СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-о/759/102/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація Відділ приватизації житлового фонду про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2018. заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, просить суд встановити факти, що мають юридичне значення, а саме ОСОБА_1 , 1978 року народження, постійно проживала в період з 20.09.1996 по 18.02.1997 і з 15.02.200 по 04.06.2002 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації та у період з 20.09.1996 по 18.02.1997 і з 15.02.200 по 04.06.2002 не мала зареєстрованого місця проживання в м. Києві та всій Україні, участь у приватизації державного житлового фонду не приймала, житлові чеки не використовувала.

Заяву обгрунтовує тим, що спірна квартира на підставі рішення виконавчого комітету Ленінградської районної ради від 30.11.1976 була передана сім`ї із трьох осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після чого у 1979 р. помер ОСОБА_2 , а в 2001 р. померла ОСОБА_3 , внаслідок чого договір найму було укладено з їх сином ОСОБА_4 , заявник була зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 від 04.06.2002 на підставі заяви наймача квартири, після смерті ОСОБА_4 заявник є єдиною особою, яка зареєстрована, проживає та оплачує послуги за користування квартирою, тому заявник звернулася 26.08.2016 до відділу приватизації Святошинської РДА у м. Києві із заявою про приватизацію квартири, проте їй було відмолено, оскільки поданий нею пакет документів є не повним, який заявник не може надати, так як проживала без реєстрації у спірній квартирі з 20.09.1996 по 18.02.1997 і з 15.02.2000 по 04.06.2002 по АДРЕСА_1 , що унеможливлює доведення факту реєстрації за вищезазначеною адресою.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 35, 36).

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки які належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із заявлених вимог, заявник вказувала, що встановлення даного факту необхідно для підтвердження проживання без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 за вказаний період.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах

За таких обставин, суд приходить до висновку, про залишення заяви без розгляду у справі окремого провадження та роз`яснює заявнику її право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись вимогами п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 260, 293, 294, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація Відділ приватизації житлового фонду про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 25.09.2019.