Провадження № 2/638/2078/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

при секретарі судового засідання - Цуваревій Р.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПП Групп», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сі-Пі-Ем», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - про визнання недійсним і скасування рішення загальних зборів засновників, визнання недійсним статуту ТОВ «Ковчег Сервіс», скасування державної реєстрації права власності, визнання майнових прав на нежитлові приміщення, -

встановив:

ОСОБА_1 30.10.2017 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс» (надалі - ТОВ «Ковчег Сервіс»), Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПП Групп» (надалі - ТОВ «ДПП Групп»), який 22.06.2018 року був уточнений, шляхом подання заяви про збільшення позовних вимог, в результаті чого позовні вимоги склали: про визнання недійсним і скасування рішення загальних (установчих) зборів засновників ТОВ «Ковчег Сервіс», визнання недійсним статуту ТОВ «Ковчег Сервіс», скасування державної реєстрації права власності, визнання майнових прав на нежитлові приміщення.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує наступним:

20.10.2015 року між ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сі-Пі-Ем» (надалі - ТОВ «Сі-Пі-Ем»), в порядку ст.ст. 1130-1131 ГК України, було укладено Договір № 57, на виконання якого ТОВ «Сі-Пі-Ем», як забудовник, здійснює спільно з іншими особами спільну діяльність із будівництва адміністративно - торгівельного центру за індивідуальним проектом на земельній ділянці, площею 5482 кв. м., згідно рішення сесії Харківської міської ради від 23.06.2004 номер 105/04, а позивач, як учасник, приймає участь у спільній діяльності на підставах укладеного дійсного договору.

Позивач стверджує, що згідно вказаного Договору об`єкт будівництва протягом будівництва знаходиться у спільній власності всіх учасників. Після здачі об`єкта в експлуатацію за умови виконання учасником своїх зобов`язань із спільної власності виділяються у власність «Учасника» - ОСОБА_1 певні нежилі приміщення, розташовані на 9, 10 поверсі. При цьому, сторони Договору домовились, що право власності на вклад не переходить до Забудовника. Учасник залишається власником свого вкладу до моменту передачі йому приміщень.

Учасником (позивачем) всі зобов`язання за даним договором були виконані в повному обсязі, грошові кошти у передбаченому в договорі розмірі, ОСОБА_1 сплачені повністю.

В подальшому, рішенням Господарського суду Харківської області від 27.06.2017 за ТОВ «ДПП Групп» визнано право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи у вигляді об`єкту незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , рівень будівельної готовності якого складає 61 %.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20 вересня 2017 року рішення Господарського суду Харківської області від 27.06.2017 по справі № 922/1818/17 про визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДПП Групп» по Договору генерального підряду на капітальне будівництво № 31-10-16 від 31.10.2016 на будівельні матеріали та конструктивні елементи у вигляді об`єкту незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , рівень будівельної готовності якого складає 61 % скасовано, а в задоволенні позову ТОВ «ДПП Групп» відмовлено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20 вересня 2017 року зазначено, що будь-які дії щодо об`єкта незавершеного будівництва без згоди учасників спільного будівництва, зокрема і ОСОБА_1 , є незаконними.

На думку позивача, Загальними зборами учасників ТОВ «Ковчег Сервіс» від 21 серпня 2017 року було безпідставно прийнято рішення про внесення до Статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс» об`єкту нерухомого майна: незавершеного будівництва - конструкцію сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зі ступенем будівельної готовності 70%, який, на думку позивача, не належав ТОВ «ДПП Групп», оскільки є сумісною спільною власністю фізичних осіб - учасників будівництва, зокрема і ОСОБА_1 , а тому не міг бути переданий у якості внеску ТОВ «ДПП Групп» до статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс». У зв`язку з цим, прийняте рішення загальних (установчих) зборів засновників ТОВ «Ковчег Сервіс» від 21 серпня 2017 року у формі протоколу № 1 в частині передачі ТОВ «ДПП Групп» у якості внеску до статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс» об`єкту нерухомого майна: незавершеного будівництва, конструкції сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру «Ковчег» (матеріали стін: цегла, бетон, газоблок. опис: кількість побудованих поверхів 17. ступень будівельної готовності 70%) що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, є, на думку позивача - незаконним, оскільки порушує право спільної власності фізичних осіб-учасників будівництва, зокрема позивача по справі.

На думку позивача, на підставі цього незаконного рішення загальних (установчих) зборів засновників ТОВ «Ковчег Сервіс» від 21.08.2017 у формі Протоколу № 1, було проведено державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Ковчег Сервіс» від 21 серпня 2017 року, номер запису 1 074211 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДР), до статутного капіталу якої переданий внесок у вигляді об`єкту незавершеного будівництва, який не належить учаснику (засновнику) ТОВ «ДПП Групп», оскільки знаходиться у спільній власності фізичних осіб - учасників будівництва, в тому числі у власності позивача.

Після передачі ТОВ «ДПП Групп» (7), об`єкту незавершеного будівництва до статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс» (), виконаного на підставі акту приймання-передачі внеску до статутного капіталу від 22.08.2017 року, вже 28 серпня 2017 року ТОВ «ДПП Групп» вийшло зі складу засновників (учасників) ТОВ «Ковчег Сервіс», що підтверджується відповідними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, отриманих на запити від 29.08.2017 р. за №№ , в порядку статті 11 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На думку позивача, ТОВ «ДПП Групп» не мало права вносити до Статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс» об`єкт незавершеного будівництва, оскільки воно не є власником цього об`єкту незавершеного будівництва, а даний об`єкт незавершеного будівництва належить та знаходиться у власності фізичних осіб - учасників будівництва, зокрема і позивача.

На думку позивача, враховуючи вищенаведене, рішення засновників в частині передачі до Статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс» об`єкту незавершеного будівництва, суперечить статтям 115, 369 ЦК України, ст. 12, 13 ЗУ «Про господарські товариства». Враховуючи, що рішенням загальних (установчих) зборів засновників ТОВ «Ковчег Сервіс», оформленим протоколом №1 від 21.08.2017, спірний об`єкт переданий до статутного капіталу товариства «Ковчег Сервіс» без дотримання вимог чинного законодавства, то є підстави для визнання рішення загальних (установчих) зборів засновників ТОВ «Ковчег Сервіс» від 21.08.2017 оформленого протоколом №1 від 21.08.2017 в частині передачі до статутного капіталу товариства об`єкту незавершеного будівництва - недійсним.

Позивач вважає, що за змістом статті 143 ЦК України, статей 4, 51 Закону України «Про господарські товариства» товариство з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі статуту, в якому повинні міститися, зокрема, відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів; саме статут товариства як установчий документ регулює управління товариством і його діяльність та може бути визнаний недійсним у разі його невідповідності положенням чинного законодавства за позовом до товариства як відповідача. Зважаючи, що ТОВ «Ковчег Сервіс» діє на підставі Статуту, затвердженого незаконним рішенням загальних (установчих) зборів засновників ТОВ «Ковчег Сервіс» від 21.08.2017 у формі протоколу №1 від 21.08.2017, в якому містяться, зокрема, відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів, в тому числі відомостей про розмір частки, склад та порядок внесення вкладу ТОВ «ДПП Групп» до статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс» у вигляді об`єкту незавершеного будівництва (конструкції сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно- торгівельного центру «Ковчег» (матеріали стін: цегла, бетон, газоблок, опис: кількість побудованих поверхів 17, ступень будівельної готовності 70%), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, (реєстраційний номер нерухомого майна 101) вартістю - 20 288 443, 42 грн., що становить 99,99% статутного капіталу товариства, який знаходиться в спільній власності позивача, то існують підстави для визнання недійсним статуту ТОВ «Ковчег Сервіс».

Позивач зазначає, що 23 серпня 2017 року на підставі рішення загальних установчих зборів засновників ТОВ «Ковчег Сервіс» від 21.08.2017 року оформленого протоколом № 1 від 21.08.2017 року за відповідним актом приймання - передачі внеску до статутного капіталу від 22.08.2017, виконаного ТОВ «ДПП Групп», та на підставі установчого документу відповідача 1 - статуту ТОВ «Ковчег Сервіс» дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, 21.08.2017, 1 074211, була проведена державна реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва (конструкції сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру «Ковчег» (матеріали стін: цегла, бетон, газоблок, опис: кількість побудованих поверхів 17, ступень будівельної готовності 70%), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна 101, номер запису про право власності: 22014228, за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОВЧЕГ СЕРВІС», , яку позивач вважає незаконною та просить суд скасувати.

На думку позивача, аналіз предмета й підстав позову, викладених у позовній заяві, а також доводів, наведених в заяві про збільшення позовних вимог, вказує на те, що позов у цій справі позивач пред`явив до відповідачів з метою захисту свого права на майно, посилаючись на його незаконне внесення ТОВ «ДПП Групп» до статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс» та безпідставне його використання ТОВ «Ковчег Сервіс». Отже, ще однією вимогою, яка буде відновлювати порушене право позивача на майно, має бути вимога про визнання майнових прав на нежитлові приміщення площею 500 кв.м. на 9,10 поверхах адміністративно-торгівельного центру по АДРЕСА_1, будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, кадастровий № :06:005:0020. Однак, на час розгляду даної справи, будівництво адміністративно - торгівельного центру незавершене, відповідно об`єкт не введено в експлуатацію в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, який затверджений постановою від 22 вересня 2004 року № 1243. Позивач свої зобов`язання по сплаті вкладу у спільну діяльність виконав в повному обсязі та належним чином, набув відповідно до умов Договору про участь у будівництві та вищезазначених положень чинного законодавства України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, - майнові права на нежитлові приміщення адміністративно - торгівельного центру «Ковчег» після завершення його будівництва та введення його в експлуатацію, який до того часу знаходиться в спільній власності всіх учасників будівництва.

Позивач звертає увагу суду, що Постановою Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі № 922/1818/17 залишено без задоволення касаційну скаргу ТОВ «ДПП Групп» та залишено без змін постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20 вересня 2017 року у справі №922/1818/17, якою встановлено незаконність дій відповідачів по протиправному розпорядженню об`єктом незавершеного будівництва (конструкції сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру «Ковчег» (матеріали стін: цегла, бетон, газоблок, опис: кількість побудованих поверхів 17, ступень будівельної готовності 70%), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна 101, який знаходиться у спільній власності позивача ОСОБА_1 та інших осіб - інвесторів будівництва, натомість був переданий ТОВ «ДПП Групп» на підставі рішення загальних (установчих) зборів засновників ТОВ «Ковчег Сервіс» від 21.08.2017 оформленого протоколом №1 від 21.08.2017 до статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс». В зазначеній постанові від 16 травня 2018 року по справі № 922/1818/17 Верховним судом зауважено, що ТОВ «ДПП Групп» не було надано доказів введення в експлуатацію об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права. При цьому, пунктом 1.2 договорів про участь у будівництві, укладених між забудовником з третіми особами (в тому числі ОСОБА_1 ) передбачено обов`язок забудовника передати у власність учасників відповідні нежитлові приміщення, розташовані в адміністративно-торгівельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після закінчення будівництва та здачі об`єкта в експлуатацію, а тому суд апеляційної інстанції господарської юрисдикції дійшов правомірного висновку, що рішення місцевого господарського суду про визнання за ТОВ «ДПП Групп» права власності на вказаний об`єкт незавершеного будівництва є незаконним та порушує права інвесторів за договорами про участь у будівництві (в тому числі права ОСОБА_1 ).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2017 відкрито провадження у зазначеній цивільній справі.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав заявлені вимоги, з урахуванням уточнень, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача 1 (ТОВ «КОВЧЕГ СЕРВІС») заперечував проти задоволення позову.

Представник відповідача 2 (ТОВ «ДПП ГРУПП») в судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача 2 (ТОВ «ДПП ГРУПП») надав до суду письмовий відзив на позов, у якому, зокрема, зазначив наступне: ТОВ «ДПП Групп» із вимогами Позивача не погоджується, у зв`язку із наступними обставинами: Позивач вказує на те, що ТОВ «ДПП Групп» незаконно зареєструвало право власності на об`єкт незавершеного будівництва у вигляді 17 поверхів 22 поверхового будинку адміністративного - торгівельного центру розташованого у АДРЕСА_1 ), спираючись на те, що ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" та інші законодавчі акти не передбачають можливості державної реєстрації речових прав на об`єкти незавершеного будівництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" Державній реєстрації прав підлягають право власності на об`єкт незавершеного будівництва. Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до п. 1 вищевказаного Порядку Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Із вищенаведеного можна дійти висновку, що юридичні та фізичні особи в Україні все ж мають право здійснити державну реєстрацію речових прав на об`єкт незавершеного будівництва, чим і скористалося ТОВ «ДПП ГРУПП»

Позивач вказує, що рішення Господарського суду Харківської області від 27.06.2017 на підставі якого ТОВ «ДПП Групп» стало власником вищевказаного об`єкту незавершеного будівництва, скасовано постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.09.2017, однак, на час реєстрації права власності рішення Господарського суду Харківської області від 27.06.2017 вступило в законну силу і ніким не оспорювалося. Будучи власником об`єкту незавершеного будівництва ТОВ «ДПП Групп» виконало вимоги ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно".

26.07.2017 ТОВ «ДПП Групп» зареєструвало право власності на зазначений об`єкт незавершеного будівництва, після чого стало повноцінним його власником і користуючись правами зазначеними у вищенаведених нормах законодавства України стало одним із засновників юридичної особи ТОВ «Ковчег Сервіс».

Враховуючи вищевикладене, на час створення протоколу № 1 установчих зборів ТОВ «Ковчег Сервіс» ТОВ «ДПП Групп» було повноцінним власником об`єкту незавершеного будівництва і мало права розпорядження своїм майном, тому вказаний об`єкт законно увійшов до статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс».

Представник третьої особи - ТОВ «Сі-Пі-Ем» в судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи - ТОВ «Сі-Пі-Ем» надав до суду письмові пояснення, в яких, зокрема, зазначив наступне: на підставі статті 190 ЦК України майном вважається не лише окрема річ чи сукупність речей, а також майнові права. Майнові права є неспоживною річчю і визнаються речовими правами. Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Окрім того, за статтею 876 ЦК України власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Згідно зі статтею 331 ЦК України право власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію права на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна. Право користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт, що складається з конструкцій сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру, належить ТОВ «КОВЧЕГ СЕРВІС».

На думку представника ТОВ «Сі-Пі-Ем», з огляду на викладене та системний аналіз правових норм можна дійти висновку, що стаття 876 ЦК України щодо визначення замовника власником об`єкта будівництва застосовується лише у взаємозв`язку зі статтею 331 цього Кодексу щодо вимоги обов`язкової наявності права власності або права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно. В інших випадках відповідно до статті 376 ЦК України такі об`єкти будівництва та інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, а особа яка його здійснила не набуває права власності на нього.

Таким чином, на думку представника ТОВ «Сі-Пі-Ем», позивач - ОСОБА_1 не може розглядатися судом як співвласник майна.

Представник ТОВ «Сі-Пі-Ем» також зазначив, що, згідно із абзацом другим частини третьої статті 331 ЦК України, особі до завершення будівництва надається право укладати договори щодо об`єкта незавершеного будівництва. Так, у разі необхідності, до завершення будівництва, особа може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструє органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об`єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, які містять опис об`єкта незавершеного будівництва.

Отже, на думку представника ТОВ «Сі-Пі-Ем», позивач не є власником нежитлових приміщень, розташованих адміністративно-торгового центру по індивідуальному проекту за адресою: АДРЕСА_1. Саме тому, його згода на укладення договорів між ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» з третіми особами щодо будівельних матеріалів та конструктивних елементів у вигляді конструкції сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру «Ковчег» не потрібна.

В ході судового розгляду до участі у справі були притягнуті треті особи, що не заявляють самостійних вимог, на стороні позивача, а саме: ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_8 ), ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_7 (рнокпп НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_10 ), ОСОБА_8 (адреса: АДРЕСА_11 ), ОСОБА_9 (адреса: АДРЕСА_12 ), ОСОБА_10 (рнокпп НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_13 ), ОСОБА_11 (рнокпп НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_14 ), ОСОБА_12 (рнокпп НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_13 (рнокпп НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 )

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

20.10.2015 між позивачам ОСОБА_1 та ТОВ «Сі-Пі-Ем», в порядку ст.ст. 1130-1131 ГК України, було укладено договір № 57, на виконання якого останній, як забудовник, здійснює спільно з іншими особами спільну діяльність із будівництва адміністративно - торгівельного центру за індивідуальним проектом на земельній ділянці, площею 5482 кв.м., згідно рішення сесії Харківської міської ради від 23.06.2004 номер 105/04, а позивач, як учасник, приймає участь у спільній діяльності на підставах укладеного договору.

Згідно п. 1.2. Договору № 57 від 20.10.2015, після здачі об`єкта в експлуатацію за умови виконання учасником своїх зобов`язань у власність «Учасника» виділяються певні нежилі приміщення, розташовані на 9, 10 поверсі.

Згідно п. 3.1. Договору № 57 від 20.10.2015, сторони Договору домовились, що право власності на вклад не переходить до Забудовника; Учасник залишається власником свого вкладу до моменту передачі йому приміщень.

П.2.3. договору визначено, що забудовник вправі здійснювати представництво спільної діяльності перед третіми особами, самостійно здійснювати юридичні і фактичні дії, пов`язані зі спільною діяльністю без довіреності і узгодження з учасником, укладати договори з постачальниками, підрядниками та іншими контрагентами, затверджувати проектно-кошторисну документацію підписувати документи, вчиняти інші юридично значущі дії.

Позивачем ОСОБА_1 всі зобов`язання за даним договором були виконані в повному обсязі, грошові кошти у передбаченому в договорі розмірі, сплачені повністю, що підтверджується матеріалами справи.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.06.2017 по господарській справі за позовом ТОВ «ДПП Групп» до ТОВ «Сі-Пі-Ем» за позивачем визнано право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи у вигляді об`єкта незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , рівень будівельної готовності якого складає 61 %.

26.07.2017 ТОВ «ДПП Групп» зареєструвало право власності на зазначений об`єкт незавершеного будівництва у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі Рішення Господарського суду Харківської області від 27.06.2017.

На загальних (установчих) зборах учасників ТОВ «Ковчег Сервіс» від 21 серпня 2017 року було прийнято рішення про внесення до Статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс» його єдиним учасником - ТОВ «ДПП Групп» об`єкту нерухомого майна: незавершеного будівництва - конструкцію сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зі ступенем будівельної готовності 70%.

21.08.2017 проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс» (), дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи - 1 074211.

23.08.2017 ТОВ «Ковчег Сервіс» зареєструвало право власності на зазначений об`єкт незавершеного будівництва - конструкцію сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зі ступенем будівельної готовності 70% у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі акту приймання-передачі внеску до статутного капіталу, серія та номер: б/н, виданий 22.08.2017, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПП Групп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковчег сервіс»; протокол, серія та номер: 1, виданий 21.08.2017, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковчег сервіс».

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20 вересня 2017 року скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 27.06.2017 по справі № 922/1818/17 про визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДПП Групп» по Договору генерального підряду на капітальне будівництво № 31-10-16 від 31.10.2016 на будівельні матеріали та конструктивні елементи у вигляді об`єкту незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , рівень будівельної готовності якого складає 61 %, а в задоволенні позову ТОВ «ДПП Групп» відмовлено в повному обсязі. Поворот виконання рішення здійснено не було.

Постановою Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі № 922/1818/17 залишено без задоволення касаційну скаргу ТОВ «ДПП Групп» та залишено без змін постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20 вересня 2017 року у справі №922/1818/17.

На момент звернення позивача до суду, як і на момент постановлення рішення по справі об`єкт будівництва в експлуатацію не введений.

Стосовно позовної вимоги визнання недійсним та скасування рішення загальних (установчих) зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс» () від 21.08.2017 у формі протоколу №1 від 21.08.2017 в частині передачі до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс» () об`єкту незавершеного будівництва (конструкції сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру «Ковчег» (матеріали стін: цегла, бетон, газоблок, опис: кількість побудованих поверхів 17, ступень будівельної готовності 70%)), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна 101, суд зазначає наступне:

Позивач, у своїй позовній заяві, вважає, що рішення загальних зборів ТОВ «Ковчег Сервіс» від 21.08.2017 у формі протоколу № 1 в частині передачі до статутного капіталу ТОВ «Ковчег Сервіс» об`єкту незавершеного будівництва (конструкції сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру «Ковчег» (матеріали стін: цегла, бетон, газоблок, опис: кількість побудованих поверхів 17, ступень будівельної готовності 70%)), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна 101, є незаконним і має бути визнано недійсним та скасовано.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення суду на підставі якого зазначене майно належало ТОВ «ДПП Групп» було скасовано, відповідно останнє не мало право таким майном розпоряджатися, а оскільки вказане майно належить всім учасникам будівництва, в т.ч. і позивачу, на праві спільної власності, такі дії відповідачів порушують права позивача.

Належність об`єкту будівництва на праві спільної власності всім учасникам будівництва позивач обґрунтовує положеннями договору № 57 від 20.10.2015 та висновками, що містяться в мотивувальній частині Постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.09.2017 у справі №922/1818/17.

Проте, всупереч твердженням позивача, договір № 57 від 20.10.2015 не містить умов про перебування об`єкту будівництва протягом часу будівництва у спільній власності всіх учасників. В договорі зазначено, що після здачі об`єкта в експлуатацію за умови виконання учасником своїх зобов`язань у власність позивача виділяються певні нежилі приміщення, розташовані на 9, 10 поверсі.

Договір № 57 від 20.10.2015 відповідно до його преамбули є договором про спільну діяльність.

Відповідно ч. 4 ст. 1134 ЦК України внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом.

Аналіз умов договору № 57 від 20.10.2015 та ч. 4 ст. 1134 ЦК України приводить до висновку, що учасник є власником свого вкладу з моменту його внесення і до моменту передачі йому приміщень. Результатом спільної діяльності є закінчений будівництвом об`єкт, прийнятий у встановленому законом порядку в експлуатацію. Лише з моменту прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва і до моменту передачі учаснику належних йому за договором приміщень, об`єкт будівництва належить всім учасникам на праві спільної часткової власності.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.09.2017 по справі №922/1818/17 встановлено, що як учасники договору про участь у будівництві свої зобов`язання за вищевказаними договорами щодо сплату грошових коштів виконали. Оскаржуваним рішенням було вирішено питання про права та обов`язки учасників будівництва, третіх осіб у справі, оскільки цим рішенням визнано право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи у вигляді об`єкту незавершеного будівництва без урахування умов, вказаних вище договорів про участь у будівництві, в яких зафіксовані майнові права учасників.

Верховним Судом України, у постанові № 6-168цс12 від 30.01.2013 визначено майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому.

Таким чином, суд вважає, що Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.09.2017 по справі №922/1818/17, факт належності об`єкта будівництва всім учасникам на праві спільної часткової власності, не встановлювався, а мова йшла про майнові права, що не тотожне визнанню поняттю права власності.

Положення ст. 15 ЦК України передбачають право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Позивач, звертаючись до суду з позовом за захистом своїх порушених прав, посилався на те, що спірним правочином - протоколом (Протоколу № 1 від 21.08.2017 установчих зборів засновників ТОВ «Ковчег Сервіс») про внесення об`єкта незавершеного будівництва до статутного капіталу, що укладений між відповідачами, було порушено його право власності як учасника будівництва, який оплатив це будівництво в повному обсязі. При цьому позивач просив визнати зазначений правочин недійсним.

Разом з тим особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права в залежності від встановлених правовідносин. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга ст. 16 ЦК України).

Просячи про визнання недійсним і скасування рішення загальних (установчих) зборів засновників ТОВ «Ковчег Сервіс», визнання недійсним статуту ТОВ «Ковчег Сервіс позивач тим самим просить визнати недійсними відповідні правочини укладені учасниками товариства.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

За змістом ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Позивач, як учасник будівництва, є володарем майнових прав на спірний об`єкт, тому він має право на оскарження правочинів стосовно спірного майна.

Однак, позивачем не наведено достатніх підстав для задоволення його позовних вимог в частині визнання рішення зборів і статуту товариства «Ковчег» недійсними.

Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Перелічених порушень при укладенні оспорюваного правочину судом не встановлено.

На момент проведення установчих зборів ТОВ «Ковчег» право власності на спірний об`єкт будівництва було зареєстровано в установленому порядку за ТОВ «ДПП Групп» на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 27.06.2017 по справі № 922/1818/17, що давало товариству право на розпорядження зазначеним об`єктом на підставах визначених законом. Фактів процедурних порушень при проведенні установчих зборів суду не наведено.

Подальше скасування постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.09.2017 рішення Господарського суду Харківської області від 27.06.2017 не може бути підставою недійсності оспорюваного правочину саме по собі. Вказаним судовим рішенням не визначена подальша доля спірного майна, поворот виконання скасованого рішення здійснено не було.

Позивач, як учасник будівництва, є володарем майнових прав на об`єкт будівництва. На підставі ст. 190 ЦК України майном вважається не лише окрема річ чи сукупність речей, а також майнові права. Майнові права є неспоживною річчю і визнаються речовими правами.

Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності.

Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Таким чином, майнове право, яке є предметом договору будівництва, - це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.

Діюче законодавство не передбачає необхідності обов`язкової згоди володаря майнових прав на певне майно при укладенні правочину, однак при переході прав на вказане майно до іншої особи переходять також і обов`язки відчужувача перед володарем майнових прав на предмет такого правочину про що останнього має бути повідомлено.

Таким чином за позивачем визнається майнове право на частку спірного об`єкта і він має право на набуття права власності на визначену договором частку майна після здійснення будівництво об`єкта нерухомості і введення його в експлуатацію.

Якщо позивач дійде висновку, що забудовником порушуються його права, він не позбавлений можливості витребування належного йому майна у встановленому законом порядку, оскільки витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

За змістом договору № 57 від 20.10.2015 учасник залишається власником свого вкладу до моменту передачі йому приміщень. За п.3.1. Договору вкладом є грошові кошти в сумі 2050000,00 грн.

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати, власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо позивач вважає, що його вклад у спільну діяльність у складі об`єкту незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру " ІНФОРМАЦІЯ_1 "), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно перейшов у власність ТОВ «Ковчег Сервіс» поза його волею, він має право звернутися до суду з відповідним віндикаційним позовом.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Ковчег Сервіс» від 21.08.2017 у формі протоколу №1, задоволенню не підлягають.

Стосовно позовної вимоги про визнання за ОСОБА_1 майнові права на нежитлові приміщення площею 500 кв.м. на 9, 10-му поверхах адміністративно- торгівельного центру по АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, кадастровий № :06:005:0020, площею 0,5482 га., суд зазначає наступне:

20.10.2015 між позивачам ОСОБА_1 та ТОВ «Сі-Пі-Ем», в порядку ст.ст. 1130-1131 ГК України, було укладено договір № 57, на виконання якого останній, як забудовник, здійснює спільно з іншими особами спільну діяльність із будівництва адміністративно - торгівельного центру за індивідуальним проектом на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , площею 5482 кв.м., згідно рішення сесії Харківської міської ради від 23.06.2004 номер 105/04, а позивач, як учасник, приймає участь у спільній діяльності на підставах укладеного дійсного договору.

Відповідно до умов договору № 57 ТОВ «Сі-Пі-Ем» зобов`язалось в строк до 4 кварталу 2017 року з належною якістю побудувати та здати в експлуатацію об`єкт нерухомості: адміністративно-торговий центр по індивідуальному проекту на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , площею 5482 кв.м., згідно рішення сесії Харківської міської ради від 23.06.2004 номер 105/04, та передати у власність ОСОБА_1 нежитлові приміщення площею 500 кв. м на дев`ятому, десятому поверхах адміністративно-торгівельного центру по АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, кадастровий №:06:005:0020, площею 0,5482 га, а ОСОБА_1 зобов`язався своєчасно і у повному обсязі внести свій вклад шляхом внесення грошових коштів в касу або на розрахунковий рахунок забудовника.

Позивачем ОСОБА_1 всі зобов`язання за даним договором були виконані в повному обсязі, грошові кошти у передбаченому в договорі розмірі - 2050000,00 грн. (два мільйони п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.), сплачені повністю та в строк передбачений у договорі, що підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, та не спростовано відповідачем, з моменту набуття прав і обов`язків забудовника та до теперішнього часу будівництво адміністративно-торгового центру, розташованого по АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, кадастровий №:06:005:0020 відповідачем - ТОВ «Сі-Пі-Ем» не провадиться. Така бездіяльність відповідача порушує права позивача, який правомірно очікує на отримання матеріальних благ від відповідача за договором про участь у будівництві.

Таким чином встановлено, що відповідач, в порушення умов договорів про участь в будівництві вчиняє бездіяльність, тобто не вживав і не вживає фактичних дій по будівництву адміністративно-торгового центру, розташованого по АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, кадастровий №:06:005:0020, що виражається в значному простроченні введення в експлуатацію вказаного об`єкту та не набутті позивачем належного йому права власності на нежитлові приміщення.

Водночас, судом встановлено, що з 29.05.2019 ТОВ «Сі-Пі-Ем» перебуває в стані припинення, підставою чого є: судове рішення про банкрутство, а саме: рішення Господарського Суду Харківської Області по справі № 922/1158/19 від 14.05.2019 про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 1130 Цивільного кодексу України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Відповідно до ч. 2 ст. 1131 ЦК України, умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 177 ЦК України встановлено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами відповідно до ст. 190 ЦК України.

У статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність на Україні» зазначено, що майнові права - це будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі й ті, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження та користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Верховним Судом України, у постанові № 6-168цс12 від 30 січня 2013 р. визначено майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно у майбутньому.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з доказів наявних в матеріалах справи позивач належним чином виконав свої майнові зобов`язання за договором, повністю сплативши вартість об`єктів будівництва - нежитлових приміщень для розміщення офісу, що підтверджується копіями квитанцій про сплату внесків по договору № 57 від 20.10.2015.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем було вчинено дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт.

На сьогоднішній день будівництво об`єкта не завершено, що не спростовується сторонами.

Згідно ст. 331 ЦК України об`єктом незавершеного будівництва є нерухома річ в процесі створення, яка характеризується такими основними ознаками: 1) фізичне створення такої нерухомої речі розпочато, однак не завершено, тобто не виконані всі передбачені проектно-звітною документацією роботи; 2) введення в експлуатацію такої нерухомої речі у встановленому законом порядку не здійснено; 3) право власності на таку нерухому річ, як закінчену будівництвом і введену в експлуатацію, не зареєстровано.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів у відповідності із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, може бути визнання права.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 01 грудня 2004 року N 18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу (у редакції, що діяла на момент прийняття рішення) та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц (провадження № 14-606цс18), у разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків учасником будівництва, ефективним способом захисту порушених прав останнього є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Таким чином суд вважає, що є наявність обґрунтованих об`єктивних ризиків порушення майнових прав позивача, що є підставою для задоволення позовної вимоги про визнання майнових прав на нежитлові приміщення площею 500 кв.м. на 9, 10-му поверхах адміністративно-торгівельного центру по вул. Клочківській ( ріг вул. Космічної ) у м. Харкові, будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, кадастровий № :06:005:0020, площею 0,5482 га.

Позовні вимоги в частині визнання недійсним Статуту ТОВ «Ковчег Сервіс» та скасування державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру " ІНФОРМАЦІЯ_1 "), що розташований за адресою: вул . Клочківська ( ріг вул . Космічної ) у м. Харків, рівень будівельної готовності якого складає 70%, на думку суду задоволенню не підлягають як такі, що є похідними від позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення загальних (установчих) зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег Сервіс» для задоволення яких не встановлено підстав з вищенаведених причин.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 15, 16, 177, 190, 202, 203, 215, 216, 331, 388, 526, 610, 612, 1131, 1134 ЦК України, ст. ст. 2, 3, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 76-82, 258-259, 263-265, 272, 273, 354 ЦПК України суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_9 , адреса проживання: АДРЕСА_18 ) до ТОВ «Ковчег Сервіс» (код 41535589, місцезнаходження: 07301, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, пров. Квітковий, 2-а, офіс 30/3), ТОВ «ДПП Групп» (, місцезнаходження: 61145, м. Харків, вул. Клочківська, 193), треті особи:

ТОВ «Сі-Пі-Ем» (, місцезнаходження: 61168, м. Харків, вул. Героїв Праці, 14), ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_8 ), ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_7 (рнокпп НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_10 ), ОСОБА_8 (адреса: АДРЕСА_11 ), ОСОБА_9 (адреса: АДРЕСА_12 ), ОСОБА_10 (рнокпп НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_13 ), ОСОБА_11 (рнокпп НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_14 ), ОСОБА_12 (рнокпп НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_13 (рнокпп НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 ) - про визнання недійсним і скасування рішення загальних зборів засновників, визнання недійсним статуту ТОВ «Ковчег Сервіс», скасування державної реєстрації права власності, визнання майнових прав на нежитлові приміщення, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_9 , адреса проживання: АДРЕСА_18 ) майнові права на нежитлові приміщення площею 500 кв. м на дев`ятому, десятому поверхах адміністративно-торгівельного центру по АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, кадастровий №:06:005:0020, площею 0,5482 га.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий