Справа №345/1474/19
Провадження № 2/345/787/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., секретаря судового засідання Баран В.В. , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послугу із централізованого опалення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що у 2000 році у підвалі багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 Пушкіна в АДРЕСА_2 .Калуші за кошти споживачів тепла згідно проекту, погодженого з ДМП «Калуштеплокомуненерго» , був встановлений на подавальному трубопроводі розподільчої теплової мережі після центрального теплового пункту вузол обліку теплової енергії з ультразвуковим витратоміром на групу будинків АДРЕСА_3 . Споживачам таких будинків нараховувалась ДМП «Калуштеплокомуненерго» плата за спожите тепло згідно пункту 15 діючих на той час Правил надання населенню послуг з водотеплопостачання та водовідведення від 30.12.1997 р. № 1497 , в якому було зазначено, що «у разі встановлення будинкових теплолічильників споживач сплачує за опалення згідно з показанням цих приладів». Теплолічильник повірявся своєчасно . Контроль за його роботою з боку ДМП «Калуштеплокомуненерго» та КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради був постійним . Зауважень за результатами контролю не було . КП «Водотеплосервіс» у лютому 2016 року безпідставно , без попередження і дозволу споживачів та співвласників сумісного майна будинку №13 демонтував теплолічильник споживачів і на цьому місці встановив свій іншого типу в комплекті з лічильником гарячої води , похибка показань якого у 3 та у 5 разів більше за похибку показань демонтованого ультразвукового витратоміра теплолічильника. Відповідач також зменшив діаметр подавального трубопроводу у місці встановлення лічильника гарячої води теплолічильника.

У 2017 році відповідач додатково встановив теплолічильник на подавальному трубопроводі розподільчої теплової мережі групи будинків № 3,3а,3б в комплекті з лічильником гарячої води і неправомірно нараховує позивачу плату за спожиту теплову енергію за різницею показань двох теплолічильників на групу будинків. Такого порядку нарахування плати за спожиту теплову енергію Правила надання населенню послуг з водотеплопостачання та водовідведення не передбачають.

У відповідності до п.12 Правил тільки « у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями». Згідно п.21 Правил «у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання».

У випадку позивача , він проживає за адресою АДРЕСА_4 і у даному багатоквартирному будинку не встановлений будинковий прилад обліку теплової енергії. Даний прилад встановлений на будинку АДРЕСА_1 ,відповідно відпуск теплової енергії проводиться по фактичних показниках загально-будинкового приладу обліку теплової енергії будинків на АДРЕСА_5 15в .У зв`язку із цим виникають великі втрати теплової енергії при вході до квартири позивача. Нарахування оплати за спожиту теплову енергію здійснюється за різницею показань двох теплолічильників , які не є вузлом комерційного обліку даного будинку згідно чинного законодавства України. Тому, 08.02.2019 року, позивач звернувся до відповідача КП «Водотеплосервіс» про перерахунок оплати за послугу з централізованого опалення з нарахування по показнику лічильника на нарахування за нормами споживання. 11.02.2019 року позивач отримав відповідь, де відповідач повідомив позивачу, що законність встановлення лічильника на житловому будинку АДРЕСА_1 , що проводить облік спожитої теплової енергії, в будинках АДРЕСА_6 3 АДРЕСА_7 в АДРЕСА_8 Пушкіна перевірена , в процесі розгляду справи Калуським міськрайонний судом за № 345/1939/18 головою суду ОСОБА_2 .. Зазначає, власник будівлі , яка на день набрання чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» стаття 3 п.7 була приєднана до зовнішніх інженерних мереж або яка приєднюється до зовнішніх інженерних мереж , має право самостійно обладнати таку будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку. У такому разі внесок за встановлення вузла комерційного обліку таким споживачам не нараховується.

Позивач вказує, що відповідачем неправомірно здійснено йому нарахування оплати за послугу централізованого опалення за опалювальний період 2018/2019роки, оскільки вузол обліку тепла відповідача є не комерційним. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить: визнати дії КП «Водотеплосервіс» щодо нарахування йому оплати за послугу із централізованого опалення за різницею показань двох тепло лічильників некомерційного обліку за місцем встановлення за період з 01.10.2018 року по 01.04.2019 року - протиправними; зобов`язати КП «Водотеплосервіс» здійснити йому перерахунок оплати за послугу із централізованого опалення за нормами споживання в опалювальному періоді 2018/2019 роки і надалі до встановлення комерційного вузла обліку тепла на вводі під`їзду №1 будинку АДРЕСА_9 на АДРЕСА_10 нараховувати плату за послугу з централізованого опалення за нормами споживання.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов (а.с.19-43), згідно якого позов не визнає з огляду на наступне. 05.06.2008 року за ініціативи та за кошти мешканців житлових будинків по АДРЕСА_11 був встановлений та прийнятий в експлуатацію прилад обліку теплової енергії, який здійснював облік спожитої теплової енергії у вищевказаних 10 будинках. Даний лічильник був «морально» застарілим та не забезпечував належного та повного обліку спожитої теплової енергії.

В 2016 році з метою забезпечення 100% обліку теплової енергії в багатоквартирних будинках, вимірювання достовірних обсягів теплової енергії в січні 2016 року КП «Водотеплосервіс» спільно із жильцями вищевказаних будинків було прийнято рішення щодо закупівлі та встановлення на те саме місце сучасного ультразвукового лічильника обліку теплової енергії. Попередній лічильник, що належав мешканцям і працював з 2008 року в будинку АДРЕСА_10 був демонтований, про що складено відповідний акт від 11.02.20016 р. . В свою чергу даний лічильник передано споживачу ОСОБА_1 .

На місці попереднього лічильника 11.02.2016 року був встановлений та з 01.03.2016 року введений в експлуатацію новий лічильник обліку теплової енергії АКВА-МВТ-2М нк №14-015050. З прийняттям Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» в 2017 році тепловий лічильник був встановлений та введений в експлуатацію у відповідності до всіх правових актів діючих у 2016 році. Представник відповідача зазначає, що будь-яких порушень в діях КП «Водотеплосервіс» щодо встановлення та обліку теплової енергії встановленим лічильником обліку теплової енергії енергії АКВА-МВТ-2М нк №14-015050 позивач у своїй заяві не наводить.

Будь-яких претезній щодо роботи приладу обліку теплової енергії АКВА-МВТ-2М нк №14-015050 не виникало.

Законність встановлення теплового лічильника по вул.. Пушкіна в АДРЕСА_12 3 АДРЕСА_13 АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 , 15, 15а, 15б АДРЕСА_14 15в перевірена в ході слухання справи №345/1939/18 суддею Калуського міськрайонного суду Кардаш О.І. Рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співлавсником) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги , на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної почслуги згідно з вомогами стеттей -11 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

З урахуванням належності і повноти документів та виконання процедури при встановленні вузла комерційного обліку теплової енергії - приладу обліку теплової енергії АКВА-МВТ-2М нк №14-015050 облік в будь-якому разі має бути за показами такого лічильника. Більше того, позивач не вказує на вихід з ладу чи втрату такого вузла комерційного обліку теплового лічильника , оскільки тільки такий вихід з ладу чи втрата такого лічильника надає змогу на такий період проводити нарахування споживачу по нормі споживання у відповідно до положень ч.3 ст.9 Закону України «про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с.45-52), де зазначає, що з ініціативи та за кошти мешканців багатоквартирних будинків по АДРЕСА_15 в був встановлений згідно проекту ультразвуковий теплообчислювач Вінницького заводу «Аналог». Але встановлений не 05.06.2008 року , а серпні місяці 2000 року , про що свідчить дата його первинної повірки 07.07.2000 р. та копія проекту на тепло обчислювач споживачів. Відповідач зазначає у відзиві, що цей теплообчислювач не забезпечував належного обліку спожитої теплової енергії . Згідно свідоцтва НОМЕР_1 про повірку теплообчислювач 01.10.2015 р. був визнаний держповірником придатним і допускався до застосування до 01.10.2016 р. .Теплообчислювач був обладнаний електронним годинником з індикатором часу напрацювання, який показував час роботи теплообчислювача під напругою. Доступ до годинника пломбувався держповірником , щоб унеможливити втручання в роботу теплообчислювача. Відповідач мав можливість і право кожного місяця у випадку тимчасової відсутності напруги додатково до кількості теплової енергії за показаннями приладу нарахувати споживачам кількість тепла за нормами споживання за час відсутності напруги на прилад , якщо такий випадок був. Тому, припущення відповідача , що споживачі вимикали напругу на приладі в потрібний їм момент , безпідставні.

Відповідач стверджує, що спільно з мешканцями вищевказаних будинків було прийнято рішення про встановлення на місці теплообчислювача споживачів сучасного ультразвукового теплолічильника. Факт прийняття цього рішення залишається під сумнівом тому , що відповідач не додав до відзиву копію протоколу зборів споживачів , якщо вони відбулися з цього питання. . А токож, і тому, що немає логіки в тому, щоб замінити свій придатний до застосування теплообчислювач на інший при тому, що за показаннями тепло обчислювача споживачів плата за тепло нараховувалася відповідачем менше , ніж за нормами. До того ж , споживачі збирали підписи в вимогою демонтувати без їх дозволу встановлений відповідачем теплолічильник і були на прийомі з цього питання у голови Калуської міської ради.

У 2016 році відповідач безпідставно, без попередження і дозволу споживачів та співвласників сумісного майна будинку №13 в , демонтував теплообчислювач споживачів і встановив іншого типу згідно схеми №3 керівництва з експлуатації теплообчислювача , а не технічної проектної документації. До того ж , вузол обліку тепла відповідача не забезпечує повний облік теплової енергії. Теплообчислювач цього вузла вимірює температуру зворотного теплоносія без врахування температури теплоносія у зворотному трубопроводі системи опалення під`їзду №1 будинку № АДРЕСА_1 в .

В 2017 році відповідач отримав робочий проект на його вузол обліку тепла на групу багатоквартирних будинків. Цей проект був виконаний на вузол обліку тепла з ультразвуковим перетворювачем витрат . А відповідач встановив теплолічильник з турбінним лічильником гарячої води типу МWN 130-100NK з порушенням вимог інструкції на нього. Турбінний лічильник за вимогами інструкції на нього повинен монтуватися на горизонтальній або вертикальній ділянці трубопроводу. Відповідач змонтував його на похилій ділянці трубопроводу під кутом приблизно 45* до горизонталі., що впливає на достовірність показань теплолічильника.Тому до цього часу теплолічильник відповідача не можна вважати встановленим згідно технічної проектної документації на нього, що не дозволяє використовувати його для обліку кількості теплової енергії .

У 2017 році відповідач додатково встановив вузол обліку тепла на групу будинків АДРЕСА_16 і нараховує плату за тепло споживачам інших будинків за різницею показань двох вузлів обліку тепла. Такий порядок нарахування плати за спожиту теплову енергію не передбачають ні діючі Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630 від 2005 р., ні діючий Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» № 2119 від 22.06.2017 р.

Відповідач стверджує, що на момент в становлення вузлів обліку тепла як споживачів так і відповідача діяли одні Правила. Але, теплолічильник споживачів був встановлений у 2000 році, тоді діяли Правила надання населенню послуг з водо теплопостачання та водовідведення від 30.12.1997 р. № 1497 , в п. 15 яких було зазначено, що у «разі встановлення будинкових /або на групу будинків/ тепло лічильників споживач сплачує за опалення згідно з пказаннями цих приладів». Теплолічильник споживачів був встановлений без порушень цих Правил. На момент встановлення теплолічильника відповідача у 2016 р. діяли вже Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №630 від 2005 р .

Згідно п.12 Правил тільки « у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями».

Згідно п.21 Правил «у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання». На двох вводах будинку № АДРЕСА_9 б теплолічильники відсутні. Тому плата за тепло споживачам будинку №15 б повинна нараховуватись за нормами споживання.

Відповідач порушує Закон , нараховуючи плату за тепло споживачам будинку №15 б за показаннями двох теплолічильників на групи будинків.

За місцем встановлення вузли обліку тепла відповідача не можуть бути комерційними. Місце встановлення вузла комерційного обліку тепла і визначення терміну «вузол комерційного обліку» вказане у п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону .Згідно Закону «вузол комерційного обліку» - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі , її частині/підїзді/, обладнаній окремим інженерним вводом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону оснащення будівель вузлами комерційного обліку здійснюється відповідно до проектної документації. Робочий проект на встановлення загального вузла обліку тепла відповідача з турбінним лічильником гарячої води типу МWN 130 відсутній.

Заперечення відповідача у відзиві в повному обсязі не відповідають дійсності. Відсутня технічна проектна документація на вузол обліку відповідача, неповний облік тепла вузлом обліку теплової енергії , не відповідає місце встановлення цього вузла і порядок нарахування відповідачем плати за тепло вимогам Закону і пунктам 12 та 21 Правил.

Позивач просить задоволити позов про здійснення КП «Водотеплосервіс» перерахунку йому оплати за послугу з централізованого опалення за нормами споживання в опалювальному періоді 2018/2019 роки і надалі до встановлення комерційного вузла обліку тепла на вводі підїзду №1 будинку 15 АДРЕСА_17 на АДРЕСА_18 Пушкіна нараховувати плату за послугу з централізованого опалення за нормами споживання .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Під час ухвалення рішення у цій справі суд керується завданням цивільного судочинства.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи позивач ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ч.1 ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Частиною 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Матеріалами справи встановлено, що КП «Водотеплосервіс» надає послуги з теплопостачання будинку по АДРЕСА_10 . Позивач у справі є одним із співвласників будинку і на нього покладається тягар з утримання цього будинку та щодо сплати комунальних послуг , в тому числі і щодо втрати розподільчими трубопроводами.

Згідно підпункту 5 пункту 29 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), споживачі мають право на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік.

При цьому, відповідно до вимог п.10 Правил оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок.

Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до п.12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Вартість послуги з централізованого опалення для конкретної квартири визначається шляхом множення спожитих Гкал цією квартирою на встановлений тариф, згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до вимог п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання:

з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства;

з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (обєму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

В цьому зв`язку, суд також звертає увагу, що відповідно до вимог п.9 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Відповідно до визначення термінів, наведених в ст.1 Закону України «Про теплопостачання», прилад обліку теплової енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії.

Відповідно до визначення термінів, наведених в ст.1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» :

- вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності);

- вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про комерційний облік теплової її енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Із листа виконавчого комітету Калуської міської ради від 28.02.2018 року №Б-138 (а.с.5) вбачається, на виконання Закону України «Про комерційний облік теплової її енергії та водопостачання» на будинок НОМЕР_2 в на вул. Пушкіна встановлено загально-будинковий прилад обліку теплової енергії, відповідно відпуск теплової енергії проводиться по фактичних показниках загально-будинкового теплового лічильника будинків на АДРЕСА_3

Відповідно до акту КП «Водотеплосервіс» від 11.02.2016 року на тепломережі (вул.Пушкіна,13) з метою достовірного вимірювання обсягів теплової енергії по АДРЕСА_10 3 АДРЕСА_19 3 АДРЕСА_20 в 11.02.2016 року був встановлений тепловий лічильник АКВА-МВТ в комплекті (а.с.34). Комплект приладу був змонтований та налагоджений до роботи у відповідності до технічного паспорту приладу (а.с.37-41). ПП «Стеко» на замовлення КП «Водотеплосервіс» було розроблено робочий проект, технічний висновок щодо встановлення приладу комерційного обліку теплової енергії на житлові будинки № АДРЕСА_21 3 АДРЕСА_22 . Даний проект було розроблено сертифікованим спеціалістом - інженером-проектувальником В.Й.Демедюк (кваліфікаційний сертифікат №012477 від 08.11.2016 року) (а.с.25-31).

Згідно із протоколом обстеження (контролю) теплолічильника під час експлуатації від 21.02.2018 року за результатами проведення інженером з метрології Калуської лабораторії калібрування та повірки ЗВТ - Р.А.Роїк контролю теплолічильника в м.Калуш , вул.. АДРЕСА_10 б (що здійснює облік теплової енергії житлових будинків вул АДРЕСА_23 Пушкіна,3, 3 АДРЕСА_24 , 3 АДРЕСА_25 13 АДРЕСА_24 , 13б, 13в, 15, 15а, 15б, 15в) встановлено, що вказаний теплолічильник установлено згідно із експлуатаційною документацією, чинних стандартів, а показники лічильника та миттєві значення - відповідають дійсності (а.с.32-33).

Відповідно до ст.8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9 - 11 цього Закону.

Отже, відповідачем правомірно нараховується позивачу плата за послуги із централізованого опалення, на підставі показань вузла комерційного обліку - теплолічильника в АДРЕСА_10 що здійснює облік теплової енергії житлових будинків АДРЕСА_21 3а, 3б АДРЕСА_14 13 АДРЕСА_19 13 АДРЕСА_25 13в, 15, 15а, 15б, 15в.)

Суд не приймає до уваги покликання позивача, що таке нарахування повинно здійснюватися за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування.

Адже відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг споживання теплової енергії визначається за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря - до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону. Тобто дана норма не може бути застосована у разі встановлення вузла комерційного обліку.

Відповідно до п.10 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. П.15 вказаних Правил плата за послуги згідно з нормативами (нормами) споживання вноситься лише у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню.

Аналогічне положення міститься у ч.3 ст.9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», яка передбачає, що у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, зазначеного в частині першій цієї статті, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунково відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням середнього споживання: теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду.

За ч.1, 5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, не надано суду доказів на підтвердження обставин виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку та нарахування йому плати за послуги із централізованого опалення за різницею показань двох теплолічильників некомерційного обліку за місцем встановлення за період з 01.120.2018 р. по 01.04.2019 року.

Рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співлавсником) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги , на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної почслуги згідно з вомогами стеттей -11 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Будь-яких порушень в діях КП «Водотеплосервіс» щодо встановлення та обліку теплової енергії встановленим лічильником обліку теплової енергії АКВА-МВТ-2М нк №14-015050 позивач у своїй заяві не наводить. Будь-яких претезній щодо роботи приладу обліку теплової енергії АКВА-МВТ-2М нк №14-015050 не виникало. Натомість наявні у матеріалах справи документи підтверджують справність приладу обліку.

Позиція позивача по суті зводиться лише до особистих сумнівів у правильності роботи приладу обліку теплової енергії та припущень щодо невірності розрахунків.

За таких обставин, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 1, 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», керуючись ст.ст. 19, 81, 82, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послугу із централізованого опалення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду ,шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2019

Суддя