справа № 752/9160/19
провадження №: 2-з/752/158/19
У Х В А Л А

16.05.2019 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» в м. Києві Тарасенка Ігоря Миколайовича, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2019 позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» в м. Києві Тарасенка І.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46375755 від 09.04.2019 (номер запису про право власності: 310897771 від 08.04.2019), на підставі якого внесено запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк», .

Крім того, 15.05.2019 представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 113, 20 кв.м., жилою площею 58,70 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Свою заяву представник позивача обґрунтовує тим, що 23.10.2007 між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено Договір кредиту №10-29/4465. У якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором, 23.10.2007 між позивачем та банком було укладено іпотечний договір № 02-10/3580, за умовами якого позивач передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.12.2009, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 15.12.2009 №1915-С/КІ. АТ «Укрсоцбанк» на адресу позивача було направлено лист про виселення із займаної квартири. Оскільки, вказана квартира є єдиним місцем проживання позивача та членів його сім`ї, а також те, що наразі банк є її власником, невжиття заходів забезпечення позову може порушити майнові права позивача та істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у вказаній справі, оскільки квартира може бути відчужена на користь інших осіб до ухвалення рішення по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу вимог своєї заяви, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Однак, всупереч вказаних процесуальних норм та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, заявником не зазначено про існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Як вбачається із витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (дата формування 26.04.2019), доданого до матеріалів позовної заяви, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 113, 2 кв.м., належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк», .

Посилання представника позивача як на підставу задоволення заяви про забезпечення позову саме те, що квартира може бути відчужена на користь інших осіб до винесення рішення у вказаній справі, не може бути прийнята судом до уваги, так як позивачем не надано доказів належності йому, станом на сьогоднішній день, на праві власності, квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги викладені у заяві доводи представника позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» в м. Києві Тарасенка Ігоря Миколайовича, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.Ю. Мазур