Справа № 686/4250/19
Провадження № 2/686/2434/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючої судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

та представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про стягнення боргу за договором позики, процентів та трьох відсотків річних

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що 18 листопада 2019 року з відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір позики за умовами якого він передав позичальнику кошти в сумі 405 827,0 доларів США, а відповідач зобов`язалась повернути грошові кошти до 01 січня 2018 року. Передача означеної суми коштів відповідачеві підтверджується письмовою розпискою від 18.11.2017 року.

15 березня 2018 року відповідач повернула частину боргу в сумі 183 200 доларів США, в червні 2018 року ОСОБА_4 повернула 4700 доларів США, у липні 2018 року ще 3000 доларів США.

Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала і позичених коштів не повернула у визначений договором строк в повному обсязі, не дивлячись на неодноразові вимоги позикодавця.

Станом на час подання позову сума основного боргу за договором позики становить 214 927 доларів США.

В борговому документі не було встановлено розміру процентів та терміну їх сплати, тому в силу положень частини 1 статті 1048 ЦК України їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ та виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Розмір процентів за користування позикою становить 42466,15 доларів США.

Окрім того, відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому сума нарахованих 3% річних за користування грошовими коштами складає 8 357, 92 доларів США. Просить стягнути борг за договором позики 214927 доларів США, 8357,92 долари США три відсотка річних, 42466,15 доларів США процентів за користування позикою.

Ухвалою суду від 16.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.02.2019 року задоволено заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

03.05.2019 року представник відповідача подав відзив на позов.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21.05.2019 року.

21.05.2019 року ухвалено рішення по суті спору.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення процентів за користування коштами в розмірі 42466,15 доларів США відмовити за безпідставністю.

Заслухавши доводи представника позивача та заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що 18.11.2017 року відповідач ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 кошти в сумі 405827 доларів США з кінцевим строком повернення до 01 січня 2018 року, що підтверджується розпискою, написаною власноруч позичальником.

Позичальник частково виконав умови договору позики та повернув позичальнику кошти в сумі 190900 доларів США. Цих обставин не заперечує представник позивача.

Проте умов договору позики щодо повернення решти боргу в сумі 214927 доларів США ОСОБА_4 не виконала та у визначений договором строк позичених коштів не повернула.

Цих обставин представник ОСОБА_4 не заперечує.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зроблено висновок, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

З наведених підстав позов підлягає задоволенню та слід стягнути з відповідача борг у сумі 214927 доларів США на користь позивача.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора має сплатити 3% річних від простроченої суми.

Розмір відсотків за прострочення повернення відповідачем позики за період з 02.01.2018 року по 13.02.2019 року становить 8 357,92 доларів США.

Щодо стягнення процентів за користування коштами, то судом враховано наступне.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане свідчить, що позикодавець не вправі нараховувати проценти за користування позикою після закінчення строку повернення позики, а саме після 01 січня 2018 року. Права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів за користування коштами в сумі 42466,15 доларів США, за період з 02.01.2018 року по 13.02.2019 належить відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 8070,21грн. пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 625, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики у сумі 214 927,0 доларів США (Двісті чотирнадцять тисяч дев`ятсот двадцять сім доларів США) та 8 357,92 доларів США (Вісім тисяч триста п`ятдесят сім доларів США 92 центи) три відсотки річних за порушення виконання грошового зобов`язання.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 8070,12 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 діб з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Повний текст рішення складено 27.05.2019 року.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя :