Справа № 159/3913/19
Провадження № 2/159/1122/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Шокот С.Т.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з часу, що минув після ухвалення рішення Ковельського міськрайонного суду від 23 квітня 2015 року, витрати на утримання дитини значно зросли, що пов`язано з постійним підвищенням цін на продукти харчування, товари першої необхідності, одяг та взуття, на купівлю ліків та витрат на навчання та гуртки для розвитку дитини. Таким чином, сума аліментів у розмірі по 600 грн., яку зобов`язаний сплачувати відповідач на утримання дитини згідно з рішенням суду, є недостатньою для її утримання і не може в повній мірі задовольнити її потреби. ОСОБА_1 зазначила, що відповідач знаходиться у працездатному віці, має підробіток, однак будь-якої допомоги, окрім аліментів на утримання дитини не надає, а отже вона самостійно не в змозі забезпечити дитину всім необхідним для їх гармонійного розвитку.

У зв`язку зі збільшенням витрат на дитину, позивач вважає за можливе збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача. Враховуючи наведене, прохає ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві і прохає задовольнити.

У відзиві на позов, відповідач ОСОБА_2 зазначив, що позов є необґрунтованим, безпідставним та вважає таким що не підлягає до задоволення. Відповідач зазначив, що згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 23 квітня 2015 року справно сплачує аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в сумі 600 грн. Крім коштів , які стягувались з нього він у добровільному порядку матеріально допомагає дитині купуючи одяг, відвідуючи дитячі розважальні заклади, місця відпочинку, заклади харчування, купив коштовний телефон. Посилався на невідповідність тверджень позивача, щодо існування у нього матеріальної можливості збільшити витрати на виплату аліментів, оскільки постійного місця роботи він не має, не прописаний, а відповідно і не має можливості стати на облік у центр зайнятості, до того ж він знаходиться на утриманні своєї хворої матері, яка є пенсіонером. Також відповідач посилався на погіршення його стану здоров`я та на хронічні хвороби, які потребують постійного лікування.

Зазначає, що позивач не надала доказів на підтвердження наявності у нього таких доходів, що забезпечували б його спроможність сплачувати аліменти в сумі 2000 грн. щомісячною. Тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 29 грудня 2015 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25 серпня 2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Ковельського міськрайоного суду від 23 квітня 2015 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 600 грн. щомісячно починаючи з 09 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

З моменту ухвалення рішення Ковельського міськрайоного суду від 23 квітня 2015 року суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені розміру аліментів, оскільки розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік».

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно доч.1ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч.2ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається зростання споживчих цін, у зв`язку з чим, збільшуються витрати, які несе позивач на утримання неповнолітньої дитини.

При визначенні аліментів в новому розмірі, суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Поряд з тим, суд вважає, що позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000 гривень щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 9 ст.7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Таким чином, на день ухвалення рішення про стягнення аліментів, розмір прожиткового мінімуму змінився в бік його збільшення, а тому розмір раніше присуджених аліментів не в повній мірі буде задовольняти мінімальні потреби дитини. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів та в подальшому стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в сумі 1200 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на для дитини відповідного віку та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України.

Частиною 2ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст.7,180-182,184,191,192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,- задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2015 року та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання рішенням у даній справі законної сили.

Розмір аліментів , визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім ) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2019 року.

Головуючий:В. О. Лесик