Справа № 462/5331/17 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/465/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» - Авдеєва А.А. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ТОВ «Домофон. Інжирінг. Охорона» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона», ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом, у якому просив стягнути на його користь з «Домофон. Інжиніринг. Охорона» та ОСОБА_3 по 10 000 гривень моральної шкоди за самовільне встановлення домофонної системи у під`їзді № АДРЕСА_1 .

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон.Інжиніринг.Охорона», ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон. Інжиніринг. Охорона» в дохід держави судовий збір у розмірі 400 грн.

Стягнуто із ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 304,80 грн.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона».

ОСОБА_2 вважає рішення суду такими, що не в повній мірі охоплює понесені ним моральні страждання через дії відповідачів. Вважає визначений судом розмір моральної шкоди надто малим. В решті з висновками суду погоджується. Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. та стягнути з відповідачів на його користь по 10000 грн. завданої моральної шкоди.

ТОВ «Домофон. Інжирінг. Охорона» вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що судом першої інстанції залишилося нерозглянуте питання про застосування строків позовної давності.

Стверджує, що аналогічний позовом між тими самими сторонами з того самого предмету та з тих самих підстав вже подавався до Залізничного районного суду м.Львова, справа №462/2638/15-ц, що судом першої інстанції було проігноровано. Звертає увагу на недоведеність завдання позивачу моральної шкоди та жодним чином не обгрунтованість розміру моральної шкоди визначеної судом.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» - Авдеєва А.А . на підтримання своєї апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід відхилити, апеляційну скаргу ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» задовольнити, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року скасувати частково на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 до ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона», суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку із встановленням у під`їзді №2 АДРЕСА_2 домофонного обладнання був обмежений доступ ОСОБА_2 до житла. Позивач не міг потрапити у свою квартиру за відсутності спеціального домофонного ключа від вхідних дверей будинку.

З таким висновком погодитися не можна із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 05.02.2014 р. позовні вимоги ОСОБА_2 у справі № 461/11014/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Домофон.Інжиніринг.Охорона», третя особа - ОСОБА_3 , задоволено частково, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Домофон.Інжиніринг.Охорона» усунути перешкоди у доступі до жилого приміщення - квартири АДРЕСА_3 шляхом демонтажу домофону.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 листопада 2014 року вказане рішення залишено без змін.

Як вбачається з даних рішень, судом встановлено наступні обставини: позивач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає у багатоквартирному п`ятиповерховому житловому будинку АДРЕСА_2 , який складається із 70 квартир та знаходиться на балансі ЛКП «Сяйво».

В другому під`їзді цього будинку, в якому й проживає позивач ОСОБА_2 з своєю сім`єю, розміщено 15 квартир.

31 липня 2013р. між ТзОВ «Домофон.Інжиніринг.Охорона» і представником мешканців під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 - ОСОБА_3 укладено договір про монтаж домофонного устаткування №1329.

Факт встановлення і передачі ТзОВ «Домофон. Інжиніринг.Охорона» системи обмеженого доступу типу «Домофон» замовникам підтверджується складеним 03.09.2013р. актом.

ОСОБА_2 не давав своєї згоди на встановлення домофону.

З акту здачі-приймання виконаних робіт з монтажу системи доступу типу «Домофон» вбачається, що такий від замовника підписано стороною договору ОСОБА_3 .

За змістом договору, такою отримано ключі для встановленого обладнання в кількості 60 шт., що є достатнім для вручення усім жильцям під`їзду, в тому числі і ОСОБА_2 , якому у квартиру не було під`єднано зазначену систему.

Однак, ОСОБА_2 не було вручено електронні ключі і від отримання таких він не відмовлявся.

Відтак, вказаними рішеннями судів встановлено наявність порушення прав ОСОБА_2 вільного доступу до його житла.

У квітні 2015 року ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом до ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» та ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , про визнання дій неправомірними, демонтаж домофону, заборону встановлення домофону та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В подальшому, уточнивши позовні вимоги, просили визнати неправомірними дії відповідачів ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» та ОСОБА_3 щодо встановлення домофонного обладнання у під`їзді № АДРЕСА_1 , зобов`язати демонтувати домофонне обладнання, заборонити ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» в подальшому встановлювати домофонне обладнання, стягнути солідарно з ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 13355,93 грн. матеріальної шкоди; стягнути солідарно з ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 3333,39 грн. матеріальної шкоди, стягнути солідарно з ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 60000 грн. моральної шкоди, а також 6000 грн. витрат на правову допомогу (справа №462/2638/15).

Обгрунтовуючи розмір моральної шкоди позивачі зазначали, внаслідок самовільного встановлення домофонної системи у під`їзді будинку він не міг потрапити у свою квартиру, не міг викликати бригаду швидкої медичної допомоги, оскільки мешканці які встановили домофонну систему протягом півтора року не бажали відкривати йому дверей.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивачів у даній справі в частині відшкодування моральної шкоди судами було встановлено, що внаслідок повторного неправомірного монтажу домофону на дверях під`їзду № 2 в будинку АДРЕСА_2 , в якому проживають позивачі, такі зазнали значних незручностей у доступі до квартири та нервових потрясінь.

Суд, виходячи з вимог розумності і справедливості, стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6 по 500 гривень моральної шкоди, а також стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 300 гривень моральної шкоди.

Водночас суди відмовили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Незалежно від вини особи відшкодовується шкода, завдана посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду (ст.ст.1174, 1176 ЦК України).

Відповідно до статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду (окрім незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт), відшкодовується на загальних підставах.

У справі що переглядається позивачем ОСОБА_2 не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У даній справі також відсутні умови настання цивільно - правової відповідальності, як-от: протиправність, шкода, вина, причинний зв`язок.

З огляду на вищенаведене, колегія дійшла висновку про те, що позивач ОСОБА_2 не довів обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, та не надав належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт завдання йому моральної шкоди діями відповідача, з урахуванням того, що згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» у справі №462/2638/15, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 і у даній справі №462/5331/17.

В іншій частині (в частині стягнення моральної шкоди в сумі 2000 гривень з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ) рішення суду не оскаржувалося, тому не було предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням наведенного, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід відхилити, апеляційну скаргу ТзОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» задовольнити, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року скасувати частково на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» - задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 грудня 2018 року в частині стягнення з ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» на користь ОСОБА_2 3000 гривень моральної шкоди та 400 гривень судових витрат скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» - 1057 гривень судових витрат за подання апеляційної скарги.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.