ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
20 лютого 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М., за участі секретаря Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -
15 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що Органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було розглянуто заяву ОСОБА_2 та клопотання служби у справах дітей та сім'ї про надання висновку до суду щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 самоусунулася від утримання та виховання дитини, не цікавиться станом здоров'я, не виявляє материнської уваги та турботи. Гр. ОСОБА_1 є одинокою матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач зазначає, що мати гр. ОСОБА_1 з моменту народження дитини виховувала її сама до шестимісячного віку, потім до виконання батьківських обов'язків почала ставитись безвідповідально, дочкою майже не займалась. Протягом двох з половиною років ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов'язки, вихованням дочки не займається, веде аморальний спосіб життя, кошти сім'ї витрачає на алкоголь. Піклування про малолітню ОСОБА_3 та її виховання взяла на себе бабуся дитини гр. ОСОБА_2 та дідусь гр. ОСОБА_4, які оточили дитину любов'ю та турботою.
На підставі викладеного позивач просить позбавити гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських праввідносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також стягнути з неї аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частин всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
18 грудня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 28 січня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду.
Третя особа: ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити.
У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.
Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області /а.с.7/.
Згідно вищезазначеного свідоцтва про народження вбачається, що у графі мати записано «ОСОБА_1», а у графі батько - «ОСОБА_5».
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, батько малолітньої ОСОБА_3, записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України /а.с.8/.
Відповідно до характеристики, виданої головою правління ЖБК «Супутник» від 03.09.2018 року, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з моменту народження по теперішній час, склад сім'ї: мати - ОСОБА_1, бабуся - ОСОБА_2, дідусь - ОСОБА_4 Батька у дитини немає, мати дитини ОСОБА_1 мати - одиночка, з моменту народження ОСОБА_3 виховувала дитину сама, потім з шести місячного віку ОСОБА_3 ОСОБА_1 до виконання батьківських обов'язків почала ставитись погано, дочкою майже не займалась. На даний момент ОСОБА_1 не виконує свої обов'язки, як мати, вихованням дочки не займається, веде аморальний спосіб життя, кошти сім'ї витрачає на алкоголь. Піклування про малолітню ОСОБА_3 та її виховання взяла на себе бабуся дитини гр. ОСОБА_2 та дідусь гр. ОСОБА_4, які оточили дитину любов'ю та турботою /а.с.11/.
Згідно характеристики дошкільного навчального закладу №2 «Ромашка» вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 відвідує дитячий садочок з 01.06.2017 року, за час відвідування мати ОСОБА_1 в садочку з'являлася дуже рідно, станом здоров'я та успіхами дитини не цікавилася. Дитину виховує бабуся ОСОБА_2,, яка цікавиться станом психічного та фізичного здоров'я онуки, її зовнішнім виглядом, поведінкою, навчально-виховним процесом, піклується про дитину, бере активну участь в житті групи /а.с.12/.
Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №541 від 29.10.2018, вирішено надати висновок до Фастівського міськрайонного суду Київської області щодо доцільності та відповідності інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.6/.

Відповідно до Висновку №06-23/4902 від 29.10.2018, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.4-5/.

Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок №06-23/4902 від 29.10.2018, комісія з питань захисту прав дитини вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1, оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки.

Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням своєї доньки не займається і ухиляється від своїх обов'язків по її утриманню та вихованню, не спілкується з нею і не проявляє турботи, тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або з власної ініціативи, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину.

Отже, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча повинна та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165, 167,170 Сімейного Кодексу України, положеннями ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, , місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, пл. Соборна, 1, аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (15 листопада 2018 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 283 ЦПК України відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська