Провадження №2/200/2258/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В позові посилається на те, що він є одноособовим власником квартири 45 буд.47 корп.2 на ж/м Тополя-3 в м.Дніпрі, де зареєстрований відповідач, однак не проживає з 1995 року. Відповідач не приймає участі у сплаті комунальних послуг, увесь тягар утримання майна несе позивач. Реєстрація відповідача у квартирі призводить не тільки до додаткових витрат позивач, а й створює для нього перешкоди у розпорядженні майном. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою 45 буд.47 корп.2 на ж/м Тополя-3 в м.Дніпрі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження.

Відповідачеві було запропоновано надати відзив на позов, але від нього відзиву на позов не надано.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 03.03.2017 року позивачу належить квартира №45 в будинку №47 корпус 2 на ж/м Тополя-3 в м.Дніпрі.

Відповідач у спірній квартирі з 1995 року не проживає, особистих речей не має, квартирою, як житловою площею, не цікавиться, не приймає участі у її утриманні, комунальні послуги не сплачує, мешкає добровільно в іншому місце.

В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом.

В силу ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає доказаним факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у спірній квартирі більш ніж шість місяців без поважних причин, відповідач не цікавиться квартирою, як житлом, не приймає участі у сплаті комунальних послуг та утриманні квартири, тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі №45 в будинку №47 корпус 2 на ж/м Тополя-3 в м.Дніпрі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 3,4,11-13,81,209,265,268,274,280,282 ЦПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі №45 в будинку №47 корпус 2 на ж/м Тополя-3 в м.Дніпрі та зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 49041, м.Дніпро, ж/м Тополя-3, 47/2/45) судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.