ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1151/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: В порядку ЦПК України
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2018 року по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

06.11.2018 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа із посиланням на те, що до ТОВ «ФК «Форінт» було передано копію виконавчого листа, а не його оригінал. На відповідний запит ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало відповідь, що до сьогоднішнього дня ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не отримав оригінал виконавчого листа від Московського ВДВС ХМУЮ. Саме в зв'язку з відсутністю оригіналу виконавчого листа банком було пропущено строки пред'явлення виконавчого листа до виконання. Московський ВДВС ХМУЮ повідомив, що начебто оригінал виконавчого листа та постанови про його повернення було отримано представником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_5 на руки. За твердженням банку вказана особа такі документи не отримувала.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» - Фісатіді Г.Д. в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку та про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Форінт» про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Форінт» просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву Товариства, поновивши строк на пред'явлення до виконання виконавчого листа по даній справі, та, видавши дублікат такого листа.

Апеляційна скарга мотивована тим, що після детального вивчення документів Договору факторингу з'ясувалось, що за актами прийому-передачі документів від 08.12.2016, що укладались на виконання договорів факторингу, директору ТОВ «ФК «Форінт» було передано копія виконавчого листа по даній справі, а не його оригінал. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» неодноразово звертався до Московського ВДВС ХМУЮ за отриманням оригіналу виконавчого листав. Згідно відповідей Державної виконавчої служби зазначений документ був виданий разом з відповідною постановою представнику банку ОСОБА_5 За твердженням банку вказана особа такі документи не отримувала. Саме у зв'язку з відсутністю оригіналу виконавчого листа банком було пропущено строки пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Представником ОСОБА_4 - ОСОБА_7 суду було надано відзив на апеляційну скаргу,в якому він просить останню залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Обґрунтовуючи відзив, зазначив, що заявником не надано доказів існування у первісного кредитора у період з 14.07.2015 - дати, зазначеної ДВС як дати отримання представником банку нарочно оригіналу виконавчого листа, по 24.02.2016 - кінцевого строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, об'єктивних обставин, що існують поза волею особи, і які роблять неможливим чи утрудненим дотримання процесуальних строків - у даному випадку для звернення до суду за видачею дубліката виконавчого листа.

Вказав, що на час укладення договорів факторингу заявник мав всі можливості дізнатись про відсутність оригіналу виконавчого листа.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника стягувача Фісатіді Г.Д. та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та розглянутого судом позову, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскаржувана ухвала вказаним вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.10.2013, задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №010-2/07/1-1288-07 від 03.12.2007.

Постановою державного виконавця Московського відділу ДВС ХМУЮ від 07.04.2014 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №643/10968/13-ц виданого 03.02.2014.

В подальшому постановою від 24.02.2015 виконавчий документ був повернутий стягувачу, у зв'язку із відсутністю у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.09.2017, було замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Форінт» у справі № 643/10968/13-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 25.09.2018, ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26.09.2017 залишено без змін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.04.2018 було видано дублікат виконавчого листа у справі №643/10968/13-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 25.09.2018, ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18.04.2018 скасовано. У задоволенні заяви ТОВ «ФК «Форінт» про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2018 було поновлено ТОВ «ФК «Форінт» пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа №643/10968/13-ц виданого Московським районним судом м. Харкова по справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 25.09.2018, ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2018 скасовано. У задоволенні заяви ТОВ «ФК «Форінт» про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання відмовлено.

Заява ТОВ «ФК «Форінт» від 05.11.2018 про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання мотивована тим, що до ТОВ «ФК «Форінт» було передано копію виконавчого листа, а не його оригінал. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не отримав оригінал виконавчого листа від Московського ВДВС ХМУЮ, саме в зв'язку з відсутністю оригіналу виконавчого листа банком було пропущено строки пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Так, у постанові державного виконавця Московського відділу ДВС ХМУЮ від 24.02.2015, якою виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення - зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 24.02.2016.

Як вбачається з копії листа Московського ВДВС ХМУЮ в Харківській області від 24.03.2016 №5377, яке було отримано АТ «Райфайзен банк Аваль» 06.04.2016, Московський ВДВС ХМУЮ в Харківській області повідомило, що згідно з розносної книги місцевої кореспонденції відділу 14.07.2015 представником банку ОСОБА_5 було нарочно отримано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та оригінал виконавчого листа.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що у заяві про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа заявник не навів жодного обґрунтування причин пропуску такого строку у період з 25.02.2016 по 08.12.2016 особою, яка мала статус кредитора на той час, процесуальним правонаступником якої є ТОВ «ФК «Форінт».

Крім того, не підлягає задоволенню заява в частині видачі дублікатна виконавчого листа, оскільки строк, встановлений для пред'явлення виконавчого документа до виконання сплив.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками районного суду.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вимогами статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV (в редакції, чинній на день набрання законної сили рішення суду першої інстанції про стягнення заборгованості з ОСОБА_4.) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно до частини другої статті 22 вказаного Закону України строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

За правилами ст. 23 зазначеного Закону у редакції, чинній на час винесення постанови від 24.02.2015 про повернення виконавчого документу, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувану у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

У даному випадку на день набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року річний строк для повторного пред'явлення виконаного листа, виданого на підставі заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2013 року, сплив 24.02.2016 відповідно до наведених норм ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV та згідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, у поєднанні із положенням п. 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно положень ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу.

У зв'язку зі заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до статті 516 ЦК України:

1. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 517 ЦК України:

1. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

2. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд першої інстанції всупереч вимог ст. 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення не з'ясував, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, що оригінал виконавчого листа дійсно був отриманий представником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки наявний в матеріалах справи лист Московського ВДВС ХМУЮ в Харківській області від 24.03.2016 №5377, містить додатком лише титульну сторінку розносної книги місцевої кореспонденції відділу без відомостей про документ, що вручався представнику банка на руки, та особу, яка його отримала, підтвердження її повноважень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає доведеним той факт, що оригінал виконавчого листа було втрачено з вини виконавчої служби, що об'єктивно, з урахуванням значного часу, який витратив стягувач для з'ясування цих обставин втрати виконавчого листа перешкодило вчасно повторно звернути його до примусового виконання, або вчасно звернутися із відповідною заявою до суду першої інстанції про видачу дубліката виконавчого листа.

Представником боржника в судовому засіданні було надано пояснення стосовно того, що ОСОБА_4 був обізнаний про стягнення з нього заборгованості рішенням суду та не виконував його.

Крім того, той факт, що стягувач вчасно звертав виконавчий лист до примусового виконання, з'ясовував подальшу долю виконавчого провадження. Згодом його правонаступник, ТОВ «ФК Форінт» після з'ясування дійсних обставин щодо втрати виконавчого листа неодноразово звертався до суду із відповідними заявами, - свідчить про те, що стягувач не втратив інтересу до обов'язкового для виконання рішення суду.

Конституція України в статті 127 закріпила однією з основних засад судочинства обов'язковість судового рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на обов'язковість виконання рішень суду, та те, що ТОВ «ФК «Форінт» проявляло активність у дотриманні процедури заміни сторони виконавчого провадження та неодноразові звернення з заявами про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити їм такий строк.

Відповідно до п. 17.4 частини 1 розділу VIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України від 03 жовтня 2017 року у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи висновок суду про необхідність поновити пропущений строк, слід видати стягувачу дублікат виконавчого листа, оскільки оригінал було втрачено.

Правилами п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення єпорушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

За таких обставин, встановивши, що судом першої інстанції постановлено ухвалу із порушенням вимог процесуального закону, доводи апеляційної скарги висновки суду спростовують, суд апеляційної інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує оскаржувану ухвалу, та задовольняє заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт».

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2018 року - скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі № 643/10968/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виданого 03 лютого 2014 року на виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2013 року.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа по справі № 643/10968/13-ц.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Судулише в частині вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Повний текст судового рішення складено 28.02.2019.

Головуючий -

В.Б. Яцина

Судді -

П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.