У Х В А Л А

13 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Кошель Б. І.

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві в залі суду № 6 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.03.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

.03.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» було задоволено у повному обсязі. Суд вирішив: стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 943 599,08 грн. (дев`ятсот сорок три тисячі п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 08 коп. та судові витрати по оплаті судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 3 654,00 грн.

18.03.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд вище вказаного заочного рішення, яка мотивована тим, що про існування вказаного рішення відповідачка не знала. Відповідачка стверджує, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи, зазначає, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2014 року було вже стягнуто з неї заборгованість за договором позики №490019946-П від 25.12.2006 року, яке набрало законної сили 02.06.2014 року. А тому просить суд поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення від 02.03.2015 року а провадження у справі закрити, оскільки на даний час заборгованість повністю погашена.

Сторони в судове засідання не з`явились, своїх представників не направили, про місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, однак, відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №357/16748/14-ц та 357/14474/13-ц, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В своїй заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 зазначила, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2014 року було вирішено питання про стягнення кредитної заборгованості, а в 2014 році банк повторно просив стягнути ті ж кошти за тим самим кредитним договором.

Як вбачається, з рішення суду від 14.02.2014 у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, при вирішенні спору суд досліджував розрахунок заборгованості, яка утворилась станом на 25.04.2013 року. Вказаним рішенням з боржника ОСОБА_2 було стягнуто заборгованість за договором позики №490019946-П від 25.12.2006 року, яка утворилась станом на 25.04.2013 року та складається з: 2 701,94 доларів США, що еквівалентно 21 596,61 грн. заборгованість по відсотках, за період з 23.10.2018 року по 25.04.2013 року, 102 216,38 грн. пеня за період з 20.07.2012 року по 25.04.2013 року, а всього 123 812,99 грн.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 02.06.2014 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області змінено та вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 291,14 та судовий збір - 592,91 грн. В решті залишено без змін.

На виконання рішення суду видано виконавчі листи.

Як вбачається з рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 02.03.2015 у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, при вирішенні спору суд досліджував розрахунок заборгованості, яка утворилась станом на 22.09.2014 року.

Разом з тим, як зазначив Верховний суд України у справі № 6-2311цс16 від 22 березня 2017 року, наявність судового рішення про стягнення боргу за договором позики не припиняє нарахування санкцій за ст. 625 ЦК України. Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу.

Крім того, силу приписів ч.1 ст.288 ЦПК України, на відповідача покладено обов`язок довести, що він не з`явився в судове засідання, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає недостатнім доказом посилання ОСОБА_1 на неотримання нею викликів з суду виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, копії ухвали, позовної заяви та додатків до неї було направлено за місцем проживання відповідачки, що зазначена позивачем в позовній заяві та в довідці адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області: Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Храпачі, вул. Комсомольська, буд. 10. На адресу суду повернулися конверти із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За таких обставин, висновок ОСОБА_1 про те, що суд не повідомляв її належним чином про розгляд справи, не підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки ОСОБА_1 у встановленому законом порядку повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином за останнім відомим місцем її проживання рекомендованими поштовими повідомленнями. Доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суду не надано, а докази, які додала відповідачка до своєї заяви досліджені судом, тому заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

У відповідності до п. 1 ч.3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 287-289 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.03.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СуддяБ. І. Кошель