У Х В А Л А

17 травня 2018 року

м. Київ

справа № 370/2288/18

провадження № 61-7799ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Шевченко Андрій Миколайовична рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа - відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

11 квітня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Шевченко А. М.подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 квітня 2019 року відмовлено у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, ПАТ «Родовід Банк» необхідно було додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

На виконання ухвали судді ПАТ «Родовід Банк» надіслало заяву, у якій просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення, яка мотивована тим, що майновий стан банку не дозволяє сплатити судовий збір у зазначеному розмірі, оскільки ПАТ «Родовід Банк» є неплатоспроможним, перебуває у процедурі ліквідації і ця інформація є публічною. Посилається на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Креуз проти Польщі» (необхідність сплати судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні (справа «Креуз проти Польщі» (KREUZ v. POLAND) від 19 червня 2001 року).

Враховуючи те, що заявник не вказав обґрунтовані підстави, з якими чинне законодавство пов`язує відстрочення сплати судових витрат, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про його майновий стан банк не надав, а доводи заяви ґрунтуються на тому, що інформація про «неплатоспроможність ПАТ «Родовід Банк» та його важкий фінансовий стан є загальновідомою та не потребує доказуванню», клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Водночас безпідставне звільнення, відстрочення та розстрочення юридичній особі сплати судового збору за відсутності належних та допустимих доказів суперечить завданню та меті Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» у частині надходження до спеціального фонду Державного бюджету України коштів від сплати судового збору та може розцінюватися, як надання певних процесуальних переваг заявнику перед іншими учасниками судового процесу, які зобов`язані сплачувати такий збір.

Враховуючи те, що банк двічі просив вирішити питання щодо сплати судового збору, проте належних та допустимих доказів на підтвердження майнового стану не надав, клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Отже, станом на 17 травня 2019 року ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 квітня 2019 року заявником не виконано, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Шевченко Андрій Миколайовичпро відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Шевченко Андрій Миколайович на рішення Макарівського районного суду Київської області від 06 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа - відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник