САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/5459/18
4-с/206/10/19
УХВАЛА

12 лютого 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючий суддя Румянцев О.П.

при секретарі Ажмяковій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву про відвід головуючого судді по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, Старший державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ»,

за участю: заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, Старший державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ».

31.01.2019 року на адресу суду через канцелярію від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Румянцеву О.П., в якій заявник посилається на те, що постановляючи ухвалу від 02.10.2018 року про залишення без розгляду та повернення скарги на дії державних виконавців, суддя прийшов до висновку, що в її скарзі не ставиться клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанов державних виконавців від 02.08.2018 року та 28.08.2018 року. Разом з тим, таке клопотання в скарзі заявлене, на що звернула увагу і судова колегія Дніпровського апеляційного суду в постанові віл 16.01.2019р. Висновок про умисну відмову їй в доступі до правосуддя ґрунтується на тому, що постановляючи ухвалу, суд посилався на положення ст.ст.447-449 ЦПК України. Разом з тим, жодна із статей не передбачає права судді без проведення судового засідання із залученням скаржника і заінтересованих осіб, залишити скаргу без розгляду та повернути заявнику. Прийняте рішення на її думку, є абсолютно не мотивованим. Окрім того суддя при винесенні ухвали на її думку, вже визначився і недвозначно висловив свою думку і позицію ще до розгляду скарги відносно визнання поважності причин строку її на оскарження постанов державних виконавців. Суддя порушив ч.1 ст.8, п.1 ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тому викладені обставини викликають у неї сумнів щодо неупередженості судді та справедливості при розгляді її скарги. У звязку з чим вона заявляє відвід судді Румянцеву О.В. у слуханні справи №206/5459/18

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про відвід підтримали та просили її задовольнити з підстав викладених в заяві, вважали, що суддя не може розглядати дану скаргу по суті.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду скарги, причини неявки невідомі.

Суд, заслухавши думку заявника та представника заявника, дослідивши матеріали заяви про відвід та ознайомившись з матеріалами справи приходить до висновку про необґрунтованість заяви, виходячи з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.36 ЦПК України.

Згідно з частиною 4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи,що усі зазначені у заяві про відвід обставини є суб'єктивною думкою відповідача, передбачені ст.36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, тому суд вважає заяву про відвід необґрунтованою.

Окрім того суд вважає за необхідне провадження у справі зупини до вирішення питання про відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відвід, заявлений заявником ОСОБА_1, судді Румянцеву О.П. - визнати необґрунтованим.

Провадження у справі зупинити до вирішення питання про відвід.

Ухвала в частині вирішення заяви про відвід окремо від рішення оскарженню не підлягає.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині зупинення провадження у справі шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18 лютого 2019 року.

Суддя О.П.Румянцев