Справа № 350/361/19
Номер провадження 2/350/248/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 травня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

при секретарі Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 13337 грн. 62 коп. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 30 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії Івано-Франківського обласного управіння Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки НОМЕР_1 , а 18 листопада 2014 року між АТ «Ощадбанк» та відпвідачем було укладено Додатковий договір № 1 до дговору №458491, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 13000 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 25 січня 2016 року заборгованість за кредитом склала 13337 грн. 62 коп.

Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») згідно договору добровільного страхування кредитів № 055/01 від 01.08.2014.

За зверненням АТ «Ощадбанк» ПрАТ «УПСК» визнало факт неповного погашення відповідачем грошового зобов`язання за умовами договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 13337 грн. 62 коп.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак в добровільному порядку заборгованість за кредитом відповідачем погашена не була.

05 лютого 2019 року між позивачем та ПрАТ «УПСК» було укладено договір № 05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого позивач отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 13337 грн. 62 коп., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (частковго невиконання) відповідачем своїх зобов`язань з поверненням суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки НОМЕР_1 та додатковим договором до нього.

У зв`язку з тим, що вказана заборгованість за кредитом відповідачем не погашена, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Самойленко П.М. у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився повторно про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не подавав.

На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

30 травня 2014 року між Акціонерним товариством «Ощадбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуску і надання платіжної картки НОМЕР_1 та додатковий договір №1 від 18 листпада 2014 року до вказаного договору, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 13000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % річних, із щомісячною сплатою (а.с.14).

Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами були застраховані у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно договору добровільного страхування кредитів № 055/01 від 01 серпня 2014 року(а.с.9-12).

Згідно п. 2.2. Договору, страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі, а страховик приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами цього договору, виплатити страхувальнику страхове відшкодування на умовах цього договору.

Відповідно до п. 4.3. Договору, страховим випадком за цим договором є факт завдання збитків страхувальнику внаслідок невиконання або часткового невиконання позичальником своїх зобов`язань з поверненню суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені в конкретному кредитному договорі, внаслідок неплатоспроможності позичальника.

Під неплатоспроможністю позичальника відповідно до п. 4.4. Договору сторони розуміють невиконання позичальником умов кредитного договору зі своєчасної сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом понад 10 календарних днів з будь-яких причин, за винятком тих, що передбачені розділом 6 цього договору.

Як встановлено судом, відповідачем були порушені умови кредитного договору, за ним виникла заборгованість за договором понад 10 календарних днів, внаслідок чого відбувся страховий випадок. Станом на 27.01.2016 року його заборгованість перед банком становила 13646 грн. 04 коп., що підтверджується випискою по картковому рахунку, відкритому на ім`я відповідача (а.с.17-19).

Згідно довідки №30-16/123 виданої АТ «Ощадбанк» голові Правління ПрАТ «УПСК» 27.01.2016 року, кредитна заборгованість відповідача ОСОБА_2 по додатковому договору №1 від 18.11.2014, що підлягає погашенню за рахунок виплати страхового відшкодування кредитів №055/01 від 01.08.2014, станом на 27 січня 2016 року становить 13315 грн. 32 коп. (а.с.16).

У зв`язку з настанням страхового випадку по дадатковому договору №1 від 18.11.2014 до договору №458491, укладенего між АТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_2 , АТ «Ощадбанк» звернулось до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 13315 грн. 32 коп. (а.с.15).

ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов`язання по вищевказаному договору страхування, визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобов`язання (страховий випадок) згідно умов Договору та 10.02.2016 року здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 13337 грн. 62 коп., що підтверджується страховим актом №055/01/003/16 від 22.02.2016 року та випискою по рахунку ПрАТ УПСК за 22.02.2016 року (а.с.22-23).

З метою досудового врегулювання спору ПрАТ "УПСК" 18 лютого 2016 року направило відповідачу вимогу про відшкодування збитків, проте до цього часу відповідачем не було проведено жодних дій щодо вирішення питання у досудовому порядку та відшкодування завданих збитків (а.с.24).

05.02.2019 між ПрАТ «УПСК» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №05/02/2019 про відступлення права вимоги, згідно з яким страхова компанія передала позивачеві свої права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредиторові за договором страхування, в тому числі щодо відповідача ОСОБА_2 із сумою боргу 13337 грн. 62 коп. (а.с.5-8).

Частиною 1 ст.13 Цивільного процесуального Кодексу визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Невиконання грошового зобовязання за відсутністю коштів у боржника в силу ст.625 ЦК України не звільняє його від відповідальності.

Відповідно до ст.ст.612, 625, 1054 ЦК України боржник на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням інших платежів, розмір яких встановлено договором.

Як встановлено судом, фінансовий інтерес банку на підставі договору страхування було задоволено ПрАТ «УПСК», яке 10.02.2016 сплатило банкові страхове відшкодування за кредитним договором, укладеним з відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За положеннями ч.1 ст.1191ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В контексті норм, закріплених ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Оскільки позичальник, відповідач ОСОБА_2 , належним чином не виконував умови договору, ПрАТ «УПСК» відшкодував шкоду ПАТ «Державний ощадний банк України», завдану позичальником внаслідок неповернення кредиту, у вигляді страхової виплати у розмірі 13337 грн. 62 коп., а ПрАТ «УПСК», в свою чергу, уступив право вимоги про відшкодування збитків позивачу ФОП ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та вважає, що сума страхового відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач поніс документально підтверджені судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 768 грн. 40 коп. та витрати за надання правової допомоги у розмірі 1500 гривень, що підлягають стягненню з відповідача у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_2 , на р/р НОМЕР_3 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 320649, у відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 13337 (тринадцять тисяч триста тридцять сім) гривень 62 копійки.

Сягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 гривень витрат за надання правової допомоги та 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору, а всього разом 2268 (дві тисячі двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

За заявою відповідача, поданою до суду у тридцятиденний строк з часу отримання його копії, рішення може бути переглянуте Рожнятівським районним судом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 травня 2019 року.

Суддя Максимів І.В.