Справа № 132/3826/18
Провадження № 22-ц/801/483/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 рокуСправа № 132/3826/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Сопруна В.В., Стадника І.М.

Секретар: Пантелеймонова А.П.

За участю: позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

Рішення ухвалив суддя Аліменко Ю.О.

Рішення ухвалено о 11.02 год. в м. Калинівці Вінницької області.

Повний текст рішення складено 28 грудня 2018 року,

Встановив:

23 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_5.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1

За життя, 12 грудня 1997 року, мати склала заповіт на своїх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, яким заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 та все рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме за законом право.

Відповідач по справі ОСОБА_3 прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Спадщина ним прийнята в тій частині, що йому належить за заповітом - в 1/3.

Інші спадкоємці за заповітом: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у визначеному законом порядку, формі та термін спадщину не прийняли і не відмовилися від неї, оскільки не подали нотаріусу чи уповноваженій особі заяву про відмову від прийняття спадщини протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідача ОСОБА_4 не виникло право успадкувати 2/3 частки спадщини, яку не прийняли інші спадкоємці за заповітом. Спадщина ним прийнята лише в тій частині, що йому належить за заповітом - в 1/3 частці.

Відповідно до ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо він прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Згідно вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Тому він вважає, що 2/3 частини спадщини, яку не прийняли за заповітом ОСОБА_6 і ОСОБА_7, має успадковуватися за законом на загальних підставах.

Спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, які прийняли спадщину: він і відповідач ОСОБА_4.

Він постійно проживав із спадкодавцем до дня її смерті і надалі проживає та утримує спадковий будинок.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2018 року, яке набрало законної сили 19 липня 2018 року, задоволено його позов. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Корделівці Калинівського району, на час відкриття спадщини.

Таким чином, спадщину прийняли діти спадкодавця: він - ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки за законом і його брат - відповідач по справі ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки за заповітом і 1/3 частку за законом.

7 серпня 2018 року він звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадкування на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами, які знаходяться в АДРЕСА_1

Постановою державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори від 1 жовтня 2018 року № 1287/02-31 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року його матері ОСОБА_5, що на день смерті мешкала в с. Корделівці Калинівського району в зв'язку з тим, що він не відноситься до кола спадкоємців за заповітом, які закликаються до спадкування.

Вважаючи, що він як спадкоємець за законом першої черги має право на спадкування 1/3 частки спадкового майна, яким є житловий будинок, просив визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, що належав його матері ОСОБА_5.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Зазначив, що рішення суду вважає незаконним і таким, що підлягає до скасування з підстав недотримання судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому вказав, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, судове рішення вважає законним і обгрунтованим, а тому просить рішення суду залишити в силі, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити і залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати сторін по справі ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 15 лютого 2016 року виконавчим комітетом Корделівської сільської ради Калинівського району (а. с. 5).

12 грудня 1997 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 та все рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме за законом право, своїм дітям: ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (а. с. 37).

Відповідач по справі ОСОБА_3 прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Заява прийнята Калинівською державною нотаріальною конторою 4 серпня 2016 року за вхідним № 1100 і на її підставі заведена спадкова справа № 386/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, копія якої містить в матеріалах цивільної справи (а. с. 59-89).

2 серпня 2017 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до Калинівської державної нотаріальної контори із заявою, якою просив довести до відома ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про відкриття спадщини після смерті їх матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а. с. 71).

Калинівська державна нотаріальна контора направила листи, в яких просила спадкоємців за заповітом ОСОБА_6 і ОСОБА_7 повідомити в 30-ти денний строк з дня отримання цього листа про свої наміри щодо прийняття кожним із них спадщини, підтвердивши такі наміри письмовими доказами (а. с. 72, 73).

ОСОБА_6 отримав листа 24 серпня 2017 року (а. с. 74).

ОСОБА_7 отримала листа 2 вересня 2017 року (а. с. 75).

8 вересня 2017 року ОСОБА_7 надіслала в нотаріальну контору заяву, в якій повідомила про те, що спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 вона не приймала, пропустила строк для її прийняття, на спадщину не претендує, оформляти свої спадкові права не бажає; наміру звертатися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини і поділ спадкового майна, немає. Не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину братові ОСОБА_4. Підпис ОСОБА_7 засвідчений нотаріусом м. Москви Сопином В.М. Заява отримана Калинівською нотаріальною конторою 19 вересня 2017 року і міститься в матеріалах спадкової справи (а. с. 76, 77).

В матеріалах спадкової справи відсутня, але наявна в матеріалах цивільної справи, заява, адресована нотаріусу за місцем відкриття спадщини, від імені ОСОБА_6, в якій він відмовляється від спадщини після смерті матері ОСОБА_5 на користь її сина ОСОБА_3. Підпис ОСОБА_6 на заяві посвідчений тимчасово виконуючим обов'язки нотаріуса нотаріального округу міста Міжгір'я Республіки Башкортостан (а. с. 91).

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2018 року, яке набрало законної сили і залишено без змін постановою Апеляційного суду Вінницької області від 19 липня 2018 року, задоволено позов ОСОБА_3. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Корделівці Калинівського району, на час відкриття спадщини (а. с. 9-11, 12-13).

7 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадкування на 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами, які знаходяться в АДРЕСА_1 (а. с. 14-15).

Постановою державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори від 1 жовтня 2018 року № 1287/02-31 ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року його матері ОСОБА_5, що на день смерті мешкала в с. Корделівці Калинівського району в зв'язку з тим, що він не відноситься до кола спадкоємців за заповітом, які закликаються до спадкування (а. с. 16).

Згідно вимог статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заповітом, за правилами статті 1233 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу, згідно вимог статті 1261 ЦК України право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкування за законом настає, якщо спадкодавець не скористався правом на складання заповіту або заповіт був визнаний повністю недійсним. Крім того, спадкування за законом має місце також у випадках, якщо спадкоємець, призначений в тексті заповіту, відмовився від прийняття своєї частки спадщини без зазначення особи, на користь якої здійснена відмова (ст. 1273 ЦК України) за відсутності інших спадкоємців за заповітом, бажаючих цю спадщину прийняти (ч. 1 ст. 1275 ЦК України).

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла спадкодавець ОСОБА_5, яка була власником житлового будинку по АДРЕСА_1

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок по АДРЕСА_1

12 грудня 1997 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 та все рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме за законом право, своїм дітям: ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (а. с. 37).

Таким чином, відповідач ОСОБА_4 є спадкоємцем за заповітом.

Позивач по справі ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим Корделівською сільською радою (актовий запис № 37 від 3 червня 1957 року) (а. с. 6).

Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням (ч. 2). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3).

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22 березня 2018 року, яке набрало законної сили 19 липня 2018 року, встановлено факт постійного проживання позивача ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, що відповідно до частини 2 ст. 1268 ЦК України свідчить про те, що позивач прийняв спадщину.

За правилами статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно вимог частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідач ОСОБА_4 згідно вимог зазначеного закону прийняв спадщину, подавши в шестимісячний строк - 4 серпня 2016 року, в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини (а. с. 61) і на підставі якої була заведена спадкова справа № 386/2016, копія якої міститься в матеріалах цивільної справи (а. с. 59-89).

Інші два спадкоємці за заповітом - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не прийняли спадщину, оскільки кожен із них не проживав постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подав особисто нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі Корделівської сільської ради заяву про прийняття спадщини.

За правилами частини 1 статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь.

Як свідчать матеріали цивільної справи, в яких міститься копія спадкової справи № 386/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, спадкоємці за заповітом ОСОБА_6 і ОСОБА_7 протягом встановленого статтею 1270 ЦК України шестимісячного строку не подали нотаріусу чи уповноваженій на це посадовій особі Корделівської сільської ради заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5.

Наявною в спадковій справі посвідченій нотаріально заяві від 8 вересня 2017 року ОСОБА_7 повідомила про те, що спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 не приймала, на неї не претендує і оформляти свої спадкові права не бажає (а. с. 76).

Спадкоємець ОСОБА_6 своєю заявою від 15 серпня 2017 року, посвідченою нотаріально, яка міститься в матеріалах цивільної справи, проте відсутня у спадковій справі № 386/2016, також повідомив про те, що він відмовляється від спадщини після смерті його матері ОСОБА_5 (а. с. 91).

Дані заяви подані з пропуском шестимісячного терміну, як того вимагає ч. 1 ст. 1273 і ст. 1270 ЦК України, тому не є відмовою від прийняття спадщини, передбаченою статтею 1270 ЦК України.

Таким чином, встановлено, що спадкоємці за заповітом ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у визначеному законом порядку спадщину не прийняли і не відмовилися від її прийняття, тобто є таким, що не прийняли спадщину, а спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 прийняв спадщину.

Відповідно до частини 1 статті 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

По даній справі спадкоємці ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не відмовилися від спадщини, а не прийняли її.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина 1). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (частина 2). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина 3).

В пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності заповіту на все майно правило частини 2 статті 1223 ЦК України застосовується у разі неприйняття спадщини або відмови від спадщини усіма спадкоємцями за заповітом. У разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК України, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Отже, за змістом абзацу першого пункту 5 постанови посилання у частині 2 ст. 1223 ЦК на те, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування у разі неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом слід розуміти як таке, що належить даним особам у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття усіма спадкоємцями за заповітом і за умови, що заповіт складено на усе майно та у разі неприйняття спадщини одним із спадкоємців за заповітом підлягає застосовуванню частина 1 ст. 1275 ЦК, яка регламентує, що при відмові від прийняття спадщини одним із спадкоємців за заповітом його частка переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну (абзац другий пункту 5 постанови). Такий же висновок вбачається і з аналізу абзацу третього пункту 20 цієї постанови, яким роз'яснено, що за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

По справі встановлено, що спадкоємців за заповітом є три, із яких не всі спадкоємці не прийняли спадщину: два спадкоємці не прийняли, а один спадкоємець прийняв спадщину у визначеному законом порядку та в строк.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, з огляду на те, що підстави для визнання за ним права власності на 1/3 частину будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 відсутні, оскільки є чинним заповіт, яким охоплено все спадкове майно і один із спадкоємців за заповітом прийняв спадщину, якою є все спадкове майно, у тому числі 100 % житлового будинку.

Доводи апеляційної скарги в тому, що згідно вимог ч. 1 ст. 1275 ЦК України перехід частки у спадщині до інших спадкоємців за заповітом можливий лише при наявності такої підстави як відмова від прийняття спадщини, а такої підстави як «неприйняття спадщини» закон не передбачає, не заслуговує на увагу, оскільки із сукупного аналізу наведених норм матеріального права та роз'яснень судової практики, що містить у постанові Пленуму Верховного Суду України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування у разі неприйняття спадщини усіма спадкоємцями за заповітом.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:М.В. Матківська
Судді:В.В. Сопрун
І.М. Стадник

Повний текст судового рішення складено 21 лютого 2019 року