РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/22533/18

Провадження № 22-ц/4815/722/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2019 року (ухвалене у складі судді Галінської В.В., повний текст рішення суду 15 березня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

28 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що з 21 квітня 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

Від шлюбу мають двох синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Спільно не проживають, не ведуть спільного господарства.

Збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам дітей.

Просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 21.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 420, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку та на малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 грн щомісячно, але не менше 60 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2018 року та до досягнення дітьми повноліття, а також відновити їй дошлюбне прізвище " ОСОБА_8 ".

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено частково.

Шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 420, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Відновлено дошлюбне прізвище позивача " ОСОБА_8 ".

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум на дитину відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу допущено до негайного виконання.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що у відповідності до положень ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, те, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, відповідач є працездатним, фізично здоровим, може працювати та виконувати обов`язок по утриманню дитини, суд вважав за необхідне стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 2000 грн та на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 2500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31 жовтня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

09 квітня ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду, в частині визначення розміру аліментів, які підлягають до стягнення на користь ОСОБА_3 на синів ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що він немає можливості сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі.

Вказує, що він не працевлаштований та має нерегулярний дохід.

Сама по собі обставина придбання ним транспортного засобу не доводить факту можливості сплачувати аліменти, у встановленому судом розмірі.

Купівля транспортного засобу була обумовлена необхідністю, пов`язаною з подальшим працевлаштуванням, оскільки вимогами роботодавців є наявність транспортного засобу.

Гроші на придбання транспортного засобу були отримані ним в позику.

06 травня 2019 року ОСОБА_3 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що ОСОБА_3 є здоровою, працездатною особою, інших утриманців, крім спільних з нею дітей, немає, має у власності квартиру у м. Києві та автомобіль, офіційно не працевлаштований, оскільки працює за цивільно-правовими договорами.

Просить про залишення оскаржуваного рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення.

Судом встановлено, що з 21 квітня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 21 квітня 2007 року (а.с. 11).

Від шлюбу у сторін є діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10 квітня 2009 року, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 (а.с. 13).

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не працевлаштований, що підтверджується відомостями з його трудової книжки, серії НОМЕР_4 (а.с. 36).

Доказів того, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний дохід, позивачкою не надано, а судом не встановлено.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3 , місцевий суд правильно визначив обставини справи, те що для забезпечення необхідного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини необхідним є стягнення з відповідача аліментів на дітей, однак не правильно визначив їх розмір.

Враховуючи матеріальне становище платника аліментів те, що відповідач не має регулярного доходу, апеляційний суд прийшов до висновку, що розмір аліментів необхідно зменшити до 1500 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття.

Ураховуючи те, що суд першої інстанції, правильно встановивши характер спірних відносин, що виникли між сторонами, не правильно визначив розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 , ухвалене ним рішення підлягає зміні, а розмір аліментів - зменшенню з 2000 грн на сина ОСОБА_5 та 2500 грн на сина ОСОБА_10 до 1500 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття, що буде відповідати вимогам сімейного законодавства із врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2019 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 аліментів на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2000 грн до 1500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2500 грн до 1500 грн щомісячно, починаючи з 28 листопада 2018 року і до досягнення ддітьми повноліття.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук