку № 3068709 від 14 травня 2014 року про залишок грошових коштів на його депозитних рахунках у розмірі: за депозитним договором № SAMDN1562 (Вклад «Депозит VIP») 2 629 162, 22 грн. та за депозитним договором № SAMDN 2516 (Вклад «Пенсійний накопичувальний») 124 242, 41 грн., однак жодної інформації про порядок та термін повернення належних йому грошових коштів банк не надав.

При повторному зверненні до відповідача, позивачу було надано відповідь від 24.09.2014 року про те, що на даний період призупинено роботу Кримського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» та обслуговування клієнтів у зв`язку із невизначеністю статусу Кримського півострову та його правового режиму. Таким чином, відповідачем не виконані умови договору, що є неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань із своєчасного і належного повернення банківських вкладів (грошових коштів), сум нарахованих відсотків та порушенням умов цих договорів і норм законодавства України.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів - задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 за прострочення виконання зобов`язання з повернення вкладу за договором №1562 від 17.03.2009 року грошові кошти у загальному розмірі 2 288 388 грн. 69 коп., що складається з: процентів по вкладу за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року у розмірі 199 126 грн. 71 коп.; пені за період з 02.03.2017 року по 01.03.2018 року у розмірі 14 119 грн. 68 коп.; 3% річних за період з 02.03.2015 року по 01.03.2018 року у розмірі 205 807 грн. 96 коп.; інфляційних нарахувань за період з 02.03.2015 року по 01.03.2018 року у розмірі 1 869 334 грн. 34 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 34 325 грн. 83 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Тузова Владислава Олександрівнаподала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнутого розміру відсотків та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір відсотків до 160 795,24 грн. та стягнутого розміру судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір судового збору до 651,94 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.

Посилається на те, що суд не прийняв до уваги, що судовим рішенням, яке набрало законної сили 31 січня 2018 року, було розірвано договір банківського вкладу № SAMDN 1562 від 17.03.2009 року. Застосування встановленої умовами договору банківського вкладу від 17.03.2009 року відсоткової ставки у розмірі 18% річних можливе лише у період строку дії такого договору. Відповідно до умов п. 16 договору банківського вкладу № SAMDN1562 від 17.03.2009 року у разі розірвання договору - нарахування відсотків за депозитом здійснюється на суму вкладу по ставці «на вимогу» за фактичний строк користування банком вкладу. За період з 29.09.2017 року по 31.01.2018 року повинна застосовуватися відсоткова ставка у розмірі 18% річних, а за період з 01.02.2018 року по 01.03.2018 року - відсоткова ставка «на вимогу» у розмірі 0, 01% річних, а відтак, загальний розмір нарахованих відсотків за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року має складати 160 795, 24 грн., а не 199 126, 71 грн.

Крім того, відповідач не погоджується з рішенням суду в частині стягнутого судового збору у розмірі 34 325, 83 грн., посилаючись на п. п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зазначає, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8810, 00 грн. З урахуванням часткового задоволення вимог, суд повинен був розрахувати та стягнути з банку на користь держави судовий збір у розмірі 651, 94 грн.

Представник позивача подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що рішення суду у справі № 758/10001/16ц про розірвання депозитного договору і стягнення суми вкладу набрало законної сили 31.01.2018 року, тобто після спливу строку вказаного в таблиці 1 договору - 17.03.2010 року. Тому відсутні передбачені у депозитному договорі підстави для застосування процентної ставки по вкладу на вимогу. У пункті 13 депозитного договору закріплено, що дія договору припиняється з виплатою клієнту всієї суми вкладу разом з процентами, належними у відповідності до умов цього договору, але сума вкладу позивачу до цього часу не виплачена, що дає усі підстави для нарахування процентів по вкладу за договірною ставкою 18 % річних. Крім того, зазначив, що банк нарахував проценти за ставкою 18 % річних у сумі 160 775,07 грн. за період з 29.09.2017 року по 31.01.2018 року як за 124 дні, в той час як в дійсності у вказаному періоді 125 днів і тому сума процентів має становити 162 071,64 грн. Банк нарахував проценти за період з 01.02.2018 року по 01.03.2018 року як за 28 днів, в той час як насправді у ньому 29 днів. Якби у вказаний період проценти по вкладу дійсно повинні були нараховуватися за ставкою вкладу «До запитання» 0,01% річних, то сума таких процентів становила б 20,89 грн., а не 20,17 грн., як нарахував Банк.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь у зв`язку із простроченням повернення вкладу за договором №1562 (Вклад «Депозит VIP») від 17.03.2009 року грошові кошти.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником наявних у нього на рахунках № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 грошових коштів. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року, яке набрало законної сили, встановлено, що термін дії договорів банківського вкладу укладеного між позивачем та відповідачем закінчився 31 січня 2018 року, а відтак, без будь-яких на те підстав, починаючи з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року відповідач неправомірно заблокував рахунки позивача та з цього часу не повертає гроші та не нараховує відсотки на депозитні рахунки, чим порушує умови договору та законодавство України. Відсоткова ставка за договором №SAMDN 1562 від 17.03.2009 року складає 18% річних, тому сума відсотків по вкладу за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року включно становить 199 126,71 грн.

На спірні правовідносини поширюються положення Закону України «Про захист прав споживачів», тому Банк несе відповідальність за неналежне надання вкладнику - позивачу фінансових послуг, передбачену ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3% вартості послуги за кожний день прострочення за період з 02.03.2017 року по 01.03.2018 року.

Крім того, з урахуванням ч.2 ст.625 ЦК України суд вважав обгрунтованими вимоги про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Рішення суду оскаржується в частині позовних вимог про стягнення процентів по вкладу за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року та розміру судового збору, тому в іншій частині вимог апеляційним судом не переглядається.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення процентів по вкладу за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 рокувиходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 17.03.2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № SAMDN 1562 (Вклад «Депозит VIP) строком до 17.03.2010 року включно, з можливістю пролонгації та можливістю щомісячного поповнення. 17.03.2009 року ОСОБА_1 було внесено на депозитний рахунок 1 098 235,49 грн. та було видано ощадну книжку (електронну НОМЕР_2 (а.с. 7-8).

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Згідно пункту 8 глави 2 розділу ІІІ Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003 року № 337, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов правильного висновку, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми підтверджена договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника виникає право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов`язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).

Відповідно до ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час.

За умовами ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до умов договорів банківського вкладу сторони мають право достроково розірвати дійсний договір відповідно до чинного законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору.

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Банку з вимогою про повернення належних йому грошових коштів, які знаходяться на депозитних рахунках.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або з іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 2 ст. 1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до банку з вимогою повернути вклад, проте банк свої зобов`язання не виконав.

Пунктом 5 Постанови Національного банку України від 06.05.2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя» зобов`язано припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, що унеможливлює діяльність відокремленого підрозділу банку на території АРК та м. Севастополя - філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банк відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Позивач є власником наявних у нього на рахунках № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 грошових коштів.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року (справа № 758/10001/16-ц) позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, розірвання договорів та повернення грошових коштів - задоволено частково.

Розірвано депозитний договір № SAMDN 1562 (вклад «Депозит VIP) від 17.03.2009 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 2 629 162 грн. 22 коп. - депозитний вклад, 1 558 371 грн. 11 коп. - проценти за договором № SAMDN 1562 (вклад «Депозит VIP») від 17.03.2009 року, а всього стягнуто 4 187 533, 33 грн.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено (а.с. 12-17).

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 31 січня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» відхилено, рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року залишено без змін (а.с. 18-22).

Щодо нарахування відсотків суд виходив з наступного.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року (справа № 758/10001/16-ц) набрало законної сили 31.01.2018 року. Таким чином, термін дії договору банківського вкладу укладеного між позивачем та відповідачем закінчився 31.01.2018 року, а відтак, без будь-яких на те підстав, починаючи з 29.09.2017 року (згідно рішення проценти нараховувалися з 14.06.2014 року по 28.09.2017 року) по 01.03.2018 року відповідач неправомірно заблокував рахунки позивача та з цього часу не повертає гроші та не нараховує відсотки на депозитні рахунки, чим порушує умови договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до правової позиції, висловленої у Постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 року у цивільній справі № 6-2861цс15 закінчення строку дії договору в разі невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні, що містять обов`язок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом.

Згідно з інформацією, яка знаходиться в таблиці 1, яка йде Додатком до договору № SAMDN 1562 (Вклад «Депозит VIP»), відсоткова ставка складає 18 % річних. Вказаний депозитний банківський вклад передбачає можливість отримання у будь-який час грошової суми у повному обсязі або частинами, а значить за своєю правовою природою є банківським вкладом на вимогу.

Сума відсотків по вкладу «Депозит VIP» за договором № SAMDN 1562 від 17.03.2009 року за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року включно становить - 199 126,71 грн. (2 629 162,22 грн. х 18 % х 154 (кількість днів у періоді) / 366 (кількість днів у році) / 100% = 199 126,71 грн.).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду в частині стягнутого розміру відсотків за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнув з відповідача відсотки, нараховані на депозитні кошти за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року в розмірі 199 126,71 грн., що не відповідає умовам договору банківського вкладу на підставі якого нараховувалися такі відсотки.

Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року у справі №758/10001/16-ц, яке набрало законної сили 31.01.2018 року було розірвано договір банківського вкладу № SAMDN 1562 від 17.03.2009 року.

Колегія суддів звертає увагу, що застосування встановленої умовами договору банківського вкладу № SAMDN 1562 від 17.03.2009 року відсоткової ставки у розмірі 18% річних можливе лише у період строку дії такого договору.

Відповідно до умов п.16 договору банківського вкладу № SAMDN 1562 від 17.03.2009 року у разі розірвання договору нарахування відсотків за депозитом здійснюється на суму вкладу по ставці на «вимогу» за фактичний строк користування банком вкладу.

Згідно ч.2 ст.1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлено, то в розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Договір банківського вкладу не містить визначеного розміру процентної ставки за користування грошовим вкладом у разі неналежного виконання зобов`язань за договором після закінчення терміну його дії.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що за період з 01.02.2018 року (з 31.01.2018 року договір вкладу було розірвано на підставі судового рішення) по 01.03.2018 року повинна застосовуватись відсоткова ставка «на вимогу».

Згідно Протоколу Комітету управління активами і пасивами ПАТ КБ «Приватбанк» від 25.04.2017 року встановлено відповідний розмір відсоткової ставки для депозитів з 04.05.2017 року «до запитання» у розмірі 0,01% річних.

Сума вкладу -2 629 162,22 грн.;

період нарахування - з 29.09.2017 року по 31.01.2018 року, що складає 125 днів

2 629 162,22 грн. х 18% річних х 125 днів : 365 днів = 162 071,64 грн.;

період нарахування - з 01.02.2018 року по 01.03.2018 року, що складає 29 днів

2 629 162,22 грн. х 0,01% річних х 29 днів : 365 днів = 20,89 грн.

Таким чином, розмір відсотків за депозитним вкладом за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року складає 162 092,53 грн.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» процентів по вкладу за договором № SAMDN 1562 від 17.03.2009 року за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року у розмірі 199 126,71 грн. з ухваленням в цій частині вимог нового рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 проценти по вкладу за договором № SAMDN1562 від 17.03.2009 року за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року у розмірі 162 092 грн. 53 коп.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком суду в частині стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судового збору у розмірі 34 325,83 грн.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява позивачем ОСОБА_1 подана до суду у 2018 році.

Оскаржуваним рішенням суду з АТ КБ «Приватбанк» стягнуто на користь ОСОБА_1 грошові кошти у загальному розмірі 2 288 388,69 грн.

Один відсоток від стягнутої суми становить 22 883,88 коп., однак відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір максимального судового збору за подачу позову фізичною особою становить 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, при подачі вказаного позову позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 8 810 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору при поданні позовної заяви, з урахуванням вищевикладеного з відповідача в дохід держави має бути стягнутий судовий збір у розмірі 8 810 грн. (1762 грн. х 5).

Тобто, рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення з АТ КБ «Приватбанк» судового збору в розмірі 34 325,83 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в дохід держави судовий збір у розмірі 8 810 грн. - за подачу позивачем позовної заяви.

Крім того, виходячи з положень ст.141 ЦПК України на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає відшкодуванню судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 431 грн. 40 коп. за рахунок державного бюджету в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Тузової Владислави Олександрівни - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 рокув частині стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» процентів по вкладу за договором № SAMDN 1562 від 17.03.2009 року за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути зАкціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , проценти по вкладу за договором № SAMDN 1562 від 17.03.2009 року за період з 29.09.2017 року по 01.03.2018 року у розмірі 162 092 грн. 53 коп.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 рокув частині стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судового збору скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в дохід держави судовий збір у розмірі 8 810 грн. - за подачу позивачем позовної заяви.

Відшкодувати Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 431 грн. 40 коп. за рахунок державного бюджету в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 травня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.