Справа № 343/1898/16-ц
Провадження № 88-ц/4808/3/19
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І.І.
Суддя-доповідач Василишин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Максюти І.О., Матківського Р.Й.,

секретаря Мельник О.В.

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Вигодської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно після смерті спадкодавця,-

в с т а н о в и в:

Долинський районний суд рішенням від 03 листопада 2016 року задоволив позов ОСОБА_2 до Вигодської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд визнав за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (справа №343/1898/16-ц).

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Долинського районного суду від 03 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Вигодської селищної ради про визнання права власності відмовлено.

Рішенням касаційної інстанції від 31.10.2018 року рішення апеляційного суду залишено без змін.

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року.

Обгрунтовуючи заяву, ОСОБА_2 зазначила, що одночасно із розглядом цивільної справи за її позовом №343/1898/16-ц, у Долинському районному суді розглядалась інша справа №343/1821/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання із спадкодавцем ОСОБА_5 понад 5 років однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права на спадкування за законом, визнання права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Долинського районного суду від 15.09.2017 року позов ОСОБА_4 було задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_4 із спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю понад 5 років, в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.12.2017 року рішення Долинського районного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про зміну черговості спадкування, надання їй права на спадкування за законом разом з ОСОБА_2 як спадкоємцем другої черги та визнання за позивачкою права власності за законом на 1/2 частину спадкового майна у вигляді квартири скасовано та ухвалено нове рішення. Суд змінив черговість спадкування та надав ОСОБА_4 право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 разом з ОСОБА_2 як спадкоємцем другої черги та визнав за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування на ? частини квартири АДРЕСА_1 .

Проте постановою Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №343/1821/16-ц частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2 , скасовано постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.12.2017 року і рішення Долинського районного суду від 15.09.2017 року в частині встановлення факту проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 понад 5 років однією сім`єю без реєстрації шлюбу і в цій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Таким чином, підстава якою мотивовано рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 року про скасування рішення Долинського районного суду від 03.11.2016 року з визнанням права ОСОБА_4 на спадкування майна після смерті ОСОБА_5 , була скасована Верховним Судом постановою від 16.01.2019 року у справі №343/1821/16-ц. Тобто рішення Верховного суду у наведеній справі, на думку заявника, є нововиявленою обставиною у справі про визнання права власності за ОСОБА_2 , оскільки ним встановлено відсутність прав на спадщину ОСОБА_4

У заяві ОСОБА_2 також вказала, що постанова Верховного Суду від 31.10.2018 року була обгрунтована обставинами, встановленими постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.12.2017 року.

З наведених підстав ОСОБА_2 просила переглянути рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 року за нововиявленими обставинами та скасувати його.

У судовому засіданні апеляційного суду представник заявника адвокат Дуткевич М.В. заявлені вимоги підтримав, просив заяву задоволити та скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами.

Інші належно повідомлені учасники справи не з`явилися.

Вислухавши доповідача, пояснення сторони, перевіривши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року Суд повторив власні висновки вже відображені в рішенні «Брумареску проти Румунії», що право на справедливий розгляд судом, гарантоване п. 1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Також у п. 44 Суд зазначив, що така процедура (перегляд за нововиявленими обставинами) не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_2 просила суд переглянути за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 року з підстав, зазначених у п.3 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Згідно із п.3 ч.2 ст.423 ЦПК України однією із підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Наведена обставина є похідною від правила преюдиції, тобто обов`язкового при ухваленні рішень. Такий наслідок має місце за умови скасування рішень, обставини яких були покладені в основу рішення, щодо якого зійснюється перегляд за нововиявленими обставинами і якщо таке включення обставин призвело до неправильного вирішення спору. Тобто, судове рішення, яке підлягає перегляду, грунтувалося на рішенні, яке скасовано.

Із змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що на її думку, нововиявленою обставиною для перегляду рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 року на підставі п.3 ч.2 ст.423 ЦПК України є скасування постановою Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №343/1821/16-ц постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.12.2017 року і рішення Долинського районного суду від 15.09.2017 року в частині встановлення факту проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 понад 5 років однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ухвалення рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

При цьому, ОСОБА_2 зіслалась на те, що скасовані Верховним Судом постанова Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.12.2017 року і рішення Долинського районного суду від 15.09.2017 року у справі №343/1821/16-ц були підставою для ухвалення рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 року у даній справі №343/1821/16-ц.

Однак наведені доводи є помилковими.

Матеріалами справи встановлено, що Долинський районний суд рішенням від 03 листопада 2016 року задовольнив позов ОСОБА_2 до Вигодської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд визнав за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (справа №343/1898/16-ц), (а.с.32).

На вказане рішення суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу як особа, яка не брала участь у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки (а.с.43-45).

Апеляційний суд Івано-Франківської області рішенням від 09 березня 2017 року задоволив апеляційну скаргу ОСОБА_4 , скасував рішення Долинського районного суду від 03 листопада 2016 року та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 до Вигодської селищної ради про визнання права власності.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 заявила позов до Вигодської селищної ради про визнання права власності на квартиру і суд вирішив такий спір, не залучивши до участі у справі ОСОБА_4 , інтересів якої стосується спір, так як вона була зареєстрована в спірному житлі та заявила позов про право на спадщину - спірну квартиру. Цим суд позбавив її можливості скористатися процесуальними правами, передбаченими ст. 27 ЦПК України (в ред., чинній на час ухвалення рішення), що в свою чергу не сприяло всебічному і повному з`ясуванню дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін та ухваленню законного і обґрунтованого рішення (а.с.76-77).

Таким чином, підставою для ухвалення рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року стало порушення судом першої інстанції процесуальних норм в частині незалучення до участі у справі ОСОБА_4 , внаслідок чого було порушено права останньої.

При цьому, судові рішення на які посилається заявник, які скасовано, не лягли в основу цього рішення.

Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року не містить та об`єктивно не могло містити посилань на обставини, встановлені рішенням Долинського районного суду від 15.09.2017 року та постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.12.2017 року у справі №343/1821/16-ц, оскільки ці судові рішення ухвалені судами пізніше, ніж рішення суду, яке заявниця просить переглянути за нововиявленими обставинами.

Тому їх скасування постановою Верховного Суду від 16.01.2019 року не є нововиявленою обставиною, про яку йдеться у п.3 ч.2 ст.423 ЦПК України, та не може бути підставою для перегляду рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Крім того, оскаржуваним рішенням апеляційного суду від 09.03.2017 року скасовано рішення суду першої інстанції з процесуальних мотивів та залишено без змін рішенням касаційної інстанції. Тобто судове рішення, яким вирішено спір по суті і може бути переглянуто за нововиявленими обставинами з підстав зазначених ОСОБА_2 не ухвалювалося.

Враховуючи зазначене, судом не встановлено підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Вигодської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно після смерті спадкодавця.

За правилами п.1 ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись ст.ст.423,429 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Вигодської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно після смерті спадкодавця залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 березня 2017 року залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 10 травня 2019 року.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О. Матківський Р.Й.