Постанова

Іменем України

20 травня 2019 року

м. Київ

справа № 461/7913/16-ц

провадження № 61-12601 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

заявник -ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи:- - -державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Головного територіального управління юстиції у Львівській області Левко Любов Романівна, начальник Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зорена Петро Іванович, ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Львівської області у складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Павлишина О . Ф., Приколоти Т. І., від 26 грудня 2017 року в справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця та начальника Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Головного територіального управління юстиції у Львівській області незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановив:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05 грудня 2016 року відкрито провадження у зазначеній вище цивільній справі.

Не погодившись з ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05 грудня 2016 року, ОСОБА_3 08 вересня 2017 року оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги: тридцять днів з дня отримання ухвали суду шляхом звернення ОСОБА_3 до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження судової ухвали та п`ять днів шляхом сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 05 грудня 2016 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що у встановлений судом строк ОСОБА_3 недоліки апеляційної скарги не усунув, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням поважних причин пропуску такого строку не подав.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд при розгляді справи дійшов односторонніх та передчасних висновків про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки ним порушено норми процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2018 року, серед іншого, відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали справи з Галицького районного суду м. Львова.

08 червня 2019 року вказана справа передана на розгляд Верховного Суду.

У відзиві на касаційну скаргу, поданому у червні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_3

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали апеляційного суду, доводи касаційної скарги не підтверджують неправильного застосування судом норм процесуального права, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із частиною другою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно із частинами першою, третьою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Апеляційний суд виходив з того, що ухвала про залишення апеляційної скарги ОСОБА_3 надсилалася йому двічі, однак недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк усунуто не було. Установлено, що листи з ухвалою апеляційного суду не були вручені апелянту.

Апеляційний суд також посилався на те, що справа в провадженні апеляційного суду перебуває з 15 вересня 2017 року, а обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи; також предметом спору є визнання дій державного виконавця незаконними, а апелянт у вказаному провадженні є боржником, що може свідчити про затягування розгляду справи з його боку. Суд вжив необхідних заходів для надіслання копії ухвали апелянту, однак останній не отримує кореспонденцію та не цікавиться рухом поданої ним апеляційної скарги, тому апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для направлення апелянту копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху черговий раз.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження виходив з того, що у встановлений строк ОСОБА_3 не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску, тому у відкритті апеляційного провадження у справі обгрунтовано відмовив.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судової ухвали не впливають.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що апеляційний суд дійшов помилкових висновків про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки ухвалу апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху від отримав лише 16 січня 2018 року та 22 січня 2018 року усунув недоліки апеляційної скарги. Проте, отримав ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, яку вважає передчасною та незаконною.

Слід зазначити, що апеляційним судом дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення ОСОБА_3 про постановлення ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху, однак, оскільки, заявник проявив бездіяльність щодо одержання поштової кореспонденції суду з копією ухвали від 26 вересня 2017 року, тому в суду апеляційної інстанції були обґрунтовані підстави для відмови ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за такою апеляційною скаргою в порядку пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Верховний Суд зазначає, що сам лише факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою апеляційний суд двічі надсилав копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху за адресою фактичного проживання ОСОБА_3 та, яка не була вручена особисто заявнику, не може бути підставою для скасування ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки це свідчить про порушення порядку вручення поштових відправлень, однак вказане не є об`єктивними причинами, що перешкодили заявнику виконати вимоги ухвали, а суб`єктивною поведінкою ОСОБА_3 , як учасника справи, щодо отримання кореспонденції за адресою, яка надана ним як адреса для надіслання поштової кореспонденції.

Слід зазначити, що особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, в тому числі і цікавитися рухом справи. Також, заявник не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про прийняті судові рішення у справі №461/7913/16-ц, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень, однак, наданими йому процесуальними правами ОСОБА_3 не скористався.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом надана належна правова оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Підстави для скасування судової ухвали відсутні, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судами попередніх інстанцій. Учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 та підпунктом 4 пункту 1 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2017 року залишите без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська