Номер провадження 2/754/4252/19 Справа №754/1107/19
13 травня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Панченко О.М.,
секретаря судових засідань - Табачука Д.О.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження з викликом сторін у м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
24.01.2019 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відповідно до якої позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 гривень, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття з дня подання даного позову; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття з дня подачі даного позову.
Вимоги обгрунтовані тим, що 22.03.2013 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено шлюб, від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.01.2018 року Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення про розірвання шлюбу між сторонами по справі. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, дитина перебуває на її утриманні.
Крім того, в доньки виявили деформацію стопи - діагноз «Плоско-вальгульсная деформация стоп», що потребує придбання спеціального взуття та ортопедичних устілок. Дитина постійно росте і взуття, як і устілки потрібно змінювати досить часто, що потребує значних коштів. Незважаючи на свій вік ОСОБА_3 має хвороби, які потребують постійного догляду лікарів, лікування, оздоровлення, лікувальні масажи та інше, що вимагає значних матеріальних затрат.
Фактичні витрати на утримання доньки складають:
-харчування - 4000,00 гривень на місяць;
- засоби гігієни - 300,00 гривень на місяць;
-речі, спеціальне взуття - 2500,00 гривень на місяць;
-комунальні платежі - близько 1500,00 гривень з однієї особи/на місяць;
-витрати на садок - 400,00 гривень та 70,00 гривень фонд садочка;
-витрати на проведення дозвілля, відпочинку та оздоровлення - 800,00 гривень на місяць;
-ліки, постійні необхідні лікувальні масажи, лікувальна гімнастика, рентген, інші процедури - 1000,00 гривень на місяць;
-розвиток дитини (канцелярія, розвиваюча та допоміжна література, оплата садочку, оплата додаткових занять та інше) складає в середньому 400,00 гривень на місяць;
-заняття у танцювальному гуртку 600,00 гривень на місяць.
В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.
Оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.
Так, за змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі зареєстрованому 22.03.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.
Від даного шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як зазначається в свідоцтві про народження дитини, батьками зазначені - ОСОБА_2 - батько та ОСОБА_1 - мати.
Згідно заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26.01.2018 року шлюб між сторонами по справі було розірвано.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).
Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Стаття 185 СК України визначає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.
За положеннями п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Позивач звертаючись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат обгрунтовувала необхідність їх стягнення тим, що дитина хворіє та потребує постійного лікування, обстежень (аналізів), купівлі медикаментів.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою від 20.01.2017 року дитина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз: «Плоско-вальгульсная деформация стоп», потребує лікувального масажу.
30.01.2017 року між позивачем та ТОВ «Медичний центр «Довіра» було укладено договір про надання медичного обслуговування доньці - ОСОБА_3 , згідно додатку № 1 до даного договору програма медичного обслуговування в період з 30.01.2017 року по 29.07.2017 року становить 2900 грн. 00 коп.
Згідно товарного чеку від 20.01.2017 вартість устілок складає 420 грн. 00 коп.; згідно товарного чеку від 10.04.2017 року вартість ортопедичних босоніжок (28 розмір) складає 1045 грн. 00 коп.; згідно товарного чеку від 16.02.2017 року вартість ортопедичних босоніжок (28 розмір) складає 1100 грн. 00 коп.; згідно товарного чеку від 15.01.2019 року вартість ортопедичних черевиків (30 розмір) складає 1650 грн. 00 коп.
Отже, суд з врахуванням витрат позивача, пов`язаним з захровюванням дитини, вважає за можливе стягнути з відповідача додаткові витрати в сумі 1200 грн. 00 коп. щомісячно.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 213, 263, 264, 265, ЦПК України, ст.ст. 79, 180, 181, 182, 183, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду - 24 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі розмірі 1200 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду - 24 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: О.М. Панченко