Справа№592/8874/19
Провадження №2/592/3456/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.

за участю секретаря Панасовської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», третя особа Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, головний державний виконавець Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Балаба Ліна Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.12.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієм А.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 15017 про стягнення з нього, позивача, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості станом на 20.06.2017 р. за кредитним договором № SUCOAK00040016 від 28.02.2008 року у розмірі 1395922 грн.00 коп. за період з 29 лютого 2008 року по 20 червня 2017 року. Головним державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Балабою Л.О. відкрито виконавче провадження №55896606 від 08.05.2019 року. Крім цього, зазначає, що з нього стягується на підставі виконавчого провадження ВП №46842795 від 24.03.2015 із заробітної плати заборгованість за даним кредитом та звернуто стягнення на предмет застави по даному кредитному договору автомобіль FAW, державний номер НОМЕР_1 та передано заставодержателю ПАТ «Приватбанк», який був реалізований заставодержателем влітку 2012 року, а кошти від продажу зараховані в рахунок погашення боргу.

Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням норм діючого законодавства.

По-перше, приватний нотаріус не переконався в тому, що позивачем (боржником) було отримано письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором. Жодної вимоги кредитора вона не отримувала.

По-друге, відсутні докази, які б підтверджували факт безспірності заборгованості перед відповідачем (стягувачем). Як зазначалося раніше, за виконавчим написом проведено стягнення заборгованості за період 29 лютого 2008 року по 20 червня 2017 року, незважаючи на те, що за виконавчим провадженням ВП №46842795 від 24.03.2015 проводяться стягнення саме за цим кредитним договором.

По-третє, з дня виникнення у відповідача (стягувача) права вимоги минуло більше трьох років, оскільки предмет застави по кредитному договору автомобіль FAW, державний номер НОМЕР_1 переданий заставодержателю у 2012 році, тобто на момент вчинення виконавчого напису, 22.12.2017 року.

А відтак, 2012 рік є початком перебігу строків позовної давності, який, відповідно закінчився 2015 року. Дій, що свідчили б про переривання перебігу позовної давності позивач не вчиняв.

Посилаючись на зазначені обставини, просить визнати виконавчий напис № 15017 від 22 грудня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієм А.А. таким, що не підлягає виконанню.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 червня 2019 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в спрощеному позовному провадженні з призначення судового засідання на 11 липня 2019 року о 09.00 год.

Позивач та представник позивача Бондаренко Є.П. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили позов задовольнити.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. З позовними вимогами не погоджуються, посилаючись на те, що безспірність заборгованості підтверджується документами і приватний нотаріус вчинив виконавчий напис відповідно до закону та підстав відмовляти банку у вчиненні виконавчого напису не було. Крім того, зазначають, що ПАТ КБ «Приватбанк» змінив свою назва на АТ КБ «Приватбанк», тип акціонерного товариства приватне. Просили розглянути справу у їх відсутність.

Заяви по суті справи від третьої особи приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. не надійшло, але подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Головний Державний виконавець Балаба Л.О. подала до суду пояснення на позовну заяву, де вказує, що на виконанні у відділі перебувають виконавчі провадження з виконання виконавчого листа за №1806/2-3191/11 від 18.06.2012 виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитно-заставним договором від 28.02.2008 в сумі 22390,43 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 178899,54 грн. та судові витрати 1440,81 грн., 120 грн. витрати на ІТЗ та з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1507 від 22.12.2017 виданого приватним нотаріусом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № SUCOAK00040016 від 28.02.2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 20.06.2017, грошових коштів у сумі 53648,04 дол. САШ, що за курсом 26,02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.06.2017 складає 1 395 922,00 грн. з урахуванням боргу тілом кредиту у сумі 8319,26 дол. США, боргу за відсотками у сумі 1596,14 дол. США, боргу з комісії у сумі 482,69 дол. США, боргу з пені у сумі 40 686,13 дол. США, боргу по штрафам (фіксована частина) у сумі 9,61 дол. США, боргу по штрафам у сумі 2554,21 дол. США. 11.03.2015 та 28.02.2018 державним виконавцем відкрито виконавчі провадження, але відсутні відомості про одержання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником та надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Під час судового розгляду встановлено, що 22.12.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієм А.А. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 15017 про стягнення з нього, позивача, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості станом на 20.06.2017 р. за кредитним договором № SUCOAK00040016 від 28.02.2008 року у розмірі 1395922 грн.00 коп. за період з 29 лютого 2008 року по 20 червня 2017 року.

На виконанні у Ковпаківському відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебувають виконавчі провадження з виконання виконавчого листа за №1806/2-3191/11 від 18.06.2012 виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитно-заставним договором від 28.02.2008 в сумі 22390,43 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 178899,54 грн. та судові витрати 1440,81 грн., 120 грн. витрати на ІТЗ та з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №1507 від 22.12.2017 виданого приватним нотаріусом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № SUCOAK00040016 від 28.02.2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 20.06.2017, грошових коштів у сумі 53648,04 дол. САШ, що за курсом 26,02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.06.2017 складає 1 395 922,00 грн. з урахуванням боргу тілом кредиту у сумі 8319,26 дол. США, боргу за відсотками у сумі 1596,14 дол. США, боргу з комісії у сумі 482,69 дол. США, боргу з пені у сумі 40 686,13 дол. США, боргу по штрафам (фіксована частина) у сумі 9,61 дол. США, боргу по штрафам у сумі 2554,21 дол. США. 11.03.2015 та 28.02.2018 державним виконавцем відкрито виконавчі провадження,

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляду іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

24.03.2015 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на виконання виконавчого листа за №1806/2-3191/11 виданий 18.06.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КБ «ПриватБанк» 180460,35 грн. боргу та проводити утримання в розмірі 20% з заробітної плати.

Згідно довідки ПАТ «Технологія» з ОСОБА_1 на підставі постанови ВП №46842795 від 24.03.2015 щомісяця з 01.03.2015 р. по 30.04.2019 року з його заробітної плати утримувалась заборгованість у розмірі 20% на користь КБ «Приватбанк», а також утримані виконавчий збір.

Як вбачається з повідомлення про неможливість здійснення виконавчих дій боржником згідно акту прийому-передачі предмета заставі автомобіля FAW, державний номер НОМЕР_1 переданий заставодержателю ПАТ КБ «Приватбанк» 15 січня 2009 року. Даний автомобіль був проданий ПАТ КБ «ПриватБанком» у 2012 році і гроші від продажу були зараховані в рахунок погашення боргу за кредитним договором.

За зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 не виконав зобов`язання по поверненню кредиту і відсотків у строки визначені договором, у зв`язку з чим станом на 20.06.2017 року він має заборгованість - грошових коштів у сумі 53648,04 дол. САШ, що за курсом 26,02 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.06.2017 складає 1 395 922,00 грн. з урахуванням боргу тілом кредиту у сумі 8319,26 дол. США, боргу за відсотками у сумі 1596,14 дол. США, боргу з комісії у сумі 482,69 дол. США, боргу з пені у сумі 40 686,13 дол. США, боргу по штрафам (фіксована частина) у сумі 9,61 дол. США, боргу по штрафам у сумі 2554,21 дол. США, про що зроблений виконавчий напис 22 грудня 2017 року.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Законунотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Даний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі №6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі №6-141цс14.

Враховуючи наявність виконавчого листа №1806/2-3191/11, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми від 18 червня 2012 року на виконання судового рішення Ковпаківського районного суду м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 180460,35 грн.

До винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом від 08 травня 2019 року позивачем була сплачена заборгованість по кредиту у розмірі 64599,27 грн. 30.04.2019 року та звернуто стягнення на предмет застави автомобіль FAW, державний номер НОМЕР_1 , який переданий заставодержателю.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Представник відповідача у відзиві стверджує про безспірність заборгованості ОСОБА_1 , не надавши суду належних та допустимих доказів безспірності вказаної заборгованості.

Позивач не погоджується з розміром вказаної заборгованості, посилаючись на те, що питання щодо стягнення такої порушена поза межами строків позовної давності, встановленої ст. 258 ЦК України.

Таким чином також відсутні підстави вважати, що заявлена стягувачем сума заборгованості, стосовно якої він порушив питання про вчинення нотаріусом виконавчого напису, є безспірною, оскільки в порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом вчинено виконавчий напис, хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 264-266 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича від 22.12.2017 року, реєстровий номер 15017, виданий про стягнення з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, Сумської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, будинок №1Д, ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, к/р НОМЕР_3 у УНБУ в Дніпропетровській області, МФО 305299) заборгованості за кредитним договором SUCOAK00040016 від 28.02.2008 року у розмірі 1 395 922 грн. 00 коп. за період з 29 лютого 2008 року по 20 червня 2017 року таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумської апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 01 жовтня 2019 року.

Слідчий суддя Г.Ю. Корольова