Провадження № 2-о/761/98/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Макаренко І.О.,

при секретарі Савлук І.М.

за участі:

представник відповідача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження, в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Головне управління публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банку України» по Києву та Київській області, про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_4, який за життя уклав з ПАТ «Державний ощадний банк України» договір оренди індивідуального сейфу НОМЕР_1. Але їй, як єдиному спадкоємцю, про це не було відомо. Даний сейф розташований в сховищі для індивідуальних сейфів філії ТВБВ №10026/0198 філії ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», за адресою вул. Хрещатик, 7/11.

Строк користування сейфом закінчився 28 листопада 2017 року, в наслідок чого сейф було відкрито спеціально створеною комісією з відео фіксацією даної дії та складенням акту опису цінностей, але надати акт опису та відеозапис працівники банку відмовилися, посилаючись на банківську таємницю.

На підставі викладеного та у зв'язку з тим, що нотаріус не має права видати Свідоцтво про право на спадщину без вказаного акту опису, просить суд зобов'язати Головне управління публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банку України» по м. Києву та Київській області розкрити та надати інформацію, що містить банківську таємницю відносно ОСОБА_4, шляхом видачі акту, що мав складатися під час відкриття орендованого ним сейфу, з детальним описом цінностей, які зберігалися в сейфі за договором НОМЕР_1 з 01 червня 2017 року по 28 листопада 2017 року та відеозапису, на якому зафіксований процес відкриття даного сейфу спеціальною комісією.

В судове засідання з'явився представник публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвокат Калюжний С.С.

Заявник в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи заявив клопотання про залишення заяви без розгляду у зв'язку з повторною неявкою відповідача.

Заслухавши представника заінтересованої особи, який з'явився в судове засідання, судом встановлено наступне.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 січня 2019 року було відкрито провадження та призначено судове засідання на 31 січня 2019 року о 10 год. 30 хв.

Відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання, від 31 січня 2019 року розгляд справи було відкладено на 06 лютого 2019 року о 11 год. 30 хв., у зв'язку з неявкою в судове засідання заявника та заінтересованої особи.

Усіх учасників справи було повідомлено про наступне судове засідання, шляхом надсилання повістки про виклик до суду.

На електронну адресу суду надійшло клопотання заінтересованої особи про відкладення розгляду справи, оскільки повістку про виклик до суду було отримано лише 06 лютого 2019 року, у зв'язку з чим банк позбавлений можливості направити свого представника для участі в судовому засіданні.

Відповідно до довідки, складеної секретарем судового засідання, від 06 лютого 2019 року розгляд справи було відкладено на 20 лютого 2019 року о 11 год 22 хв, у зв'язку з неявкою в судове засідання заявника та заінтересованої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, але в судове засідання, призначене на 20 лютого 2019 року не з'явилася, заяви про розгляд справи без її участі не подавала, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання.

Відповідно до положень ЦПК України, судом повинні бути встановленні розумні строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій, що пов'язані з розглядом справи, а процесуальні дії учасників справи не повинні перешкоджати розгляду справи в строки визначені цивільним процесуальним законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Положеннями ч. 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Окрім цього, відповідно до позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у інформаційному листі, суд залишає заяву без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, тобто незалежно від причини (поважності) повторної неявки позивача.

Зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року №1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_3, заінтересовані особи: Головне управління публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банку України» по Києву та Київській області, про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю слід залишити без розгляду, оскільки, належним чином повідомлений заявник повторно не з'явилася в судове засідання

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131, 223, 257, 258, 259, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_3, заінтересовані особи: Головне управління публічного акціонерного товариства «Державного ощадного банку України» по Києву та Київській області, про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю залишити без розгляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ