КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року м. Київ

Справа №760/32929/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/3565/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: СоколовоїВ.В.

суддів: Поліщук Н.В., Шкоріної О.І.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Красота та здоров'я» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Шереметьєвої Л.А. 20 грудня 2018 року в м. Києві, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амальгама Люкс», ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Красота та здоров'я», Товариства з обмеженою відповідальністю «Альго-Фарм» про визнання свідоцтва на знак для товарів та послуг недійсним повністю, зобов'язання вчинити дії, заборону використання позначення та стягнення майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено.

Заборонено ОСОБА_3:

§ передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 іншим особам;

§ передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 у використання іншим особам, у тому числі, на підставі ліцензійних угод;

§ відмовлятися від свідоцтва України НОМЕР_1 повністю або частково.

Заборонено Державній службі інтелектуальної власності України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг будь - які зміни, що стосуються правового статусу знака для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знак для товарів і послуг за вказаним свідоцтвом повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаним свідоцтвом, а також щодо припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови ОСОБА_3 від нього повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Заборонено Міністерству економічного розвитку і торгівлі України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг будь - які зміни, що стосуються правового статусу знака для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знак для товарів і послуг за вказаним свідоцтвом повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаним свідоцтвом, а також щодо припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови ОСОБА_3 від нього повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Не погодилось із вказаним судовим рішенням ТОВ «Красота та здоров'я», їх представником подано апеляційну скаргу. Вказує на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а саме судом першої інстанції розглянута вказана заява без повідомлення (виклику) ТОВ «Красота та здоров'я», що позбавило права надати до суду свої заперечення та безпосередньо брати участь в судовому засідання для захисту своїх прав та інтересів. Також зазначає, що позивач на підтвердження поданої ним заяви не надав до суду належних доказів про порушення його права інтелектуальної власті, в тому числі і з боку апелянта, відповідно до чого безпідставно зазначив ТОВ «Красота та Здоров'я», як відповідача у справі. Вказує, що ухвала про забезпечення позову винесена судом передчасно, так як своєю ухвалою суд не з'ясував коло взаємних прав та обов'язків між позивачами та відповідачами в заявленому позові, що унеможливлює встановити наявність спору який підлягає судовому розгляду. Також суд не зазначив, як діяти ТОВ «Красота та Здоров'я», як відповідачу у справі в зв'язку з заборонами вчиняти дії за таким свідоцтвом за вже наявними та укладеними ТОВ «Красота та Здоров'я» ліцензійними угодами за якими використання прав інтелектуальної власності вже передано. На підставі викладеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів Білицький П.В. заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що відповідає вимогам чинного законодавства та реальним обставинам справи. Зазначає, що оскаржувана ухвала взагалі не стосується прав та обов'язків ТОВ «Красота та Здоров'я» та не забороняє їм використовувати спірний знак за свідоцтвом України НОМЕР_1 у їх господарській діяльності. Також вказує на те, що застосовані заходи забезпечення позову не є втручанням в господарську діяльність відповідачів, оскільки не перешкоджають використанню знака для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, а є виключно фіксацією правового статусу оскаржуваного свідоцтва та спрямовані на запобігання в майбутньому утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Красота та здоров'я» - адвокат Білянський М.О. підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив про задоволення її вимог.

Представник позивачів ТОВ «Амальгама Люкс» та ОСОБА_2 - адвокат Білицький П.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, вказував на відсутність порушених прав особи, яка звернулась з апеляційною скаргою, а також на відповідність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Інші особи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів виділеного провадження вбачається та не заперечується сторонами у справі, що позивачі звернулись до суду з вимогами:

- визнати свідоцтво України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» недійсним повністю;

- зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним повністю свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зімни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним повністю свідоцтва України на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»

- заборонити ТОВ «Красота та здоров'я» використовувати у своїй господарській діяльності позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

заборонити ТОВ «Альго-Фарм» використовувати у своїй господарській діяльності позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

- стягнути з ТОВ «Красота та здоров'я» на їх користь майнову шкоду у вигляді упущеної вигоди у розмірі 172, 00 грн;

- стягнути з ТОВ «Альго - Фарм» на їх користь майнову шкоду у вигляді упущеної вигоди у розмірі 180, 00 грн.

Позивачем ОСОБА_2 14 грудня 2018 року подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просив:

u заборонити ОСОБА_3 передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 іншим особам, передавати повністю або частково право інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1 у використання іншим особам, у тому числі, на підставі ліцензійних угод, а також відмовлятися від свідоцтва України НОМЕР_1 повністю або частково;

u заборонити Державній службі інтелектуальної власності України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг будь - які зміни, що стосуються правового статусу знака для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знак для товарів і послуг за вказаним свідоцтвом повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаним свідоцтвом, а також щодо припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови ОСОБА_3 від нього повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

u заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг будь - які зміни, що стосуються правового статусу знака для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знак для товарів і послуг за вказаним свідоцтвом повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаним свідоцтвом, а також щодо припинення дії свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг шляхом відмови ОСОБА_3 від нього повністю або частково, та здійснювати пов'язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

В обґрунтування заяви позивачі посилались на те, що невжиття таких заходів суттєво ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про дострокове припинення дії оскаржуваного свідоцтва України. Також невжиття зазначених заходів може призвести до затягування строків розгляду справи, а у випадку задоволення судом позову, утруднить виконання рішення.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції врахував характер спору, що виник між сторонами, принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, та прийшов до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом заборони відповідачам вчиняти будь - які дії щодо оскаржуваного свідоцтва України на знак для товарів і послуг.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, як передбачає ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, шляхом встановлення обов'язку заборони вчиняти певні дії; вчинити певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Вирішуючи про питання забезпечення позову та прийняття за ним рішення, суд зобов'язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначенні ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 3, 15, 16 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ТОВ «Амальгама Люкс» та ОСОБА_2 реалізували своє право на звернення до суду за захистом права на знаки для товарів і послуг в складі яких є позначення «ІНФОРМАЦІЯ_2» шляхом визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг, зареєстрованого на ім'я відповідача ОСОБА_3.

Відповідач ТОВ «Красота і здоров'я» заперечуючи обґрунтування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову посилається на обмеження прав власника, проте як вбачається він не є власником оспорюваного свідоцтва. Даний відповідач зазначає, що він має право користування знаком для товарів і послуг, що є предметом спору на підставі ліцензійної угоди. Однак, застосовані судом заходи забезпечення позову не встановлюють заборону на використання знаку, ними забороняється вчиняти дії направлені на передачу права власності чи права користування іншим особам. Такі заходи слід визнати обґрунтованими, оскільки в такому випадку коло осіб прав яких буде стосуватись рішення буде розширено і вказане може призвести до ускладнення як розгляду справи, так і виконання рішення.

Застосування обмеження права на відмову від свідоцтва також слід визнати обґрунтованим, оскільки в силу ст. 22 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва, не має права на повторну реєстрацію знака протягом трьох років після припинення дії свідоцтва згідно з пунктами 1-3 ст. 18 цього Закону. Таким чином, при припиненні дії свідоцтва у зв'язку з відмовою власника залишається його абсолютне право на повторну реєстрацію.

А отже, правові наслідки припинення дії свідоцтва за рішенням суду на підставі ч. 1 ст. 18 вищевказаного Закону, або у зв'язку з відмовою власника є відмінними і впливають на права позивача, в тому числі і на реалізацію ним права судового захисту, оскільки при відмові від знаків, відсутній буде предмет спору.

Доводи апеляційної скарги про передчасність застосування заходів забезпечення позову, так як суд не з'ясував наявності порушених прав позивача та кола взаємних прав та обов'язків сторін у справі є безпідставними, оскільки умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Питання доведеності порушених прав осіб, встановлення характеру їх правовідносин вирішуються судом під час постановлення судового рішення за результатами розгляду справи по суті.

Твердження про порушення норм процесуального права, так як вказана заява розглянута без повідомлення (виклику) ТОВ «Красота та здоров'я», що позбавило їх права надати до суду свої заперечення, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки положення ст.153 ЦПК України не передбачають розгляду питання про забезпечення позову в судовому засіданні, але надають таке право на розсуд суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведенні відповідачем ТОВ «Красота і здоров'я» доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення питання.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Красота та здоров'я» - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: Н.В. Поліщук

О.І.Шкоріна

Повний текст постанови складений 21 лютого 2019 року.