У х в а л а

28 травня 2019 року

м. Київ

справа № 204/4592/17

провадження № 61-10238ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_3, на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2019 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 було подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Згідно положень статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції прийнято 09 квітня 2019 року.

Строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення сплив 10 травня 2019 року.

Касаційну скаргу здано до поштового відділення 20 травня 2019 року, про що свідчить штемпель на конверті.

Таким чином, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 касаційну скаргу подано із пропуском строку на касаційне оскарження.

Подана касаційна скарга містить клопотання, в якій особа, яка подала касаційну скаргу, просить поновити процесуальний строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що пропуск строку на касаційне оскарження було зумовлено отриманням копії оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції 16 травня 2019 року. Також заявник посилається на те, що у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції під час проголошення оскарженого рішення довіритель та його представник присутніми не були.

Процесуальний строк може бути поновлений, якщо суд знайде підстави для його поновлення.

Наведені підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, виходячи з наступного.

Заявником не надано доказів недотримання судом апеляційної інстанції положень статті 272 ЦПК України, що стало причиною пропуску процесуального строку, так як на підтвердження цього факту скаржником не надано жодного доказу, зокрема не надано супровідного листа, яким було направлено рішення суду чи конверт з поштовою відміткою, або копію розписки про отримання рішення суду, які б слугували доказом невчасного її відправлення чи отримання.

Посилання заявника на заяву від 10 травня 2019 року про отримання копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, як на доказ його невчасного отримання, судом сприймається критично, оскільки вона свідчить лише про отримання копії судового рішення представником скаржника у суді першої інстанції. Крім того із заявою про отримання вказаної постанови заявник звернувся у останній день, передбачений на її касаційне оскарження.

Разом з цим, заявником не вказано чи порушувалось останнім питання щодо отримання копії оскарженого судового рішення саме у суді апеляційної інстанції, чи були такі звернення, причини неотримання копії судового рішення у суді, який його ухвалив.

Посилання заявника на свою відсутність у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції під час проголошення оскарженої постанови суду апеляційної інстанції свідчить лише про те, що скаржник та його представник не цікавились наявністю кореспонденції із суду та рухом поданої апеляційної скарги.

За таких обставин, заявником не наведено підстав неможливості звернутись до суду касаційної інстанції із поданою скаргою до закінчення процесуального строку, передбаченого на касаційне оскарження, та не наведено обґрунтованих причин, які б унеможливлювали дотримання строків передбачених ЦПК України для звернення із касаційною скаргою

Пунктом 1 частини третьої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, оскільки підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення вказаних недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, у якій навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази, зокрема докази на підтвердження факту невчасного отримання копії рішення суду апеляційної інстанції.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки заявником, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, не додано до касаційної скарги документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, що визначений Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 4 Закону України Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Сума судового збору за подання касаційної скарги станом на дату її подання складала 3 200, 00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_3, на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 01 липня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Наслідки невиконання вимог цієї ухвали передбачені статтями 185, 393 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк