Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2019 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Хода Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, підписав заяву №б/н від 17.12.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.рrivatbank.ua складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Також, відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Свої зобовязання за договором про надання банківських послуг банк виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Свої ж зобовязання за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 12.07.2018 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 14336,61 грн., з яких: 4240,73 грн. нараховано процентів за користування кредитом; 9555,97 нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 658,89 грн. штраф (процентна складова). Представник АТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.

У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Невольчук С.П. у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що ОСОБА_1 не укладав кредитного договору. Йому примусово, без його згоди, до карти для виплат надали додаткову кредитну карту. Договір вважається не укладений, нікчемний, оскільки сторони не досягли усіх істотних умов. Зокрема, не дотримано письмової форми договору. Банк зобовязаний надавати кредит на умовах і розмірах, визначених договором. Законодавство зобовязує Банк ознайомити з договором та його умовами. Крім того, представник відповідача вважає, що відповідач мав намір отримати споживчий кредит для купівлі телефону, а тому його умови повинні регулюватися ЗУ «Про споживче кредитування». Кожна банківська операція, кожен рух коштів, повинні бути підтверджені окремим бухгалтерськими документами.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що просить відмовити позивачу у задоволенні позову у звязку із недоведеністю факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, існування заборгованості перед банком.

16.01.2019 року судом від позивача отримана відповідь на відзив, де останній зазначив, що в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. Заява разом з умовами та тарифами є договором про надання банківських послуг. До відзиву на позов позивачем додано виписку по картковому рахунку та фото клієнта з карткою.

Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана норма також закріплена у ст. 12 ЦПК України.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено з позовної заяви, що 17.12.2014 з метою отримання кредитних послуг, відповідач ОСОБА_1 підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з памяткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився та згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані йому у письмовому вигляді.

Свої зобовязання за договором про надання банківських послуг банк виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Свої ж зобовязання за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 12.07.2018 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 14336,61 грн., з яких: 4240,73 грн. нараховано процентів за користування кредитом; 9555,97 нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 658,89 грн. штраф (процентна складова).

Так, на підтвердження своїх позовних вимог позивачем було надано анкету-заяву ОСОБА_1 про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а саме прізвище, імя, по батькові, серію та номер паспорта, ІПН, адресу проживання, адресу реєстрації, номери засобів звязку та те, що ОСОБА_1 виявив бажання оформити на своє імя платіжну картку «Універсальна».

Довідку про зміну умов кредитування, на яку позивач посилається у своєму позові, до позовної заяви долучено не було.

Також, при зверненні позивача до суду, останнім було надано розрахунок заборгованості за договором №б/н від 17.12.2014 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1

Однак, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. У матеріалах справи відсутня довідка про встановлення кредитного ліміту по картковому рахунку, довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, не доведено, що відповідачу дійсно відкрито картковий рахунок та отримана кредитна картка, не зазначено строк дії цієї кредитної картки, не доведено, що відповідач дійсно отримав на свій рахунок кредитний ліміт у сумі саме 300 грн.

«Умови та правила надання банківських послуг», пунктом 3.2, 3.3 яких установлено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, а також, що підписання Договору являється прямою і безумовною згодою Держателя відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, не містять підпису відповідача.

При цьому банк не надав суду належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили такий пункт щодо зміни розміру Кредитного ліміту, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення кредитного ліміту, не змінювались.

Також не містить підпису відповідача п.5.3 Умов, який передбачає можливість односторонньої зміни банком та інших невідємних частин договору, а також відсутній підпис на «Правилах користування кредитної карткою» та «Тарифах Банку», які передбачають розміру процентної ставки. Позивачем не доведено, що саме з цими Правилами та Тарифами, в редакції доданій до позову, був ознайомлений відповідач в день укладення договору.

У заяві позичальника від 17.12.2014, яка була підписана відповідачем, також не міститься домовленості сторін щодо збільшення розміру Кредитного ліміту та зміни розміру відсоткової ставки.

За таких обставин, суд вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та, зокрема й умова про збільшення розміру Кредитного ліміту та зміну розміру відсоткової ставки, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умов, Правила та Тарифи містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного розміру Кредитного ліміту та зміни розміру відсоткової ставки, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови, Правила та Тарифи надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам.

Таким чином, банк, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинен надавати суду підписані позичальником Умови, Правила та Тарифи надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови, Правила та Тарифи розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад,підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, Правил та Тарифів відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов, Правил та Тарифів або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов, Правил та Тарифів була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Надані Умови та Правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою без підтвердження того, що саме їх розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, можуть бути оцінені судом, як належний доказ.

З огляду на зроблені судом висновки, доводи позивача щодо достатності розміщення на сайті Умов, правил для доведення перед судом факту, що вони є частиною укладеного Договору, судом спростовуються.

Оскільки Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачу кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих сум боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу за наданим розрахунком заборгованості не є можливим.

Щодо витягу про рух коштів по картці НОМЕР_1 необхідно зазначити, що надані банком відомості не містять посилань, чи саме ця картка відносяться до спірного кредитного договору. А з фото клієнта з карткою, який додано до відзиву, як доказ отримання відповідачем кредитної картки не вбачається номер картки, яку він тримає в руках.

Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовано на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укладати договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, відповідно до умов та правил надання банківських послуг визначено, що памятка, тарифи, а також заява про приєднання до умов та правил становить укладений договір про надання банківських послуг.

В той же час, позивачем, АТ КБ «ПриватБанк», не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником умов та правил надання банківських послуг, тарифів і памятки клієнта, щоб в сукупності з заявою-анкетою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Виходячи з правового аналізу вказаних норм не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву-анкету позичальника.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету.

Доводи позивача в позовній заяві не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору.

Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, які додані до позовної заяви, не мають правового значення для правильного вирішення спору за встановлених судом обставин щодо відсутності доказів на підтвердження розміру наданого кредиту.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача заборгованості, у звязку з недоведеністю позовних вимог.

Згідно вимог статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 141, 263, 265, 268, 273, 82,284, 289, 430 ЦПК України,ст.ст.626,628,638,639,1054Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя:

Повне судове рішення складено 14.05.2019