УХВАЛА

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 761/20750/13-ц

провадження № 61-13867св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,

вирішуючи у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про виправлення описок, допущених у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення коштів за депозитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2011 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») про стягнення коштів за депозитним договором.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2012 року позов задоволено.

Стягнено з ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1 28 970,53 грн з яких: 9 585,45 грн - 13% річних за користування грошовими коштами, 10 644,84 грн пені і та 8 740,24 грн інфляційних втрат.

12 листопада 2012 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист № 2-12806/11 про стягнення з ПАТ «Родовід Банк» коштів в сумі 28 970,53 грн та 22 листопада 2012 року відкрито виконавче провадження.

Рішення боржником виконано 27 лютого 2013 року.

У січні 2013 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду із заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2012 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2013 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виданий Шевченківським районним судом м. Києва виконавчий лист № 2-12806/11 від 12 листопада 2012 року про стягнення з ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 28 970,53 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 липня 2013 року заяву ПАТ «Родовід Банк» задоволено, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2012 року скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з ПАТ «Родовід Банк» на його користь 22 964,84 грн, з яких: 4 470,83 грн - пеня за користування грошовими коштами, 11 074,71 грн - упущена вигода і 7 419,30 грн - 3% річних та інфляційні втрати.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційному порядку рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року переглядалось неодноразово.

Зокрема, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 9 квітня 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року скасовано в частині стягнення з ПАТ «Родовід Банк» 4 470,83 грн пені за користування грошовими коштами і 11 074,71 грн упущеної вигоди та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 9 квітня 2014 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та пені скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів та пені залишено без змін.

8 червня 2015 року на виконання рішення від 29 жовтня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 761/207508/13-ц про стягнення з ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 22 964,84 грн.

Державним виконавцем ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 48590299) та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду.

У березні 2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ПАТ «Родовід Банк» про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2012 року у зв`язку з тим, що ухвалою цього суду від 25 березня 2013 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-12806/11 від 12 листопада 2012 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року, постановленою у складі судді Маліновської В. М., заяву про поворот виконання рішення задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 28 970,53 грн у порядку повороту виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2012 року у цивільній справі № 2-12806/11.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою і ухвалою цього суду від 11 травня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2016 року скасовано, справу передано на розгляд до апеляційного суду.

У січні 2019 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення описки у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що при виготовленні цієї постанови суд помилково встановив обставини, яких у дійсності не існує, а саме: «Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-12806/11 від 12 листопада 2012 року, виданий Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 28 970, 53 грн. У березні 2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ПАТ «Родовід Банк» про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2012 року у зв`язку з тим, що ухвалою цього суду від 25 березня 2016 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-12806/11 від 12 листопада 2012 року.»

Заявник зазначає, що у матеріалах справи, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня відповідна ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року; йому про існування такого судового рішення також невідомо.

Оскільки помилково встановлена касаційним судом обставина щодо існування вказаної ухвали може мати подальше преюдиційне значення при вирішенні інших процесуальних питань щодо повороту виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2012 року, ОСОБА_1 просить допущені описки виправити шляхом виключення посилань на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року із постанови Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Судом установлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2013 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виданий Шевченківським районним судом м. Києва виконавчий лист № 2-12806/11 від 12 листопада 2012 року про стягнення з ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 28 970, 53 грн.

Копія вказаної ухвали є у матеріалах справи; на цю ухвалу послався суд першої інстанції у мотивувальній частині ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2016 року про поворот виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2012 року.

Вказане свідчить про допущення у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року описки при зазначенні дати постановлення ухвали Шевченківського районного суду м. Києва про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа № 2-12806/11 від 12 листопада 2012 року, а саме помилкове зазначення «25 березня 2016 року» замість «25 березня 2013 року».

При цьому касаційний суд вказує, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2013 року про визнання таким, що не підлягає виконанню, виданого Шевченківським районним судом м. Києва виконавчого листа № 2-12806/11 від 12 листопада 2012 року про стягнення з ПАТ «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 28 970, 53 грн існує, її копія наявна у справі і це судове рішення оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, тому доводи ОСОБА_1 про встановлення у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року неіснуючої процесуальної обставини помилкові.

З урахуванням наведеного касаційний суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 і виправлення допущених у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року описок шляхом зазначення правильної дати постановлення ухвали Шевченківського районного суду м. Києва про визнання таким, що не підлягає виконанню, виданого Шевченківським районним судом м. Києва виконавчого листа № 2-12806/11 від 12 листопада 2012 року, а саме зазначення «25 березня 2013 року» замість «25 березня 2016 року», що є опискою.

У іншій частині заява не підлягає задоволенню у зв`язку з безпідставністю.

Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описок задовольнити частково.

Виправити описки, допущені у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року, зазначивши, що правильною датою постановлення ухвали Шевченківського районного суду м. Києва про визнання таким, що не підлягає виконанню, виданого Шевченківським районним судом м. Києва виконавчого листа № 2-12806/11 від 12 листопада 2012 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 28 970, 53 грн є «25 березня 2013 року» замість «25 березня 2016 року».

У задоволенні заяви у іншій частині відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов О. В. Ступак Г. І. Усик