Справа № 236/1732/19
У Х В А Л А

іменем України

про направлення судового доручення

"28" травня 2019 р. Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

Головуючого судді - Саржевської І. В.,

за участю секретаря - Олійник С.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Краснолиманського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 20.05.2019 відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне здійснити звернення до іноземного суду за місцем проживання відповідачів про надання правової допомоги для вручення документів у справі й направлення запиту щодо встановлення місця проживання відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст.189 ЦПК України, завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно пункту 11 ч.2 ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує питання про направлення судових доручень.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого засідання у випадку, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

За змістом ст. 3 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно до ч.1 ст. 87 ЦПК України, суд який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, у разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії.

Відповідно до статті 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Законом України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР "Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" ратифіковано Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписану від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року (далі Конвенція), учасником якої є в тому числі і Російська Федерація.

Відповідно до ст. 5 Конвенції (в редакції Протоколу від 28 березня 1997 року, який ратифікований Законом України від 03.03.1998 року № 140/98-ВР "Про ратифікацію Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року") при виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться одна з одною через свої центральні, територіальні та інші органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлено інший порядок зносин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції Договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Згідно ст. 1 Конвенції громадяни кожної з Договірних Сторін, а також особи, що проживають на її території, користуються на територіях всіх інших Договірних Сторін у відношенні своїх особистих і майнових прав таким же правовим захистом, як і власні громадяни цієї Договірної Сторони.

Право суду на звернення з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави закріплене також і в частині 1 статті 80 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Тому, з метою дотримання прав відповідача ОСОБА_2 суд вважає за необхідне звернутися до компетентного суду Російської Федерації з судовим дорученням про надання правової допомоги, зокрема, про вручення відповідачу ОСОБА_2 копії позовної заяви та здійснення його допиту відносно позовних вимог.

Статтею 252 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд може зупинити провадження у справі.

У відповідності до пункту 8 частини 1 статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також за власною ініціативою зупинити провадження в справі у разі звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до вимог п.12 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 8 частини першої статті 252 цього Кодексу, до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Оскільки для виконання судового доручення потрібен значний проміжок часу, провадження у справі слід зупинити до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави, щодо виконання судового доручення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 252, 498 ЦПК України, ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», суд

УХВАЛИВ:

Звернутися до компетентного суду Російської Федерації з судовим дорученням про правову допомогу в рамках Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованої Україною 10 листопада 1994 року.

Доручити компетентному суду Російської Федерації виконати наступні процесуальні дії.

Вручити ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , копію позовної заяви та доданих до неї документів.

Допитати відповідача ОСОБА_2 ., у даній справі по таким питанням:

Чи визнає він позовні вимоги ОСОБА_1 .?

Якщо не згоден, то чому?

Чи згоден на розгляд справи Краснолиманським міським судом Донецької області за його відсутності?

Повідомити ОСОБА_2 , про резервні дати судового засідання 21.11.2019 об 08 год. 30 хв. та 23.12.2019 об 08год.30хв., що має відбутися в приміщенні Краснолиманського міського суду Донецької області за адресою: Україна, Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, буд.13.

У випадку наявності інших вимог під час виконання судового доручення судом Російської Федерації, направити відповідні документи до суду запитуючої сторони.

Після виконання даного доручення направити всі документи на адресу Краснолиманського міського суду Донецької області відповідно до вимог Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22.01.1993 (місто Мінськ) до 21.11.2019.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зупинити до надходження відповіді від іноземного суду або явки відповідача у судове засідання для розгляду справи по суті, залежно від події, яка станеться раніше.

Ухвала може бути оскаржена з підстав порушення правил підсудності та в частині зупинення провадження в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-