Справа №295/3533/19
28.05.2019 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира
в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.
при секретарі Зубрицькій Т.Л.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 28.09.2018 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено договори позики, згідно якого ОСОБА_1 як позикодавець надав, а ОСОБА_2 , що виступила позичальником, отримала грошові кошти в сумі 500,00 доларів США із зобов`язанням повернення до 10.10.2018 року.
Позивач зауважує на ухиленні відповідача від повернення отриманої грошової суми, а тому просить стягнути 18 184,13 грн., що включає: основну суму боргу в розмірі 14 145,00 грн., інфляційні втрати в сумі 1168,66 грн., 3 % річних у розмірі 425,51 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань 2444,96 грн.
В судове засідання позивач надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час розгляду справи повідомлялась належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі у відсутності сторін, що відповідає положенню ст.ст. 211, 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив.
Між позивачем та відповідачем 28.09.2018 року укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 як позикодавець надав, а ОСОБА_2 - позичальник, отримала грошові кошти в сумі 500,00 доларів США.
За умовами договору сторони погодили термін повернення грошових коштів до 10.10.2018 року.
Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В порушення умов договору щодо строків повернення коштів відповідач вказану суму позики не повернула. У відповідності до ч. 2 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. В матеріалах справи наявний оригінал розписки, наданий відповідачем.
За ч.2 ст. 533 ЦК України вказано, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
З врахуванням офіційного курсу валюти долара США, що на день ухвалення рішення становить 26,33 грн., розмір заборгованості становить 13 165,00 грн.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Приймаючи до уваги період прострочення виконання зобов`язання, що починається з 11.10.2018 року та обмежений розрахунком позивача станом на 04.03.2019 року, сума визначених ч.2 ст. 625 ЦК України трьох відсотків річних від суми простроченого зобов`язання становитиме: 500 долари США * 3 % * 114 (днів прострочення) / 365 / 100 = 4,68 (123,22 грн.).
Суд відмовляє у стягненні пені, оскільки стягнення такого виду неустойки умовами укладеного договору не передбачено.
З приводу стягнення інфляційних збитків суд вважає необхідним зазначити.
Як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача 13 165,00 грн. суми боргу за договором позики, 123,22 грн. як 3 % відсотків річних внаслідок прострочення виконання зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 141, 258-289 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 28.09.2018 року, в сумі 13 288,22 грн., що включає: суму основного боргу 13 165,00 грн., 3 % річних 123.22 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов