Справа № 288/513/19
Провадження № 2/288/329/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якій вказує, що 22 липня 2000 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб.

За час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 вересня 2004 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу між сторонами.

На даний час син проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, навчається в Бердичівському медичному коледжі на ІІІ курсі на умовах контракту, денна форма навчання, стипендію не отримує.

У зв`язку з навчанням син не має можливості працювати, а тому потребує матеріальної допомоги на час навчання. Домовленості з відповідачем щодо участі в утриманні сина на період навчання не досягнуто.

Відповідач проживає окремо, коштів на утримання і навчання сина в добровільному порядку не надає, хоча працює і в змозі надавати таку допомогу.

Потреба сина у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у витратах на проїзд, харчування, придбання необхідної літератури та іншого приладдя необхідного для навчального процесу.

Згідно договору № 4 про підготовку молодшого спеціаліста вартість навчання складає 35 460 гривень за весь період. Дані кошти позивач сплачує самостійно.

Крім того в коледжі де навчається син, відсутній гуртожиток для проживання студентів, а тому позивач змушена винаймати кімнату для проживання сина та щомісячно сплачувати 800 гривень за його проживання.

Протягом лютого жовтня 2018 року позивач перебувала на обліку в Попільнянській філії Житомирського ОЦЗ, так як не могла працевлаштуватись. На даний час позивач працює на посаді фармацевта. Її сукупний дохід (заробітна плата) за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року склав 15913 гривень 79 копійок. Крім заробітної плати позивач інших доходів не має. А тому самостійно вона не має можливості утримувати сина, оскільки її матеріальні можливості не дозволяють у повній мірі задовольнити потреби дитини на період навчання.

Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 гривень щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в сумі 1500 гривень щомісячно до закінчення сином навчання.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що на даний час він перебуває в цивільному шлюбі від якого має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дружина не працює, він працює не офіційно, має мінливу заробітну плату, вони не мають свого житла і тому змушені винаймати квартиру в місті Бердичеві, на що йдуть додаткові витрати в розмірі 1500 гривень, також вказує, що постійно матеріально допомагає своїй матері, яка хворіє та є пенсіонеркою. Крім того пояснює, що він спілкується з сином ОСОБА_5 , цікавиться його життям та сплачував аліменти до досягнення сином повноліття, заборгованості зі сплати аліментів він не мав, і тому згоден платити аліменти на навчання сина лише в розмірі 1200 гривень щомісячно до 05 липня 2019 року.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10 квітня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області , запис за № 14.

Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 29 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 08 вересня 2004 року зроблено запис за № 92.

Згідно довідки № ПЖ000000005 від 06 березня 2019 року виданої ТзОВ «Подорожник Житомир», ОСОБА_1 працює в ТзОВ «Подорожник Житомир» з 07 листопада 2018 року . На даний момент займає посаду фармацевт. Дохід за період з 07.11.2018 року по 28.02.2019 року склав 15 913 гривень 79 копійок.

Відповідно до довідки № 8783 від 18 лютого 2019 року виданої Комунальним вищим навчальним закладом «Бердичівський медичний коледж» Житомирської обласної ради, ОСОБА_3 дійсно навчається в Бердичівському медичному коледжі з 01.09.2016 року по 05.07.2019 року, відділення «Стоматологія ортопедична», денне навчання, ІІІ курс. Навчання на умовах контракту, стипендію не отримує.

Довідкою № 489 від 05 березня 2019 року виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на її утриманні.

Згідно довідки № 21 від 22 квітня 2019 року Паволоцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Попільнянської районної ради Житомирської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчався в Паволоцькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 20 січня по 10 червня 2016 року.

Відповідно до довідки № 254 від 23 квітня 2019 року Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 20 січня по 10 червня 2016 року проживав разом з бабусею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в АДРЕСА_2 і знаходився на її повному утриманні.

Як вбачається з договору № 4 про підготовку молодшого спеціаліста від 01 серпня 2016 року, укладеного між Комунальним вищим навчальним закладом «Бердичівський медичний коледж» Житомирської обласної ради (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник), виконавець надає освітні послуги для ОСОБА_3 , а саме: здійснює навчання студента за рахунок коштів замовника.

Довідкою № 24/01-09 від 17 травня 2019 року Відділу освіти, охорони здоров`я, культури, молоді та спорту Попільнянської РДА Житомирської області передбачено, що ОСОБА_6 , вчитель Паволоцької ЗОШ І-ІІІ ступенів, їй нараховано заробітну палату з травня 2018 року по квітень включно 2019 року в сумі 44 317 гривень 96 копійок.

Отже, той факт відповідача, що його мати - ОСОБА_6 потребує матеріальної допомоги, так як вона хворіє і є пенсіонером, не підтверджується, так як вона працює і отримує, крім пенсії, ще й заробітну плату, згідно вищевказаної довідки. Також доказів того, що він з цивільною дружиною та дітьми проживають у найманому житлі в місті Бердичеві та сплачують за неї 1500 гривень щомісячно, відповідач не надав.

Як вбачається з Трудової книжки серії НОМЕР_3 виданої 14 серпня 1997 року ОСОБА_2 19 листопада 2015 року припинено виплату по безробіттю.

Довідкою № 28 від 14 січня 2015 року виданої Військовою частиною польова пошта НОМЕР_4 передбачено, що ОСОБА_2 дійсно з 20 листопада 2014 року по 29 грудня 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. На підставі даної довідки ОСОБА_2 надано статус учасника бойових дій, що підтверджується також посвідченням сері НОМЕР_5 виданого 22 липня 2015 року.

Відповідно до листа № 395 від 20 липня 2017 року виданого Комунальним вищим навчальним закладом «Бердичівський медичний коледж» Житомирської обласної ради, вбачається, що ОСОБА_2 звертався до навчального закладу з питанням щодо переведення сина ОСОБА_3 студента 13с групи відділення «Стоматологія ортопедична» з контрактної форми навчання на місце регіонального замовлення, проте йому було відмовлено, так як немає місць регіонального замовлення.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного Кодексу України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Відповідно до пунктів 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Положеннями статті 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з норм статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини чим порушує вимогу статті 198 Сімейного Кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є підстави для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина на його навчання в розмірі 1300 гривень 00 копійок, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду до закінчення сином навчання.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3; статтями 180, 181, 182, 184, 185, 191, 198-200 СК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований та житель АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1300 гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 27 березня 2019 року до закінчення сином навчання, а саме: по 05 липня 2019 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований та житель АДРЕСА_2 , 768 гривень 40 копійок судового збору, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник