Справа № 673/1875/17
Провадження № 2/673/17/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2, його представника адвоката ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 та представника третьої особи ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, з участю Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом до суду, вказавши, що з 02.08.1993 року по 22.07.1999 року він працював трактористом на Деражнянському племоб»єднанні реформованому у 1996 році по племінній справі в товаристві» Хмельницької області. Перебуваючи на роботі він у вказаному підприємстві 13.09.1994 року отримав травму на виробництві під час виконання робіт по оранці належному племоб»єднанню поля с. Новостріївка, що розташоване на території ОСОБА_6 сільської ради, і у звязку із вказаними обставинами був вимушений залишити роботу з виходом на пенсію по інвалідності 3 групи, яку він отримав 17.05.1995 року. Позивач зазначив, що оскільки він продовж 1993-1999 роках являвся членом зазначеного колективного сільськогосподарського підприємства під час розпаювання земель, а тому він вважає, що набув прав. Однак у серпні 2017 року позивачу стало відомо про те, що його не було включено до списку громадян-членів КСП та на його імя не було видано сертифіката на право на земельну частку (пай), а відтак і державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач стверджує, що він не включений до списку громадян-членів помилково, а тому, посилаючись на порушення внаслідок наведеної

обставини його права на земельну частку (пай), передбаченого законодавством, позивач просив задовольнити його позов та визнати за ним право на земельну частку (пай) у землі, яке перебувало у колективній власності ВАТ «Деражнянське підприємство по племінній справі в тваринництві», розміром 2,26 в умовних кадастрових гектарах та поновивши йому строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин.

Ухвалою судді від 14.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

13.02.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позов від відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому відповідач позову не визнав, вказуючи, що управління не може відповідати за даним позовом, оскільки предметом спору є земельна ділянка, яка перебувала у колективній власності Державного підприємства по племінній справі в тваринництві с. Новостріївка, тоді як відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України ОСОБА_7 управління Держгеокадастру та його структурні підрозділи розпоряджаються землями лише державної власності. Крім того, відповідач стверджував, що позивачем пропущено строк позовної давності, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав до суду клопотання про заміну в ході судового розгляду даної справи відповідача ОСОБА_7 Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Судом без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання позивача та змінено статус Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом, з 02.08.1993 року по 22.07.1999 року ОСОБА_2 працював трактористом на Деражнянському племоб»єднанні реформованому у 1996 році у ВАТ Деражнянське підприємство по племінній справі в тваринництві, що підтверджується копією його трудової книжки. Перебуваючи на робот у вказаному підприємстві 13.09.1994 року він отримав травму на виробництві під час виконання робіт по оранці належному племоб»єднанню поля с. Новостріївка, що розташоване на території ОСОБА_6 сільської ради, і у звязку із вказаними обставинами був вимушений залишити роботу з виходом на пенсію по інвалідності 3 групи, яку він отримав 17.05.1995 року.

Як зазначив позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, що оскільки він продовж 1993-1999 роках являвся членом зазначеного колективного сільськогосподарського підприємства під час розпаювання земель, а тому він вважає, що набув прав.

25.12.2001 року Деражнянському підприємству по племінній справі в тваринництві с. Новостріївка Деражнянського району Хмельницької області було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ № 0037.

До даного державного акту було додано список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, з якого вбачається, що ОСОБА_2 до такого списку включений не був.

Із довідки виданої Деражнянським районним трудовим архівом вбачається, що документи Деражнянського племоб»єднання Хмельницької області на державне зберігання не надходили, тому надати довідку про період роботи гр. ОСОБА_2 на вищевказаному підприємстві не було можливості.

Відповідно до довідки виданої ОСОБА_7 управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області №173/137-17 від 10.08.2017 року зазначено,що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Деражнянською районною державною адміністрацією запису про реєстрацію сертифікату на земельну частку (пай) на ім»я ОСОБА_2 не виявлено.

Із довідки Летичівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Летичівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області і отримує пенсію по інвалідності ( 3 група) з 17.05.1995 року.

Як встановлено судом ОСОБА_8 дійсно працював трактористом у вказаному підприємстві з 1993 року по 1995 рік до отримання виробничої травми по 1995 рік, що підтвердили в судовому засіданні допитані свідки. Однак як було встановлено судом та підтверджено самим позивачем свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) він також не отримав.

Так, згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»(далі - Указ № 720/95) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу № 720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з положеннями ч. ч. 9, 10ст. 5 Земельного кодексу України(надалі ЗК України) 1990 року кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Частинами 6, 7ст. 6 ЗК України 1990 року передбачено, що при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською ОСОБА_8 народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної ОСОБА_8, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації.

Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі.

Частина друга статті 23 ЗК України 1990 року визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Згідно з пунктом 17Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що оскільки державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №0037 був виданий 25.12.2001 року, тобто на час коли позивач вже не працював, тому позивачем не доведено факт його членства у Державному підприємстві по племінній справі в тваринництві на момент розпаювання земель, а отже він не набув права на земельну частку (пай) у цьому підприємстві. Сам по собі факт перебування позивача у трудових відносинах із вказаним підприємством не є підставою для отримання ним земельної частки (паю).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260-263 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, з участю Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Складання повного рішення було відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін, які при проголошенні рішення суду суддя не оголошує:

Позивач ОСОБА_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, код облікової картки платника податку НОМЕР_1, інші відомості суду не відомі;

Відповідач ОСОБА_6 сільська рада Деражнянського району Хмельницької області, 32222, с. Згарок Деражнянського району Хмельницької області, вул. Центральна, 17, .

Повне рішення складено 26.03.2019 року.

Суддя: ОСОБА_9