КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/1637/17-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/7848/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Мазурик О.Ф., Стрижеуса А.М.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через представника ОСОБА_3 , на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року, постановлену під головуванням судді Грегуль О.В., про компенсацію судовий витрат відповідача на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

у лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири та стягнути з відповідача 1 115 000 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2019 за заявою позивача позовну заяву залишено без розгляду.

01.04.2019 ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 подав заяву про компенсацію судових витрат на правову допомогу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.04.2019 заяву про компенсацію судових витрат залишено без розгляду у зв`язку з тим, що така заява подана з пропуском, встановленого законом 5 - денного строку на її подання, та заявник не подавав клопотання про поновлення такого строку.

Не погоджуючись з ухвалою суду відповідач через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилаються на порушення судом норм процесуального права. А саме, суд не звернув уваги, у даному випадку слід було застосовувати ст. 142 ЦПК України. Суд не врахував, що до відзиву було надано попередній розрахунок судових витрат та документи, які підтверджували сплату таких витрат. Відповідач знаходиться у місцях позбавлення волі, а тому з адвокатом ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги. Вважає, що заяву про компенсацію судових витрат подано у встановлений строк.

У відзиві ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін посилаючись на її законність та обгрунтованість. При цьому зазначив, що сторонами договору про правову допомогу є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , а тому відповідач не має права вимагати сплати будь - яких коштів за цим договором. Заяву про залишення позову без розгляду подав, оскільки у зв`язку із визнанням договору позики за рішенням суду недійсним розгляд цієї справи вважав недоцільним.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з підстав, викладених у відзиві. Крім того, зазначив, що він є інвалідом війни, а тому звільнений від сплати судового збору.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами врегульовано ст. 141, 142 ЦПК України.

При цьому за змістом статті 141 ЦПК України судові витрати за даною нормою розподіляються у разі розгляду справи по суті із ухваленням судового рішення, яким вирішується питання про задоволення (повне чи часткове) позову чи про відмову у позові.

Судові витрати у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду розподіляються відповідно до ст. 142 ЦПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Строк подачі заяви про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи даною нормою не встановлений.

Відтак висновки суду про те, що заявник пропустив встановлений законом строк на подачу заяви про компенсацію судових витрат колегія суддів вважає помилковим.

Крім того, представник відповідача подав документи про понесені судові витрати до постановлення судом ухвали про залишення позову без розгляду, а саме квитанцію про сплату витрат на правову допомогу від 11.02.2019, акт здачі - прийняття робіт від 21.03.2019, розрахунок попередньо - визначених судових витрат та у відзиві просив стягнути зазначені витрати з позивача.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, незважаючи на наявні у справі документи про судові витрати, понесені відповідачем, суд не вирішив питання про розподіл судових витрат.

Заява про компенсацію витрат на правову допомогу, яка подана представником відповідача 01.04.2019 стосувалася лише тих витрат, про які уже було заявлено під час розгляду справи та нових витрат у заяву включено не було. До заяви долучено ті ж самі документи про розмір понесених витрат на правову допомогу, які вже знаходилися у матеріалах справи.

Суд першої інстанції залишаючи заяву без розгляду на зазначені обставини уваги не звернув та не вирішив по суті питання про компенсацію судових витрат відповідно до положень ст. 142 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Доводи позивача про те, що він як інвалід війни звільнений від сплати судового збору, а також про те, що на його думку, адвокат Гулько Ж.В. не мала договору про надання правової допомоги з відповідачем не можуть перевірятися при розгляді даної апеляційної скарги, оскільки апеляційний суд перевіряє лише правомірність залишення заяви без розгляду.

Оскільки ухвала суду скасовується з направленням справи для продовження розгляду такі доводи позивача мають розглядатися судом першої інстанції при вирішенні питання про компенсацію судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 28.05.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. Ф. Мазурик

А. М. Стрижеус