ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/9920/19
Провадження № 22-ц/4820/1420/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Корніюк А.П.,Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/9920/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2019 року у складі судді Карплюка О.І. по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В квітні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 липня 2011 року в розмірі 52175 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06 липня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір.

Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у встановленому розмірі.

Відповiдно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованiсть за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% вiд суми позову.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконував умови кредитного договору, тому станом на станом на 17 березня 2019 року має заборгованість у розмірі 52 175 грн. 27 коп., з яких: 18 356,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12257 грн. 67 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 17 812 грн.27 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 788 грн. 21 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також заборгованість по штрафах - 500 грн. (фіксована частина), 2460 грн. 73 коп. (процентна складова).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2019 року позов задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 52 175 грн. 27 коп. та судовий збір в сумі 1921 грн.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права. Апелянт, вказує, що розгляд справи здійснено за його відсутності і при цьому він жодного разу не був належним чином повідомлений про розгляд справи, чим суд фактично позбавив його права на подачу своїх пояснень та заперечень проти позову. Також посилається апелянт, що позивачем не надано будь-яких первинних документів, а отже і належних та допустимих доказів в підтвердження отримання ним тіла кредиту, що призвело до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, який підготовлений працівниками банку і є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків. ОСОБА_1 зазначає, що суд не з`ясував чи настав строк виконання договору і чи не звернувся позивач з позовом про дострокове повернення заборгованості, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Також, апелянт вказує, що задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, судом першої інстанції при вирішенні питання про стягнення штрафу та пені не враховано що це є подвійним притягненням його до відповідальності, що є порушенням норм ст. 61 Конституції України.

Тому з огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2019 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

АТ КБ «ПриватБанк» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ОСОБА_1 фактично не заперечує проти отримання кредитних коштів і не надав своїх заперечень щодо суми отриманого кредиту, в наданому банком розрахунку повністю відображено використані відповідачем кошти, що є належним та допустимим доказом по справі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Так судом встановлено, що 06 липня 2011 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої відповідач визнав, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг з встановленим кредитним лімітом на картковий рахунок в розмірі 500 грн. .

Разом з цим ОСОБА_1 засвідчив, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщені на офіційному сайті Приватбанку - www.privatbank.ua) та погоджується з ними. Також відповідач зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку.

В послідуючому неодноразово кредитний ліміт збільшувався банком.

Кредитними коштами та відповідно кредитними картками відповідач користувався до квітня 2018 року, періодично витрачаючи кредитні кошти та відповідно періодично погашаючи кредит.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції прийшов до висновку, що станом на 17 березня 2019 року позивач заборгував банку за кредитним договором 52 175 грн. 27 коп, з яких 18 356,39 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12257 грн. 67 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 17 812 грн.27 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 788 грн. 21 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також заборгованість по штрафах - 500 грн. (фіксована частина), 2460 грн. 73 коп. (процентна складова), які і стягнув на користь АТ КБ «ПриватБанк», проте такий висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи та зроблений судом з огляду на невірне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт, або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо) (ч. 1 ст. 633 ЦК України).

Частиною 1 статті 1054 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, колегія суддів, вважає, що анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 06 липня 2011 року, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; розрахунки заборгованості за договором № б/н від 06 липня 2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 не є належними, допустимими та достатніми доказами в розумінні процесуального законодавства на підтвердження доводів позивача.

Так згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 зазначеного Закону, фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 9-1) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту;10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.

Встановлено, що в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 06 липня 2011 року відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало ОСОБА_1 , крім того анкета-заява не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування процентів, комісії і неустойки.

Витяг із Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, розмір обов`язкового щомісячного платежу, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років, а також інші умови.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначені вище документи не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Тарифів та Умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

З огляду на відсутність достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, що регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19).

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України зазначена правова позиція має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Проте враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті колегія суддів вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Як вбачається із наданого банком розрахунку заборгованості, станом на 17 березня 2019 року ОСОБА_1 різниця кредитних коштів, між тими які були фактично отримані позичальником та між тими які були ним повернуті банку, становить 16 198 грн. 98 коп., які і підлягають стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк».

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасування з підстав невідповідності висновків суду обставинам справ, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права у вигляді розгляду справи за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову частково та стягнення з відповідача на користь банку 16 198 грн. 98 коп. неповернутих грошових коштів.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення:

Позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (адреса м. Київ вул. Грушевського 1д, код ЄДРПУО 14360570) заборгованість за кредитом в сумі 16198,98 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (адреса м. Київ вул. Грушевського 1д, код ЄДРПУО 14360570) на користь ОСОБА_1 (проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1390,32 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

А.П. Корніюк

Т.В. Спірідонова