справа № 489/6749/18
провадження №2/489/377/19
06 травня 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Коденко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1 .
Як на підставу позовних вимог вказали, що вони є власниками у рівних частинах кімнати № АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.11.2011 № НОМЕР_1 та витягом про державну реєстрацію прав №32369790 від 07.12.2011, та проживають у спірній кімнаті з 1995 року. В той же час, з довідки СКП «Гуртожиток» від 23.10.2018 №3335 слідує, що за даною адресою, крім позивачів, також зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 07.10.1997 та 03.02.2004 відповідно. Ці особи не є ні родичами, ні членами родини позивачів, крім того, позивачам не відомо їх місце проживання. Зазначені особи ніколи фактично не проживали у даному приміщенні та не мають в ньому особистих речей. Документами, долученими до позову, підтверджуються обставини не проживання відповідачів у спірному приміщенні принаймні з 1995 року.
Ухвалою суду від 28.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися неодноразово та належним чином. Представник позивачів адвокат Бєлова Р.В. надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі причину неявки суду не повідомили та відзиву на позовну заяву не надали.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.
Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.11.2018 власниками кімнати АДРЕСА_1 в рівних частинах є ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Право на проживання в кімнаті позивачі набули відпоідно до ордеру на житлове приміщення в гуртожитку № 1236 серії НОМЕР_2 , виданого 17.03.2011 Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради.
Згідно довідки СПК «Гуртожиток» від 23.10.2018 №3335 за вище вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 (з 07.04.2009), ОСОБА_2 (з 25.02.2011), ОСОБА_3 (з 07.10.1997), ОСОБА_4 (з 03.02.2004).
Актом комісії СПК «Гуртожиток» №88 від 22.10.2018 підтверджено факт фактичного проживання в кімнаті АДРЕСА_1 по теперішній час лише позивачів.
Відповідно до відповідей Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 10.12.2018 та 09.11.2018 ОСОБА_4 і ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такої, що втратила право користування ним внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку.
Таким чином, враховуючи, що законодавством чітко передбачено, що у разі відсутності наймача понад шість місяців, він втрачає право користування житлом та судом встановлено, що відповідачі, які зареєстровані в спірній кімнаті до отримання позивачами ордеру на вселення до кімнати і оформлення ними права власності на нерухоме майно та які не є членами сім`ї останніх, в спірній кімнаті не проживають без поважної причини з моменту набуття позивачами права користування кімнатою та не мають в неї особистих речей, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволенню.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору, сплаченого ними при зверненні до суду.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1 .
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704,80 грн., по 352,40 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Інформація про учасників справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 к . , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Повний текст судового рішення складено 06.05.2019.
Суддя І.В.Коваленко