КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 756/3115/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Яценко Н.О.

29 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК Українив м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року за заявою ОСОБА_2 про виправлення описки в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, інфляційного збільшення заборгованості за договором позики та відшкодування інфляційних збитків та 3 % річних від простроченої суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року вищевказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 07.07.2014 у розмірі 1 485 000 грн., 2 423 520 грн. індексу інфляції, 3% річних у розмірі 96 301,23 грн. та судовий збір у сумі 8 320 грн.

У лютому 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив виправити описку в зазначеному рішенні суду, а саме резолютивну частину рішення викласти наступним чином: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 07.07.2014 з врахуванням індексу інфляції у розмірі 2 423 520 грн., 3 % річних у розмірі 96 301,23 грн. та судовий збір у сумі 8 320 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви. Посилається на неправильне встановлення судом обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування своїх доводів вказує, що у резолютивній частині рішення помилково вказано суму у розмірі 1 485 000 грн., оскільки в суму 2 423 520,00 грн. вже включено розмір основної заборгованості за договором позики та суму індексу інфляції.

Зазначає, що заявником ставиться питання про усунення неточностей, що має технічний характер, а не зміну змісту заочного рішення.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7506/2019
За правилом пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з цим, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що суд в порядку ст. 269 ЦПК України позбавлений можливості змінювати зміст резолютивної частини заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу (№ 2/756/797/18; ун. №756/3115/17) від 27 листопада 2018 року.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Оболонськогорайонного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року вищевказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 07.07.2014 у розмірі 1 485 000 грн., 2 423 520 грн. індексу інфляції, 3% річних у розмірі 96 301,23 грн. та судовий збір у сумі 8 320 грн. (а. с. 63-66).

У лютому 2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив виправити описку в зазначеному рішенні суду, а саме резолютивну частину рішення викласти наступним чином: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 07.07.2014 з врахуванням індексу інфляції у розмірі 2 423 520 грн., 3 % річних у розмірі 96 301,23 грн. та судовий збір у сумі 8 320 грн. Зазначив, що в резолютивній частині тексту рішення судом помилково вказано суму у розмірі 1 485 000,00 грн., оскільки в суму 2 423 520,00 грн. вже включено розмір основної заборгованості за договором позики та суму індексу інфляції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Після внесення виправлень чи арифметичних помилок текст рішення змінювати не можна, проте у виконавчому листі наводяться формулювання резолютивної частини рішення в тій редакції, яку воно отримало у зв`язку з постановленням відповідної ухвали.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Разом з тим, внесенням виправлень чи арифметичних помилок текст рішення змінювати не можна.

Встановлено, що позивач, звертаючись до суду із заявою про виправлення описки в резолютивній частині заочного рішення Оболонськогорайонного суду м. Києва від 27 листопада 2018 року, фактично просить змінити зміст судового рішення, а саме виключити стягнену суму заборгованості за договором позики від 07.07.2014 у розмірі 1 485 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова