Справа № 627/131/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Вовк Л.В.

з участю секретаря Казакової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

у с т а н о в и в :

В лютому 2019 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в 2001 р. померла її мати ОСОБА_2 ,яка на праві приватної власності мала земельну ділянку площею 4,94 га , що знаходиться на території Краснокутської селищної ради . За життя мати склала заповіт ,яким все своє майно заповідала позивачу. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач має намір оформити спадщину та успадкувати земельну ділянку , однак , в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо , оскільки нотаріус відмовив в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно.

У судове засідання позивач не з`явилася , подала заяву слухати справу у її відсутність , позов підтримала ,просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позов визнав.

Суд, дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим відділом РАГСу Краснокутського РУЮ в Харківській області від 05.12.2003 року.

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 04.10.2001 р. , ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,94 га для ведення самостійного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Краснокутської селищної ради .

Згідно довідки відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 08.05.2019 р. , на час розпаювання , земельні ділянки відносилися до земель колективної власності бувшого КСП « Маяк» ,відповідно до наказу Держкомзему від 23.07.2010 року №548-01.01. , цільове призначення земельної ділянки наданої у власність ОСОБА_2 : для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Оголошенням в районній газеті « Промінь» підтверджується, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 04.10.2001 р., виданий на ім`я ОСОБА_2 , втрачений.

Відповідно до заповіту , посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори від 24.12.1999 р. , ОСОБА_2 заповідала все своє майно дочці ОСОБА_1

Після ОСОБА_2 відкрилася спадщина , яка складається з вище вказаної земельної ділянки.

Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері , де заведена спадкова справа № 191/2001 .Однак, постановою Краснокутської державної нотаріальної контори від 26.09.2018 року , ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_2 відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку .

Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в ред. 2003 р.) правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини ,яка відкрилася , але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини...

Як передбачає ст. 1223 ЦК України, право на спадкування визначені у заповіті.

В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Таким чином, спадкування майна ОСОБА_2 здійснюється за заповітом .

Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_2 , інші спадкоємці ,які б мали право на обов`язкову частку у спадщині ,відсутні . До складу спадкового майна входить земельна ділянка , яка знаходиться на території Краснокутської селищної ради . Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає.

Крім того , судом встановлено , що ОСОБА_2 землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не для ведення самостійного сільськогосподарського виробництва ,як зазначено в Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 .

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших.

Керуючись ст. ст. 328, 1223, 1225 ,1296 ЦК України, ст. ст.10,12,13,81,263-265,354 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт , що земельна ділянка надана ОСОБА_2 ,згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 04.10.2001 р., має цільове призначення : для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , ІПН : НОМЕР_3 ) в порядку спадкування право приватної власності на земельну ділянку площею 4,94 га , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Краснокутської селищної ради Харківської області та належить померлій ОСОБА_2 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 04.10.2001 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Вовк Л. В.