Справа № 159/2238/19
Провадження № 2/159/858/19
УХВАЛА

07 травня 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Восковська О.А., розглянувши матеріали позовної заяви приватного підприємства «Люкс ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі- продажу внаслідок не виконання грошового зобовязання,

в с т а н о в и в:

Позивач 03.05.19 р. звернувся до суду із вказаною вище позовною заявою.

Одночасно позивач у своїй позовній заяві зазначив про відстроченн його від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 177 ЦПК України у звязку з тим, що підприємство немає змоги сплатити судовий збір за подання цього позову, оскільки у нього відсутні кошти на рахунках, має заборгованості по виконавчим документам та усі рахунки підприємства арештовані виконавчою службою, а через вище вказані обставини не здійснює господарської діяльності.

Однак, вважаю, що відстрочення від сплати судового збору позивача, не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити її його сплати судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна держава - учасниця Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, реалізуючи п. 1 ст. 6 цієї Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в т. ч. й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р. (judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series AN 253-B).

Так, позивач є юридичною особою і наведені ним доводи щодо відстрочення сплати судового збору не є підставними.

Відстрочення від сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов'язком, відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.

Однак, доказів того, що позивач має незадовільний майновий стан, зокрема, не має коштів на своїх рахунках чи майна на своєму балансі, що дало б суду вважати, що сплата судового збору позивачем є для нього непомірним тягарем і перешкодою до доступу до правосуддя, позивачем суду не надано.

З врахуванням наведеного вище, та як вбачається з матеріалів позовної заяви, вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

- позивачем не додано документів, що підтверджують сплату ним судового збору у встановленому розмірі відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах щодо вимоги майнового характеру для юридичних осіб - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, позивач мав би надати документ про сплату судового збору в розмірі 768 грн 40 коп..

Доводячи наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на відсутність коштів для сплати судового збору.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для виправлення недоліків (подання підтвердження про сплату судового збору).

А тому позовну заяву слід залишити без руху.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях.

Ковельське УК /м. Ковель/ 220304

Код отримувача (ЄДРПОУ) 37788874

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО) 899998

Номер рахунку 3004

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Найменування коду класифікації доходів бюджету

Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Призначення платежу__________(реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті).

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху, надавши позивачеві приватному підприємству «Люкс ОСОБА_1» строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним копії даної ухвали, для виправлення недоліків позовної заяви.

Роз'яснити позивачеві, що коли він відповідно до вказівки судді у встановлений строк не виконає всіх, зазначених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, вимог, його позовна заява буде повернута як неподана.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_3