Справа № 428/4412/19
Провадження №2-о/428/400/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Розглянувши матеріали вищевказаної цивільної справи суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-2,4 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх повноважень ОСОБА_1 додано до заяви копію довіреності №23АА8407986, посвідченої 08.08.2018р. тимчасово виконуючим обов`язки нотаріуса ОСОБА_3 О.В.Сочинського нотаріального округу - Гоголєвою О.С. та засвідчений переклад з російської мови на українську мову. Однак, судом встановлено, що зазначена довіреність не містить в собі зазначення інформації щодо здійснення представництва у судових органах (інстанціях).

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням вищевикладеного, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не мала права підписувати заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а тому суд приходить до висновку про необхідність повернення заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заявнику.

Керуючись ст.ст. 258-260, 293-294, 317, 353-354 ЦПК України , суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя