490/2988/15-ц
н/п 2-з/490/78/2019
У Х В А Л А

10 липня 2019 р. м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову

В С Т А Н ОВ И В :

В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа : ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 07.03.2018р. накладено арешт на адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс, розташований за адресою АДРЕСА_1 , який складається з будівель: склад літ.З-1 загальною площею 70,3кв.м., адміністративної будівлі-літ.Я-1 загальною площею 49,2кв.м., сторожки літ.А-1 загальною площею 12,5кв.м., адміністративно-виробничо побутової будівлі літ. Я1-1 загальною площею 67,4 кв.м., вбиральні літ Б-1, споруд 1,2, І та земельну ділянку розташовану за тією ж адресою, загальною площею 0,2518га, кадастровий номер :16:003:0016, які зареєстровані 12 жовтня 2017року на праві власності за іпотекодержателем ОСОБА_6 до вирішення справи по суті.

Заборонено ОСОБА_1 здійснювати будь-які дії щодо адміністративно-побутового та торгівельного комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою по зміні порядку володіння та користування ніж ті, що передбачені пунктом 4.2 іпотечного договору від 22 квітня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 о.

Відповідно до ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Отже, зустрічне забезпечення позову можливо для забезпечення відшкодування понесенних відповідачем збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, а в даному випадку накладенням арешту на спірне майно.

Заявник вказує, що оскільки Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 07.03.2018р. у справі № 490/2988/15-ц, накладено арешт на адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс, розташований за адресою АДРЕСА_1 , то позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про зустрічне забезпечення позову обгрунтовуючи його тим, що оскільки зустрічний позов ОСОБА_2 забезпечений шляхом накладання арешту та забороною вчиняти будь-які дії щодо адміністративно-побутового та торгівельного комплексу, то забезпеченням позову йому спричиняються збитки.

Зокрема заявник вказує, що він не може здати спірне майно в аренду, і в зв`язку з цим несе збитки, несе збитки, - оскільки раз в тиждень перевіряє його стан то вимушений добиратися до свого майна з іншого місця (з іншого міста), несе збитки у зв`язку з неможливістю продати спірне майно. Вказує, що загальний розмір збитків складає 472 700 грн.

Судом досліджено договір іпотеки від 22.04.2014р., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 згідно п.4.2 якого іпотекодавець має право користуватися предметом іпотеки, тобто спірним майном.

Суду не надано доказів того, що заявник несе збитки у зв`язку із накладенням арешту на спірне майно, оскільки таке не підтверджено належними доказами.

Зокрема заявник не надав суду доказів що нього є контрагент, тобто особа з якою він має намір укласти договір оренди та те, що є можливість укласти такий договір.

Суд відкидає доводи заявника щодо збитків по утриманню належного заявнику спірного майна, як то сплати комунальних платежів, як то забезепечення заходів по здійсненню контролю за станом спірного майна, оскільки такі дії є обов`язком власника майна, на якому згідно ст.322 ЦК України лежить тягар утримання майна, і виконання такого обов`язку ніяк не пов`язано із накладенням арешту на майно.

Суд також відкидає доводи заявника щодо збитків по сплаті податків та зборів щодо спірного майна, оскільки спалата податків згідно ст.ст.266,269,281 Податкового кодексу України пов`язаних з власністю на нерухоме майно та земельні ділянки здійснюється власником незалежно від того накладено арешт на таке майно чи ні.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів зустрічного забезпечення позову в цивільній справі №490/2988/15-ц, - шляхом зобов`язання внесення ОСОБА_2 на депозитний рахунок Центрального районного суду грошових коштів в сумі 472 700 грн., - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя