Справа №: 398/1280/19
провадження №: 2/398/1106/19
"23" травня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Авраменка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрія в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором
В квітні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 червня 2011 року на загальну суму 80 312,90 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 червня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушив умови кредитування та не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 18 березня 2019 року виникла заборгованість в розмірі 80 312,95 грн., яка складається з: 41 657,13 грн. заборгованість за кредитом; 15 208,34 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 18 486,66 грн. заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання; 660,20 грн. заборгованість за пенею, нарахованою за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 3 800,62 грн. штраф (процентна складова).
Оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
24 червня 2011 року відповідач подав банку анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення, та погодився з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України.
За цим договором про надання банківських послуг відповідач отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач припинив виконувати, здійснивши останній платіж 02 листопада 2018 року в сумі 69,32 грн., у зв`язку з чим станом 18 березня 2019 року виникла заборгованість в розмірі 80 312,95 грн., яка складається з: 41 657,13 грн. заборгованість за кредитом; 15 208,34 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 18 486,66 грн. заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання; 660,20 грн. заборгованість за пенею, нарахованою за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 3 800,62 грн. штраф (процентна складова).
Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.
Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання він зобов`язаний сплатити неустойку.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено стягнення штрафу з позичальника при порушенні останнім строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням.
Окрім того, умовами договору про надання банківських послуг передбачена сплата пені у разі прострочення виконання зобов`язання.
Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Оскільки, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17.
Враховуючи те, що відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 41 657,13 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 15 208,34 грн.; штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова).
В той же час, оскільки представник позивача в судове засідання не з`явився та не висловив свою думку щодо необхідності стягнення з відповідача штрафу чи пені, та з метою недопущення подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення пені, нарахованої на прострочене зобов`язання та пені, нарахованої за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн.
Оскільки, умовами кредитного договору передбачено обов`язок відповідача сплатити штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову, то при задоволенні позову частково з відповідача підлягає стягненню 5% від стягненої суми, що становить 2 843,27 грн. (41 657,13 грн. (заборгованість за кредитом) + 15 208,34 (заборгованість за простроченим кредитом) =56 865,47 х 5 / 100 = 2 843,27 грн.).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1 440,75 грн.
На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629, 634, 638, 1049,1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 265, 268, 280 282 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
41 657 грн. 13 коп. заборгованість за кредитом;
15 208 грн. 34 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту;
500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина);
2 843 грн. 27 коп. штраф (процентна складова).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 23 травня 2019 року.
Суддя О.В.Авраменко