КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2550/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/15132/17

21 лютого 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- ГаращенкоД.Р.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» Буднік Олени Петрівни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року, постановлене під головуванням судді Савлук Т.В., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

05 жовтня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

На обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 25 червня 2013 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 2506001/000-КФК/13, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит у формі відзивної поновлювальної кредитної лінії у національній валюті України на загальну суму 380 000,00 грн. за умови сплати відсотків за користування кредитом за фактичний час користування грошовими коштами з розрахунку 36,00 відсотків річних. Відповідно до умов п.1.4 кредитного договору, в якості забезпечення своїх зоов"язань за кредитним договором ОСОБА_4 передав в іпотеку нерухоме майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 72,30 кв.м.

25 червня 2013 року в порядку забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між товариством та відповідачами було укладеного договір іпотеки, відповідно до умов п.1.2 якого, предметом іпотеки є трикімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 72,30 кв.м.

Зазначає, що позивач свої обов"язки за договором кредиту виконав в повному обсязі, відповідач ОСОБА_4 зобов"язання за кредитним договором не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 29 серпня 2017 року складається із заборгованості по кредиту (тіло) у розмірі 380 000,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 288 460,00 грн., пені за прострочення сплати заборгованості у розмірі 204 075,62 грн. та суми інфляційного збільшення боргу - 360 040,18 грн.

Посилаючись на наведене, просило суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 25 червня 2013 року в сумі 1 232 575 грн. 80 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 72,30 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною для його подальшої реалізації, визначеної на підставі звіту про оцінку майна у розмірі 1 643 780,00 грн.

31 травня 2018 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 25 червня 2013 року в сумі 1 309 467,23 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 380 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 279 660,00 грн., заборгованість за пенею - 217 318,36 грн., сума інфляційного збільшення боргу - 432 488,87 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 72,30 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною для його подальшої реалізації, визначеної на підставі звіту про оцінку майна у розмірі 1 643 780,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» Буднік Олена Петрівна подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що судом було неповно з"ясовано дійсні обставини справи, застосовано закон, який не підлягав застосуванню до спірних правовідносин, що призвело до ухвалення незаконного та необгрунтованого рішення. Так, предметом спору у даній справі є звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 72,30 кв.м. шляхом її продажу з прилюдних торгів. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції в рішенні посилається на норми права та обставини, які стосуються виселення особи із житлового приміщення, хоча з такими вимогами товариство до суду не зверталось. Судом проігноровано вимоги Закону України «Про іпотеку», який визначає право іпотекодержателя звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки при наявності у боржника заборгованості за кредитним договором. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, дослідженим доказам та вимогам закону, а тому таке рішення підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» адвокат Буднік Олена Петрівна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з"явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» посилалося на те, що ОСОБА_4належним чином свої зобов'язання позичальника не виконує, регулярних платежів в рахунок погашення боргу не здійснює та має заборгованість за кредитним договором, що, в силу положень Закону України «Про іпотеку», є підставою для звернення стягнення на передане в якості забезпечення кредитного договору іпотечне майно.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог, оскільки зі змісту укладеного сторонами кредитного договору вбачається, що сторони не досягли згоди щодо цільового використання кредиту, позивачем не долучено належних та допустимих доказів щодо походження коштів, за які придбавалось нерухоме майно.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не ґрунтується на досліджених матеріалах справи та вимогах матеріального та процесуального закону, з огляду на наступне.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 25 червня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 2506001/000-КФК/13, відповідно до умов якого, фінансова установа надає позичальнику кредит у формі відзивної поновлювальної кредитної лінії у національній валюті України на загальну суму 380 000,00 грн. на споживчі цілі. Кредит надається позичальнику строком з 25 червня 2013 року по 25 червня 2014 року. Позичальник сплачує фінансовій установі відсотки за користування кредитом за фактичний час користування грошовими коштами з розрахунку 36% річних.

Відповідно до умов п. 1.4. кредитного договору в якості забезпечення своїх зобов'язань за цим договором позичальник надає в іпотеку фінансовій установі нерухоме майно - а саме: трьохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 72,30 кв.м.

25 червня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, відповідно до п. 1.1 якого, цим договором забезпечується виконання зобов'язання, що виникло у ОСОБА_4 на підставі кредитного договору № 2506001/000-КФК/13 від 25.06.2013 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» та ОСОБА_4, з усіма змінами і доповненнями до нього, включаючи всі додаткові угоди до нього, що укладені на дату набуття чинності цим договором або будуть укладені у майбутньому та додаткові угоди.

У забезпечення виконання зобов'язань за основним договором іпотекодавці передають в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. (п. 1.2. договору іпотеку).

Пунктом 5.1. договору іпотеки встановлено, що іпотекодержатель, у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов основного договору, вправі задовольнити свої вимоги за основним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 5.3. договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право застосувати будь-які встановлені Законом України «Про іпотеку» способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

14.06.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» направило відповідачам письмові вимоги № 01-1406/17, № 02-1406/17 про погашення заборгованості за кредитним договором, проте вони повернулися на адресу товариства у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Зобов"язання за кредитним договором не виконані, у зв'язки з чим виникла заборгованість по кредиту.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням боржником зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 30 травня 2018 року становить 1 309 467,23 грн. із яких: 380 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 279 660,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 217 318,36 грн. - пеня за прострочення сплати заборгованості за кредитом та відсотками; 432 488,87 грн. - сума інфляційного збільшення боргу.

Пунктом 4.1. кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язується сплатити (погасити) заборгованість за кредитним договором в останній день строку користування кредитом. Позичальник має право достроково здійснювати повне та/або часткове погашення кредиту. Відсотки за користування кредитом нараховуються щомісячно в останній день місяця. Відсотки за користування кредитом, що нараховані відповідно до цього пункту та пункту 1.3. цього договору, сплачуються позичальником у чітко встановлений цим договором термін. Сплата нарахованих відсотків та комісій за управління кредитом здійснюється позичальником щомісячно з 1 по 20 числа (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту, але остаточне погашення - не пізніше кінцевого терміну дії договору, зазначеного у п. 1.2. цього договору, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок фінансової установи або внесення до каси фінансової установи.

При здійсненні дострокового платежу за кредитом, в тому числі платежу у неповній сумі, а також у випадку направлення позичальником коштів для часткового дострокового погашення кредиту, позичальник доручає фінансовій установі в день надходження коштів на рахунок (в касу) фінансової установи, списувати ці кошти в рахунок заборгованості позичальнику у наступній черговості: 1. Сплата нарахованих відсотків; 2. Сплата нарахованої комісії за управління кредитом; 3. Сплата нарахованої пені; 4. Сплата нарахованих штрафів; 5. Погашення заборгованості за кредитом. (п. 4.6. кредитного договору)

Відповідно до п. 4.8. кредитного договору відсотки за користування кредитом нараховуються виходячи із розміру відсоткової ставки, встановленої в п. 1.3 цього договору, та фактичної кількості днів користування кредитом, на погашену суму кредиту (залишок заборгованості за кредитом), починаючи з дати видачі кредиту до дати його повернення. При розрахунку відсотків за користування кредитом за кількість днів у році приймається 360.

У випадку прострочення строку повернення кредиту, відсотки та комісія на суму кредиту нараховується і за період прострочення, до моменту фактичного повернення кредиту. (п. 4.10 кредитного договору).

Відсотки за користування кредитом нараховуються щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з першого по останнє число поточного місяця. В останній місяць дії договору, відсотки нараховуються за строк фактичного користування грошовими коштами (п. 4.12 кредитного договору).

Відповідно до п. 6.1.3. договору, позичальник зобов'язується за порушення строків повернення кредиту, сплати відсотків, комісій сплачувати фінансовій установі штрафні санкції, визначені умовами цього договору.

Відповідно до п. 7.1.3. кредитного договору фінансова установа має право звернути стягнення для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями та іншими платежами (у разі наявності) на заставлене майно та/або інше майно позичальника та/або майно поручителя відповідно до чинного законодавства України.

За порушення позичальником строку погашення (повернення) фінансовій установі кредиту (у повному обсязі з урахуванням усіх інших додаткових платежів) відповідно до вимог п. 1.2 цього договору, позичальник сплачує фінансовій установі пеню у розмірі 2,0% від суми кредиту за кожен день прострочки, а також штраф у розмірі 2,0% від суми кредиту.

За порушення позичальником терміну здійснення (сплати) нарахованих відсотків по кредиту передбаченого п. 4.1. цього договору, позичальник сплачує фінансовій установі пеню у розмірі 2,0% від суми кредиту за кожен день прострочки терміну здійснення (сплати) нарахованих відсотків, а також штраф у розмірі 2,0% від суми кредиту за кожен випадок порушення терміну здійснення (сплати) відсотків. (п. 10.1. кредитного договору).

З урахуванням вимог п. 4.10 кредитного договору, який визначає, що відсотки та комісія на суму кредиту нараховується і за період прострочення, до моменту фактичного повернення кредиту, колегія суддів вважає, що відсотки за період прострочення нараховуються відповідачу і після закінчення строку дії договору у розмірі облікової ставки НБУ і станом на 30.05.2018 року становлять суму 279 660,00 грн.

Вірним є наданий позивачем розрахунок суми інфляційних втрат внаслідок непогашення тіла кредиту в сумі 380 000,00 грн. за період з 25.06.2014 року і до 20.05.2018 року у розмірі 432 488,87 грн.

Проте, колегія суддів вважає безпідставним нарахування позивачем пені за період з 30.05.2017 року по 30.05.2018 року у розмірі 217 3178,36 грн., так як п. 10.1 кредитного договору від 25 червня 2013 року не містить умови про нарахування пені на прострочене зобов"язання після закінчення строку дії кредитного договору, а тому законною та обгрунтованою є заборгованість за кредитним договором від 25 червня 2013 року у розмірі - 1 092 148, 84 з яких: заборгованість за тілом кредиту - 380 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 279 660,00 грн., сума інфляційного збільшення боргу - 432 488,87 грн.

Згідно вимог ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За змістом статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу заосновним зобов'язанням у повному обсязі або в частині виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшенняцієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основнезобов'язання.

Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. (стаття 35 Закону України «Про іпотеку»)

Як вбачається з наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів, у позичальника ОСОБА_4, який також є іпотекодавцем, наявна непогашена заборгованість за кредитним договором № 2506001/000-КФК/13від 25.06.2013 року, яка станом на 30 травня 2018 року становить 1 092 148,84 грн., вимогу про погашення заборгованості ним та ОСОБА_5, яка також є іпотекдавцемне виконано, наявність заборгованості у вказаному розмірі жодним чином не спростовано, що, в силу положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку», є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, з метою погашення заборгованості за основним зобов'язанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 39 Закону України «Про іпотеку» встановила, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна,за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

В силу положень статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Оскільки в ході розгляду справи достовірно встановлено, що у іпотекодержателя Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» наявні підстави вимагати звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру, в зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 своїх зобов'язань позичальника та іпотекодавця, можливість звернення стягнення на іпотечне майно за рішенням суду передбачена Законом України «Про іпотеки» і положеннями договору іпотеки, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно - квартиру № 35 за адресою м. Київ, вул. Флоренції, буд. 10-а, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, що визначається при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» є частково обґрунтованими, рішення Дніпровського районного суду м. Києва 12 липня 2018 року ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому, підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» та звернення, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» за кредитним договором № 2506001/000-КФК/13 від 25 червня 2013 року в сумі 1 092 148, 84 з яких: заборгованість за тілом кредиту - 380 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 279 660,00 грн., сума інфляційного збільшення боргу - 432 488,87 грн. стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею: 72,30 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною , що визначається при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Крім цього, враховуючи, що судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову, вирішенню також підлягає питання щодо відшкодування судових витрат.

Так, згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ході розгляду даної справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 18 488,64 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 27 732,94 грн., а всього 46 221,58 грн.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, положень ст. 141 ЦПК України, відшкодуванню шляхом стягнення з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» підлягають судові витрати у розмірі по 19 274,40 грн. (38 548,80 : 2) з кожного.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.575, 626, 627, 627, , 629, 526, 1054, 610, 612 ЦК України, Законом України «Про іпотеку"», ст.ст. 141, 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2018року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» за кредитним договором № 2506001/000-КФК/13 від 25 червня 2013 року в сумі 1 092 148, 84 з яких: заборгованість за тілом кредиту - 380 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 279 660,00 грн., сума інфляційного збільшення боргу - 432 488,87 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею: 72,30 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 04.05.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1), та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_4, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 04.05.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1), шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, що визначається при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 04.05.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1) та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_4, виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 04.05.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» () у відшкодування судових витрат по 19 274,40 грн. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2019року.

Головуючий: Судді: