КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Остапчук Т.В.
Номер провадження № 22-ц/824/2858/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Імідж Фінанс" на рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Імідж Фінанс", що діє від свого імені в інтересах Венчурного закритого диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Печерськ Плаза" про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із вказаним позовом, який мотивовано тим, що 29 серпня 2016 року між ним та ТОВ «Компанія з управління активами «Імідж Фінанс» було укладено інвестиційний договір № 1-024-271, предметом якого є інвестиційна участь позивача у будівництві об`єкта нерухомості (четвертого пускового комплексу 10 секції житлово-офісного комплексу з об`єктами соціально-побутового, торгового призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 ), шляхом здійснення інвестиційних внесків на умовах, в обсягах та в строки, що передбачені Договором, а після оформлення і реєстрації права власності Фонду на квартиру (частину об`єкту нерухомості, №271 загальною площею 92,43 кв.м.) отримання позивачем квартири у власність у порядку, що встановлений договором.

Вказано, що запланований термін введення об`єкта нерухомості в експлуатацію - 4 квартал 2017 року (п.3.2. Договору). Позивач зазначає, що свої зобов`язання щодо фінансування об`єкту інвестування виконував належним чином та сплатив 3 353 044 грн. Проте, у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання не виконав -у строк, визначений договором, не ввів об`єкт будівництва в експлуатацію, не передав позивачеві у власність об`єкт інвестування, чим істотно порушив умови інвестиційного договору та позбавив позивача права на отримання у власність проінвестованого житла. Позивач зазначає, що починаючи з березня 2017 року будівництво об`єкту практично не велось. На неодноразові звернення до відповідача, останній не повідомив про причини зупинення у будівництві.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ТОВ «Компанія з управління активами «Імідж Фінанс» на його користь суму основного боргу в розмірі 3 353 044 грн, неустойку - 116 405,78 грн, а також моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Компанія з управління активами "Імідж Фінанс" на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3 353 044 грн. В іншій частині відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Компанія з управління активами "Імідж Фінанс" подало апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що відповідно до п.7.7 інвестиційного договору № 1-024-271 у разі порушення терміну введення об`єкта в експлуатацію, зазначеному в цьому договорі, більше ніж на 6 місяців, за письмовою вимогою інвестора даний договір може бути розірваний і Фонд, в такому випадку, повертає сплачені інвестором кошти протягом 30 робочих днів після розірвання договору та отримання письмової вимоги інвестора про повернення коштів. Проте, судом першої інстанції не було належним чином досліджено фактичні обставини справи, а саме не було надано належну оцінку твердженням позивача про те, що нібито починаючи з березня 2017 року будівництво практично не велося, а також не враховано, що право вимоги щодо розірвання договору та повернення коштів у позивача фактично виникло лише 1 липня 2018 року. Окрім того, апелянт вважає, що ні забудовник, ні генеральний підрядник, а тим паче ТОВ "Компанія з управління активами "Імідж Фінанс" не може нести відповідальність за зміну строків закінчення будівництва, у зв`язку з тим, що будівництво це поетапний процес і передбачити всі можливі ускладнення на початковій стадії реалізації проекту технічно неможливо.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ "Компанія з управління активами "Імідж Фінанс" просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Позивач у справі ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив, що доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими і такими, що не спростовують висновків викладених в рішенні суду. А посилання апелянта на ту обставину, що неналежне виконання зобов`язань за інвестиційним договором пов`язане з необхідністю проведення додаткової будівельно-технічної експертизи - свідчить про неналежне виконання зобов`язань в частині планування будівництва та не може свідчити про поважність причин невиконання взятих на себе зобов`язань.

При апеляційному розгляді справи представник позивача ОСОБА_2 заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 29 серпня 2016 року між позивачем - ОСОБА_1 як «Інвестором» та відповідачем - ТОВ "Компанія з управління активами "Імідж Фінанс", що діє від свого імені в інтересах та за рахунок Венчурного закритого не диверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Печерськ Плаза» як «Фондом» було укладено інвестиційний договір № 1-024-271. Предметом договору є інвестиційна участь Інвестора у будівництві Об`єкта нерухомості (четвертого пускового комплексу 10 секції житлово-офісного комплексу з об`єктами соціально-побутового, торгового призначення та паркінгом по АДРЕСА_1 ) шляхом здійснення інвестиційних внесків на умовах, в обсягах та в строки, що передбачені Договором, а після оформлення і реєстрації права власності Фонду на квартиру (частину Об`єкту нерухомості, №271 загальною площею 92,43 кв.м.) отримання позивачем квартири у власність у порядку, що встановлений Договором (а.с.9-11).

Замовником будівництва є ТОВ «БУЙФІШ ХОЛДИНГС», генеральним проектувальником - ТОВ «АБК «КВАДРАТ».

Фонд зобов`язується забезпечити інвестування будівництва Об`єкта нерухомості та після реєстрації права власності Фонду на квартиру, передати квартиру у власність Інвестора в порядку, що встановлений Договором (п.2.1.1 Договору). Інвестор зобов`язується забезпечити інвестування квартири та після оформлення реєстрації права власності у Фонду на квартиру, отримати від Фонду у власність квартиру, в порядку, що встановлений Договором (2.1.2 Договору). Будівництво Об`єкта нерухомості здійснюється на підставі проектно-кошторисної документації та дозволу на виконання будівельно- монтажних робіт (п.3.1. Договору). Запланований термін введення Об`єкта нерухомості в експлуатацію 4 квартал 2017 року (п.3.2 Договору), при цьому графік платежів розписано до 31 грудня 2017 року, згідно графіку оплат останній платіж має бути внесено до 31 грудня 2017 року (п.5.2 Договору)(а.с.8).

Відповідно до п.5.1 Договору загальна сума інвестиційних внесків становить 3 880 192,91 грн. (152 509,00 доларів США) (а.с.8).

Згідно з наданими доказами позивачем було внесено на рахунок відповідача 3 353 044, 00 грн. (три мільйони триста п`ятдесят три тисячі грн. 00 коп.) ( а.с. 15-33, 60)

Останній платіж здійснений позивачем у червні 2017 року (а.с.15), та вважаючи, що будівництво зупинилось 09 жовтня 2017 року вих.№ 09/110-01 звернувся до відповідача з заявою про розірвання інвестиційного договору № 1-024-271 від 29 серпня 2016 року, за згодою сторін на підставі п.7.5. Договору, та з вимогою повернення сплачених ним коштів (а.с.13).

Суд також встановив, що станом на 31 грудня 2017 року Об`єкт нерухомості не було побудовано та введено в експлуатацію згідно п.3.2 Договору і не було внесено повної вартості Об`єкту інвестування за договором згідно п.4.1 Договору.

17 січня 2018 року вих.№ 17/01-01 позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про розірвання інвестиційного договору № 1-024-271 від 29 серпня 2016 року, за згодою сторін на підставі п.7.5. Договору, та повернення сплачених ним коштів (а.с.14).

Відповідно до п.6.2.6 Договору, за яким Фонд зобов`язаний повідомляти Інвестора про всі обставини, що роблять неможливим виконання даного Договору (а.с.9).

24 квітня 2018 року Замовник листом №586 повідомив відповідача про те, що станом на 24 квітня 2018 року генеральним проектувальником тільки завершувалось коригування проекту, тому будівництво було затримано (а.с.58).

25 квітня 2018 року відповідач надіслав позивачеві повідомлення вих.№26/04-01 про розірвання Договору, згідно якого повідомляє, що у зв`язку з порушенням графіку платежів та невиконанням позивачем зобов`язань по сплаті інвестиційних внесків, Фонд в односторонньому порядку розриває інвестиційний договір № 1-024-271 від 29 серпня 2016 року, згідно п.7.4. Договору (а.с. 59).

Вирішуючи вказаний спір, та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача внесених грошових коштів відповідно до зобов`язань, визначених в інвестиційному договорі № 1-024-271 від 29 серпня 2016 року, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність вважати розірваним інвестиційний договір №1-024-271 від 29 серпня 2016 року на підставі п.1 ч.1 ст.611 ЦК України внаслідок порушення відповідачем зобов`язання, з моменту пред`явлення позивачем відповідачеві заяви про розірвання договору, а саме: з 09 жовтня 2017 року .

Однак погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог колегія суддів не може виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом установлено, що відповідно до вимог укладеного інвестиційного договору позивач частково виконав свої зобов`язання та сплатив на рахунок відповідача 3 353 044, 00 грн. в якості оплати вартості об`єкта інвестування, що підтверджується довідкою №25/04-1 від 25 квітня 2018 року. (а.с.60).

Починаючи з липня 2017 року позивач перестав вносити оплату за вказаним інвестиційним договором та станом на дату запланованого закінчення будівництва не сплатив 21858, 33 долара США, що згідно умов договору складає 556126,19 грн.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним інвестиційним договором також не виконав, будівництво житлового будинку у строки визначені в інвестиційному договорі- четвертий квартал 2017 року, не закінчив, квартиру з оформленим правом власності позивачу не передав.

За положеннями частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; (частина перша статті 611 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом мотивував своє звернення тим, що стороною, яка належним чином не виконала свої зобов`язання є відповідач, оскільки станом на липень 2017 року він впевнився в тому, що відповідач не здійснює будівництво об`єкту інвестування у зв`язку з чим перестав вносити оплату за об`єкт інвестування, тобто порушником взятих на себе зобов`язань за вказаним договором він вважає відповідача, оскільки той станом на час звернення до суду із позовом - березень 2018 року так і не закінчив будівництво об`єкту інвестування з приводу чого він і звертався до нього з відповідними заявами про розірвання інвестиційного договору № 1-024-271 від 29 серпня 2016 року та повернення внесених коштів 09 жовтня 2017 року та 17 січня 2018 року ( а.с.13, 14).

Матеріали справи не містять мотивованих відповідей відповідача на вказаній звернення позивача у тому числі і в частині пропозиції позивача в частині розірвання договору за взаємною згодою.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься письмове повідомлення ТОВ «КУА «Імідж фінанс» №26/04-01 від 25 квітня 2018 року, адресоване позивачу у справі ОСОБА_1 , в якому відповідач у вказаній справі повідомляє останнього, що у зв`язку з порушенням графіку платежів та невиконанням ним зобов`язань по сплаті інвестиційних внесків згідно Інвестиційного договору №1-024-271 від 29 серпня 2016 року Фонд розриває Договір в односторонньому порядку та просив надати банківські реквізити для перерахування коштів. При цьому відповідач зазначив, що сплаченні Інвестором кошти повертаються Фондом за вираховуванням штрафу на користь Фонду у розмірі 5% від ціни Договору протягом 10 календарних днів після укладення з третьою особою інвестиційного договору на Квартиру або договору купівлі-продажу квартири (а.с.59).

Відповідно до п.7.4. Договору у разі порушення Інвестором умов Договору, Фонд має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку шляхом направлення Повідомлення про розірвання. У цьому разі цей Договір є розірваним і вважається припиненим в повному обсязі без укладення будь-яких документів через 10 (десять) робочих днів з дати направлення такого Повідомлення про розірвання. Сплачені Інвестором, кошти повертаються Фондом Інвестору за вирахуванням штрафу на користь 5% від ціни Договору протягом 10 (десяти) календарних днів після укладення з третьою особою інвестиційного договору на квартиру або договору купівлі-продажу квартири (а.с.10).

Відповідно до п.7.5 Договору, (на який посилався позивач в заяві про розірвання договору) Інвестору за власною ініціативою забороняється розірвання договору, крім випадків, якщо таке розірвання здійснюється за згодою Сторін. У випадку досягнення згоди про розірвання договору між сторонами укладається відповідна угода з зобов`язанням Фонду повернути Інвестору суму отриманих Фондом від Інвестора коштів за вирахуванням штрафу на користь Фонду у розмірі 5% від ціни Договору (а.с.10).

Частинами першою та другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Вказаний висновок викладений у постанові Судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року N 6-75цс13.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертаючись до суду із вказаним позовом зазначав та наполягав на тому, що стороною, яка порушила умови вказаного інвестиційного договору є саме відповідач у справі, а не він, і тому застосування до вказаних обставин п. 7.4 Договору з відповідними наслідками є неправомірним. Однак, заявляючи позовні вимоги про стягнення грошових коштів сплачених ним відповідачу в якості оплати інвестицій в будівництво не заявив позовних вимог про розірвання інвестиційного договору №1-024-271 від 29 серпня 2016 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Цією нормою права передбачено відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, вищевказані норми права пов`язують можливість сторони отримати відшкодування збитків в тому числі і внесенні кошти за інвестиційним договором і з розірванням вказаного договору.

Оскільки позивачем у справі не заявлялися позовні вимоги про розірвання інвестиційного договору, тому колегія суддів вважає, що стягнення коштів без розірвання договору є безпідставним.

З врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ТОВ КУА «Імідж фінанс», скасування рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року та ухвалення постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Імідж Фінанс", що діє від свого імені в інтересах Венчурного закритого диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Печерськ Плаза" про стягнення грошових коштів.

Відповідно до вимог ст. 141 ч.13 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ КУА «Імідж фінанс», подаючи апеляційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року сплатила судовий збір у розмірі 13215 грн., що підтверджується платіжним дорученням №107 від 18 січня 2019 року тому вказані витрати повинні бути покладені на позивача у справі.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. 651, 653 ЦК України, ст. 367, 374, 376 - 383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Імідж Фінанс" задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити постанову, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Імідж Фінанс", що діє від свого імені в інтересах Венчурного закритого диверсифікованого пайового інвестиційного фонду "Печерськ Плаза" про стягнення грошових коштів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Імідж Фінанс" 13215 грн., витрат понесених відповідачем по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 30 травня 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв