ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року

м.Суми

Справа №592/12228/17

Номер провадження 22-ц/816/2908/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.,

сторони справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 березня 2019 року в складі судді Костенка В.Г., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 березня 2019 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» штраф у розмірі 1921 грн в дохід державного бюджету.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування заходів процесуального примусу, оскільки оскаржувана ухвала суду не вмотивована, представником позивача заявлялось клопотання про розгляд справи без участі представника банку, судом не зазначено обставин, за яких неявка представника позивача перешкоджає розгляду справи на підставі наявних доказів.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач до апеляційного суду не направив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача Гакаля Р.В. , який підтримав доводи скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 17 253,54 грн за кредитним договором № б/н від 26 квітня 2016 року, в якому, зокрема, банк не заперечував проти розгляду справи за відсутності його представника і ухвалення заочного рішення, у разі неявки в судове засідання відповідача. До позовної заяви було додано матеріали, якими банк обґрунтовує свої вимоги.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

В судовому засіданні, що відбулося 14 січня 2019 року, було визнано явку представника позивача обов`язковою та відкладено розгляд справи до 19 березня 2019 року. На адресу банку направлено судову повістку, отриману ним 21 січня 2019 року.

В судове засідання 19 березня 2019 року представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився.

Застосовуючи заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу за неявку представника банку в судове засідання, явка якого визнана судом обов`язковою, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини між сторонами не є складними для встановлення при розгляді справи та ухвалення судового рішення за наявності доказів, проте участь учасників розгляду в судовому засіданні значно сприятиме судовому розгляду.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком місцевого суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Заходами процесуального примусу є штраф (п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 148 цього Кодексу суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Відповідно до положень ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Таким чином, у разі постановлення судом ухвали про застосування заходів процесуального примусу до учасника справи у вигляді стягнення штрафу за невиконання процесуальних обов`язків - неявки в судове засідання за викликом суду, якщо його явка визнана судом обов`язковою, суд повинен обґрунтовано мотивувати в своїй ухвалі, яким чином неявка учасника справи свідчить про недобросовісність виконання ним процесуальних обов`язків чи створює протиправні перешкоди у здійсненні судочинства.

Проте, як вбачається з оскаржуваної ухвали, місцевий суд у своєму судовому рішенні не навів обґрунтованих мотивів застосування заходу процесуального примусу (штрафу) до АТ КБ «ПриватБанк», що явно свідчили б про недобросовісність банку у виконанні процесуальних обов`язків чи створення перешкод у вирішенні заявленого спору по суті, лише зазначив, що участь представника позивача в судовому засіданні значно сприятиме судовому розгляду.

Крім того, слід зазначити, що стороною позивача на адресу суду було направлено додаткові письмові пояснення та докази з приводу заявленого спору (а.с. 95-108), тому суд першої інстанції не був позбавлений можливості вирішити спір по суті на підставі наявних у справі матеріалів та за наявності у справі клопотання позивача про розгляд справи без участі їх представника.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції, через порушення норм процесуального права, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню.

Враховуючи, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 148 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 148, 367, 368, 369, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 березня 2019 року, якою стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» штраф у розмірі 1921 грн в дохід державного бюджету.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

О.І. Собина