У Х В А Л А

22 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 307/549/17

Провадження № 14-200цс19

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Лященко Н. П.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец Марини Юріївни, третя особа - ОСОБА_5, про скасування державної реєстрації права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 4 травня 2017 року (суддя Бобрушко В. І.) та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2017 року (судді Бисага Т. Ю., Готра Т. Ю., Фазикош Г. В.),

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу КрецМ. Ю., третя особа - ОСОБА_5, про скасування державної реєстрації права власності.

Позов мотивований тим, що рішенням Тячівськогорайонного судуЗакарпатської області від 25 грудня 2015 року, яке набрало законної сили, визнано недійним договір дарування1/2частини житлового будинку з надвірними спорудами, укладеного між ОСОБА_7і ОСОБА_5,який посвідчений1жовтня 2012 року приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М. Ю.

9 лютого 2017 року ОСОБА_7 звернулася до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец М. Ю. із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, однак остання відмовилася прийняти заяву та відмовила у державній реєстрації права власності, у зв'язку із реєстрацією права власності на нерухоме майно за іншою особою - ОСОБА_5, а також не надала письмове рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Представник позивача направив заяву про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 через поштове відділення, що підтверджується відповідними квитанціями. 17 лютого 2017 року відповідну заяву також направлено начальнику територіального управління юстиції Закарпатської області Натуркачу Р. П. із відповідними додатками, що підтверджується квитанціями та описом документів.

25 січня 2017 року представником позивача отримано інформаційну довідку № 78831398, згідно з якою1/2 частина житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_5 На підставі договору дарування від 1 жовтня 2012 року.

Таким чином, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про право власності ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 1 грудня 2012 року, який визнаний недійсним у судовому порядку. Реєстрація права власності за ОСОБА_5 порушує права позивача як власника, оскільки вона позбавлена права зареєструвати право власності на будинок та земельну ділянку, що належали їй на законних підставах.

З урахуванням викладеного позивач просив суд зобов'язати приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец М. Ю. скасувати у Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис щодо реєстрації за ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно, а саме: права власності на житловий будинок, загальною площею 70,02 кв. м, житловою площею 41,10 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та вчинити дії і внести зміни щодо приведення у відповідність інформації про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: зазначеного домоволодіння та земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, на ОСОБА_3

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 4 травня 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2017 року, позов задоволено частково. Зобов'язано приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец М. Ю. скасувати у реєстрі прав власності на нерухоме майно запис щодо реєстрації за ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно, а саме: права власності на 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 70,02 кв. м, житловою площею 41,10 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та вчинити дії і внести зміни щодо приведення у відповідність інформації про державну реєстрацію права власності об'єктів нерухомого майна - 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 70,02 кв. м, житловою площею 41,10 кв. м, та земельної ділянки, площею 0,0310 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, на ОСОБА_3 У решті позову відмовлено. Вирішено питання щодорозподілу судових витрат.

Судові рішення першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень скасовується, якщо підстави, за яких він був внесений, визнані судом недійсними. Оскільки договір дарування, за яким набув право власності на спірний будинок та земельну ділянку ОСОБА_5, визнаний судом недійсним, то вимоги позивача про скасування відповідного запису в реєстрі про право власності на спірне майно за ОСОБА_5 є обґрунтованими.

У жовтні 2017 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на судові рішення першої та апеляційної інстанцій, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційну скаргу вмотивовано тим, що позивач звертаючись до нотаріуса із заявою про реєстрацію за ним права власності на спірне майно не надав документи, що підтверджують виникнення в нього такого права, а тому його вимоги є не обрунтованими. Судові рішення, якими визнані недійсними договір дарування та договір купівлі-продажу, на які посилався позивач, оскаржені у касаційному порядку, їх виконання зупинено до закінчення касаційного розгляду. Крім того, спір виник у відносинах щодо державної реєстрації та повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувана цивільна справа та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п'ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 6 березня 2019 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної юрисдикції.

ВеликаПалата Верховного Суду вважає мотиви, на підставі яких постановлено зазначену ухвалу Верховного Суду, обґрунтованими та приймає справу до розгляду.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із частиною тринадцятою вказаної статті розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, статтями 401 - 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец Марини Юріївни, третя особа - ОСОБА_5, про скасування державної реєстрації права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 4 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2017 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження на 22 травня 2019 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: вул. Пилипа Орлика, 8, м. Київ.

3. Надіслати копію цієї ухвали учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. П. Лященко
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
О. Р. Кібенко О. С. Ткачук
В. С. Князєв В. Ю. Уркевич
О. Г. Яновська