Дата документу 16.05.2019 Справа № 328/2961/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1831/19 Головуючий у 1-й інстанції: Курдюков В.М.
Є.У.№ 328/2961/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

розглянувши в порядку письмового позовного провадження цивільну справу за позовом Запорізького обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартості навчання (перепідготовки),

за апеляційною скаргою Запорізького обласного центру зайнятості на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 26 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року Запорізький обласний центр зайнятості звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості навчання (перепідготовки). Зазначав, що відповідно до договору про підготовку аспіранта №АФ/03/12 від 10.12.2012, укладеного між Інститутом підготовки кадрів державної служби зайнятості України, Запорізьким обласним центром зайнятості та ОСОБА_2 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3 , остання з 10.12.2012 по 10.12.2017 проходила навчання в аспірантурі за кошти Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в ІПК ДСЗУ за спеціальністю «Економіка та управління національним господарством» без відриву від виробництва. За умовами договору ОСОБА_1 зобов`язалася після закінчення навчання в аспірантурі відпрацювати в державній службі зайнятості не менше трьох років, а у випадку відмови від роботи в системі державної служби чи звільнення з роботи без поважної причини до закінчення трирічного строку відшкодувати понесені Фонду витрати на її навчання. Посилаючись на те, що наказом від 21.05.2018 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу організації працевлаштування населення Токмацької міськрайонної філії Запорізького обласного центру зайнятості за власним бажанням для догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку (ст.38 КЗпП України), просив суд стягнути з останньої на свою користь 26 800 грн. та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 26 лютого 2019 року відмовлено у задоволені позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 розірвала трудовий договір з поважної причини для догляду за дитиною до досягнення нею 14-річногог віку, що звільняє її від обов`язку відшкодувати витрати позивача на її навчання.

Не погоджуючись з рішенням суду, Запорізький обласний центр зайнятості подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, і ухвалити по справі нове рішення яким, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що умовами договору сторони визначили виключний перелік підстав для звільнення отримувача освітніх послуг від плати за навчання, серед яких розірвання трудового договору з ініціативи працівника для догляду за дитиною до досягнення чотирнадцятирічного віку не зазначено.

Апеляційну скаргу і копію ухвали про відкриття провадження у справі ОСОБА_1 отримала 26.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на апеляційну скаргу не надала.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Судом встановлено, що 10.12.2012 між Інститутом підготовки кадрів державної служби зайнятості України (далі - ІПК ДСЗУ), Запорізьким обласним центром зайнятості та ОСОБА_1 було укладено договір про підготовку аспіранта №АФ/03/12 (а.с.8-9)..

За умовами договору ІПК ДСЗУ зобов`язався надати відповідачці освітню послугу на рівні державних стандартів вищої освіти за кошти Фонду. Центр зайнятості зобов`язався створити належні умови для роботи над дистанційним дослідженням особі, яка направляється на навчання. ОСОБА_1 зобов`язалася після закінчення навчання в аспірантурі відпрацювати в державній службі зайнятості не менше трьох років. Відшкодувати Фонду вартість навчання та компенсувати всі інші витрати, пов`язані з навчанням у випадках, передбачених договором.

Як встановлено судом, по закінченню аспірантури у грудні 2017 року ОСОБА_1 була відрахована з ІПК ДСЗУ та працевлаштована начальником відділу організації працевлаштування населення Токмацької міської філії Запорізького обласного центру зайнятості.

21 травня 2018 року відповідач подала заяву про звільнення з роботи за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку з 29 травня 2018 року (а.с.13).

Наказом Запорізького обласного центру зайнятості №332-к від 21 травня 2018 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу організації працевлаштування населення Токмацької міської філії Запорізького обласного центру зайнятості 29 травня 2018 за власним бажанням для догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку (а.с.14).

Відповідно до довідки Інституту підготовки кадрів Державної служби зайнятості України від 20.06.ю2018 №623/06/18 вартість навчання аспіранта без відриву від виробництва становить 26 800 грн. (а.с.16).

За загальним правилом, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Частиною першою ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодекс Зобов`язання мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (2, 3 ст. 509 ЦК України).

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чино відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 ЦК.

Згідно пунктами 1, 4 частини першої ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Дійшовши висновку про те, що трудовий договір з відповідачкою розірвано з поважної причини, а тому остання не повинна відшкодовувати витрати на своє навчання, суд першої інстанції не дав належної оцінки укладеному сторонами договору про підготовку аспіранта визначені випадки.

Зокрема, п.п. 5.2, 5.2.3. договору визначено, що аспірант відшкодовує до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на рахунок центру зайнятості вартість навчання та компенсує всі інші витрати, пов`язані із навчанням, у випадку, у тому числі, звільнення з роботи в системі державної служби зайнятості України за власним бажанням без поважних причин або з ініціативи адміністрації під час навчання або до закінчення трирічного строку з дня закінчення навчання.

За граматичним способом тлумачення розташування в тексті Договору розділового сполучника «або» є місцем синтаксичного розриву тексту, і тому, належить розглядати як окремі види обставин за якими настає відповідальність аспіранта.

Крім того, пунктами 5.4., 5.4.1., 5.4.2.. 5.4.З., 5.4.4. Договору визначені поважні причини, які звільняють відповідача від відшкодування вартості навчання та компенсації всіх інших витрат, що пов`язані з навчанням, а саме: звільнення з роботи за станом здоров`я, (через хворобу, обмежений стан здоров`я) за наявності довідки МСЕК або ЛКК, смерті жінки (чоловіка), якщо на вихованні направленої особи залишилася неповнолітня дитина або дитина інвалід, встановлення інвалідності І або II групи у дружини (чоловіка) направленої особи, одного з батьків (або осіб, які їх замінюють) направленої особи, якщо така особа має здійснювати догляд за ними, що підтверджується документально, смерті особи.

Доказів про потребу дитини відповідачки у догляді до досягнення нею 14-річного віку або про наявність обставин, передбачених п.5.4.4 Договору, відповідач суду не надала.

Таким чином, при звільненні відповідачки до закінчення трирічного строку з дня закінчення навчання настає відповідальність за невиконання зобов`язань п.4.6. Договору.

За вказаних обставин оскаржуване рішення на підставі ст.ст.376, 141 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову і стягнення з відповідачки на користь позивача понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору у суді першої і апеляційної інстанції у загальному розмірі 4 405 грн.

Керуючись ст.ст. . 268, 369 ч.1, 374 , 376, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізького обласного центру зайнятості задовольнити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 26 лютого 2019 року по цій справі скасувати.

Позов Запорізького обласного центру зайнятості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь Запорізького обласного центру зайнятості вартість навчання (перепідготовки) у сумі 26 800 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот гривень), та судові витрати зі сплати судового збору у суді першої і апеляційної інстанції в загальному розмірі 4 405 грн. (чотири тисячі чотириста п`ять гривень), які перерахувати на р/р 1006; МФО:813015; Банк одержувач ГУДКС України в Запорізькій області; одержувач Запорізький обласний центр зайнятості; призначення платежу витрати на навчання в ІПК ДСЗУ та судові витрати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий:

Судді: