Справа № 562/212/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2019 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Ємельянової Л.В.

з участю секретаря Аврамчук Н.П.

представника відповідача Чепелюка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання банківських послуг від 28.02.2013р., вказуючи, що відповідно до укладеного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000 (Дві тисячі) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. Строк дії договору встановлено протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідач не виконує своїх зобов`язань належним чином, внаслідок чого станом на 27 грудня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 28187 (Двадцять вісім тисяч сто вісімдесят сім) грн. 07 коп., з яких: 3066 грн. 99 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2129 грн. 19 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 21172 грн. 46 коп. -пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1318 грн. 43 коп. штраф (процентна складова).

Просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.

В заяві на ім`я суду представник АТ КБ "ПриватБанк" Ткач Я.О. позовні вимоги підтримує у повному об`ємі, просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав. Вважає, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем 28.02.2013 року було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн.; також, що відповідач отримував кредитну картку за договором з кредитним лімітом 2000 грн. та, що саме надані банком до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку розумів ОСОБА_1 , підписуючи 28.02.2013р.

Анкету-заяву, оскільки відповідач не підписував Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку. Крім того, позивачем не надано доказів того, яку саме кредитну картку отримав відповідач. Заперечив факт отримання кредиту та факт погашення кредиту відповідачем ОСОБА_1 . Заявив про застосування загального і спеціального строку позовної давності до основної вимоги та вимоги про стягнення штрафних санкцій. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо основної вимоги, а тому похідні вимоги є безпідставними.

Представник АТ КБ "ПриватБанк" Гаренко Н.В. у відповіді на відзив зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч.2 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів.

Відповідно до Розділу І Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ комерційний банк "ПриватБанк" публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши вказану заяву, відповідач ознайомився та згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам та Тарифам, розташованим на сайті банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування. Крім того зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та Правила у письмовому вигляді, ознайомлення засвідчується особистим підписом відповідача у заяві. Підписавши заяву, банк і позичальник зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування.

Стверджує, що підстав для застосування загальної та спеціальної позовної давності немає, оскільки порушення зобов`язання триває. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечує факт підписання ним 28 лютого 2013 року анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Таким чином, 28 лютого 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (яке змінило свою назву на Акціонерне товариство КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, оформлений анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якого відповідач отримав кошти в сумі 2000 (Дві тисячі) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач надав свою згоду, що підписана ним 28.02.2013р. заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

У п.1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг зазначено, що договір діє протягом 12 (Дванадцяти) місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Пунктом 1.1.7.43 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що дія договору припиняється у момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого у рамках договору або договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених договором. За наявності у клієнта до моменту закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком за договором, у тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій банку, дія договору припиняється після повного погашення такої заборгованості.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг ОСОБА_1 зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. Овердрафт - короткочасний кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування (п.1.1.1.63, п.2.1.1.5.7 Умов та Правил надання банківських послуг).

Як вбачається з п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування (п.2.1.1.12.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг).

У відповідності до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду розрахунок заборгованості, відповідно до якого внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов договору про надання банківських послуг від 28.02.2013р., станом на 27 грудня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 28187 (Двадцять вісім тисяч сто вісімдесят сім) грн. 07 коп., з яких: 3066 грн. 99 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2129 грн. 19 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 21172 грн. 46 коп. пеня, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1318 грн. 43 коп. штраф (процентна складова).

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчисюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст.1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, на підставі якого банк звернувся до суду, останній платіж за кредитом ОСОБА_1 здійснив 03 січня 2016 року, тобто станом на березень 2016 року банку достовірно було відомо про невиконання позичальником умов кредитного договору, однак до суду банк звернувся в межах загального строку позовної давності лише 24 січня 2018 року, що сприяло збільшенню заборгованості клієнта перед банком.

Відповідно до ч.3 ст.549, ч.3 ст.551 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (ст.610, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення до того часу, коли зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку можна лише у межах спеціальної позовної давності.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Оскільки банк своїми діями сприяв збільшенню пені, то суд вважає, що її слід зменшити до рівня заборгованості за тілом кредиту.

Щодо позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової), то в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки, покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності, зокрема у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу), які згідно ст.549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, суперечить ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафами в сумі 500 грн. та 1318 грн. 43 коп.

Тому позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України та на підставі ст.ст.253, 257, 258, 526, 530, 549, 610-611, 616, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, ) заборгованість за договором про надання банківських послуг від 28 лютого 2013 року в розмірі 8263 (Вісім тисяч двісті шістдесят три) грн. 17 коп., з яких: 3066 грн. 99 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2129 грн. 19 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3066 грн. 99 коп. пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" " (р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, ) 1762 (Одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. витрат по оплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України).

С у д д я