КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року м. Київ

Справа №755/13055/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/5415/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва ухваленого під головуванням судді Катющенко В.П. 17 грудня 2018 року у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В

У серпні 2018 року позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 69976,98 грн, витрати на проведення оцінки з визначення розміру матеріального збитку у розмірі 2000 грн, та сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_2 02 травня 2018 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, керуючи транспортни засобом «Volkswagen Golf», номер НОМЕР_1 , рухався по проспекту Миру, 14 в місті Києві, не був уважним, не дотримався безпечної дистації, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Qashgai» державний номер НОМЕР_2 , власником транспортного засобу якого є ОСОБА_1 , чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2 Цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз» відповідно до умов полісу №АМ471056. Проте, згідно розпорядження Нацкомфінпослуг №3620 від 29 серпня 2017 року ПрАТ «Європейський страховий союз» анулювали всі ліцензії, які були видані Нацкомфін послуг. Для визначення розміру матеріального збитку, позивач звернулася до ТОВ «Естімент-Плюс», відповідно до Звіту якого вартість відновлюваного ремонту складає 69976,98 грн. За проведення оцінки з визначення збитку, позивач сплатила 2000 грн, що підтверджується квитанцією від 24 травня 2018 року.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, оскільки ПрАТ «Європейський страховий союз», не припинив свою діяльність у встановленому законом порядку, обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/0471056 підлягає виконанню саме ПрАТ «Європейський страховий союз», в порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Не погодилась із вказаним рішення суду позивач, нею подано апеляційну скаргу. Вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі та неправильно застосував норми матеріального права. Зазначає, що вона не подавала заяву на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Європейський страховий союз», оскільки страховик припинив свою діяльність, а тому подати таку заяву не вбачається можливим, а тому вважає, що звернення до винної особи з такими вимогами є законним і обґрунтованим.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи наведені в апеляційній скарзі безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 травня 2018 року приблизно о 18 год. 30 хв. по пр-ту Миру, буд. 14 в м. Києві за участю автомобіля «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем «Nissan Qashgai», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі отримали технічні пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн на користь держави.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» на підставі полісу № АМ/0471056 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з терміном дії з 17 червня 2017 року по 16 червня 2018 року включно.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Nissan Qashgai», державний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1

Відповідно до Звіту № 3949 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 24 травня 2018 року ТОВ «Естімейт Плюс», вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Nissan Qashgai», державний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження складає 38751,60 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що власник автомобіля який постраждав внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом лише до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Таким чином, саме на ПрАТ «Європейський страховий союз», як страховика відповідача, покладений відповідний обов'язок виплати відшкодування у межах суми страхового відшкодування.

Що ж стосується доводів позивача відносно того, що подати заяву про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Європейський страховий союз» не вбачалося можливим, оскільки за місцем розташування страховика ніхто не знаходиться, та розпорядженням Нацкомфінпослуг, страховика було позбавлено всіх ліцензій, то колегія суддів їх відхиляє, оскільки докази перебування ПрАТ «Європейський страховий союз» в стадії припинення та/або ліквідації в матеріалах справи відсутні. До того ж, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає звернення до МТСБУ у такому випадку.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АМ/0471056 підлягає виконанню саме ПрАТ «Європейський страховий союз», в порядку, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, суд першої інстанції на підставі поданих сторонами доказів повно та всебічно з`ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Враховуючи, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, понесені позивачем судові витрати компенсації, в силу ст. 141 ЦПК України, не підлягають.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук