ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1276/17 Номер провадження 22-ц/814/603/19Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т.В. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.,

секретар: Зеленська О.І.

за участю представника відповідача - Гуржій Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 листопада 2018 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що відповідно до Заяви без номеру від 05 листопада 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язалося надати кредит ОСОБА_1 в сумі 13 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк надав кредит ОСОБА_1, однак остання, в порушення умов Кредитного договору в установлений строк не надававала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно умов договору.

Станом на 21 червня 2017 року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ «Приватбанк» Договору без номеру від 05 листопада 2013 року існує заборгованість на загальну суму 44 510,27 грн., яка складається з наступного: 12 470 грн. 87 коп. - заборго-ваність за кредитом; 28 053 грн. 67 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 390 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 095 грн. 75 коп. - штраф (процентна складова).

Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку, а також судові витрати - в розмірі 1 600,00 грн.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 листопада 2018 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» - задоволено.

Стягнуто на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (до зміни назви - Публічне акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк») з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором без номеру від 05 листопада 2013 року в розмірі 44 510 грн. 27 коп., що складається з: кредиту - 12 470 грн. 87 коп.; відсотків за користування кредитом - 28 053 грн. 67 коп.; пені та комісії - 1 390 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 2 095 грн. 73 коп.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, - просила рішення районного суду - скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано доказів щодо укладення кредитного договору без номеру від 05 листопада 2013 року, та що підписана заява підтверджує її (позивача) ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. В анкеті-заяві відсутня умова (притаманна договору), а саме, розмір кредитного ліміту. Також відсутні будь-які інші умови, в тому числі істоті, які повинні бути в договорі, а даній анкеті-заяві не вказані.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 свій відзив надало АТ КБ «ПриватБанк», в якому, спростовуючи доводи апелянта, зазначало, що судом першої інстанції досліджено наявні у справі докази та рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Вказувало, що позивачем надано усі належні та допустимі докази на підтвердження укладання договору без номеру від 05 листопада 2013 року, а відповідач своїм підписом надала згоди щодо ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, про що зазначено в анкеті-заяві.

В свою чергу ОСОБА_1 надала відповідь на відзив позивача, в якому, спростовуючи доводи останнього, просила задовольнити її апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволення з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 листопада 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір без номеру, згідно якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом(а. с. 10).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві ( а. с. 11,12,13-33).

21 травня 2018 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.

ОСОБА_1 за кредитним договором свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 21 червня 2017 року утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 44 510,27 грн, що складається з: кредиту - 12470,87 грн; відсотків за користування кредитом - 28 053,67 грн; пені та комісії - 1 390,00 грн; штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн; штрафу (процентна складова) - 2095,73 грн ( а. с. 6-8,9).

Задовольняючи позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» ,районний суд виходив з того, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Належним чином не виконує покладене на неї зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 44 510 грн. 27 коп., яка підлягає стягненню на користь банку.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, за нормам ч. 1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно частини 1статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що банк надав заяву-анкету від 05 листопада 2013 року, яка містить лише дані позичальника, та не містить ніяких даних про вид платіжної картки, кредитного ліміту та які саме Умови та правила діяли та з якими саме було ознайомлено ОСОБА_1 у момент підписання даної заяви.

В позовній заяві банк посилається на кредитний ліміт у 13 000 грн., процентну ставку 27,6% на рік і розрахунок, який наявний у матеріалах справи, також виконаний з кредитного ліміту у 13 000 грн. Наданий розрахунок проведений із 18 листопада 2013 року.

В довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_1 зазначено номери карти НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , однак в заяві-анкеті №б/н від 05 листопада 2013 року, з умовами якої погодилась відповідач, ніяких даних не зазначено, навіть , яка саме картка видавалася клієнту, з якою відсотковою ставкою у місяць та з яким кредитним лімітом, чи взагалі вона являється кредитною карткою.

Згідно п. 1.1.1.31, 1.1.1.32 Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 08.10.2013 року № СП-2013-6946244, слідує, що заява-анкета про надання послуг-звернення Клієнта до банку про відкриття йому банківського рахунку або надання інших банківських послуг на умовах цих умов та правил.

У разі приєднання до даних умов та правил не в повному обсязі послуг, які надає Банк по даних умовах та правилах, Клієнтом додатково надається Заява про надання окремих послуг, які надаються Банком по цих Умовах та правилах.

Ідентифікація-встановлення особи Клієнта на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій документів при його зверненні до банку для здійснення банківських операцій чи отримання інформації по рахунках Клієнта в порядку, встановленому Договором чи діючим законодавством.

Відповідно до п. 1.1.1.43, 1.1.1.44 вищевказаних умов, кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - розмір грошових коштів, наданих Банком на строк, обумовлений в Договорі, на умовах платності та зворотності. Кредитна карта - платіжна карта з встановленим кредитним лімітом.

Пунктом 2.1.1.3.4 зобов`язання Банку щодо надання кредитного ліміту згідно Заяви виникають з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного Картрахунку в рахунок кредитного ліміту.

Беручи до уваги те, що анкета-заява від 05 листопада 2013 року, підписана відповідачем ОСОБА_1 , не містить даних про узгодження сторонами умов щодо отримання останньою послуги у вигляді кредиту та інших істотних умов кредитного договору, тому колегія суддів приходить до висновку, що сторони не дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, а відповідно кредитний договір між ними не укладений.

У справі Умови і правила надання банківських послуг - не підписані відповідачем, як позичальником, тому не вбачається за можливе зробити висновок, чи ці Умови і правила надання банківських послуг - є складовою частиною укладеного між сторонами договору та які на справді умови цього договору.

Районний суд не звернув уваги на вищевикладене та не надав належної оцінки обставинам справи, що призвело до не правильного вирішення справи.

За встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням у справі нового рішення про відмову з наведених підстав у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 листопада 2018 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення. Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 373 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кривчун Т.О.

Кузнєцова О.Ю.