Ухвала

22 травня 2019 року

місто Київ

справа № 204/6236/17

провадження № 61-9264ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. дослідив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищого професійного училища № 17 про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 травня 2019 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

І. Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Заявник у касаційній скарзі зазначає, що повний текст постанови апеляційного суду від 12 грудня 2018 року отримав лише 06 квітня 2019 року після того, як заявник у березні 2019 року звернуся до суду із заявою про видачу копії судового рішення суду апеляційної інстанції.

Наведені ОСОБА_1 доводи про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки відповідно до змісту оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року із апеляційної скаргою до суду звертався саме ОСОБА_1 , проте заявником не зазначено обставин, за яких він протягом трьох місяців не вживав заходів, щоб дізнатися про результати розгляду справи апеляційним судом. Посилання заявника на те, що він не отримував копії постанови апеляційного суду від 12 грудня 2018 року та невиконання судом апеляційної інстанції вимог статей 268, 272 ЦПК України не підтверджені доказами. Крім того, постанова Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 17 грудня 2018 року. А тому зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними.

З урахуванням положення частини третьої статті 393 ЦПК України Верховний Суд роз`яснює заявнику право звернутись до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав.

ІІ. Подана касаційна скарга не підлягає прийняттю Верховним Судом до розгляду, оскільки заявником всупереч вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у цивільних справах в частині вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи, що у справах про відшкодування моральної шкоди у трудових спорах позивачі не звільнюються від сплати судового збору, заявник не навів достатніх та обґрунтованих підстав для звільнення його від вчинення такої процесуальної дії, ОСОБА_1 має сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в частині оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій про відшкодування моральної шкоди.

Сума судового збору за подання позовної заяви за вимоги майнового характеру у цій справі становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року, тобто 1 378, 00 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення свідчить, що позовна заява містить вимогу майнового характеру - про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн.

За правилом пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Виходячи з усталеної практики Верховного Суду, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою вимогою.

Таке розуміння способу відшкодування моральної шкоди відповідає змісту частини третьої статті 23 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 102, 40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору в повному обсязі необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищого професійного училища № 17 про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 22 червня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний