Постанова

Іменем України

19 червня 2019 року

м. Київ

справа № 585/1041/16-ц

провадження № 61-21686св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Лесько А. О. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

відповідачі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Собини О. І., Криворотенка В. І., Ткачук С. С.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У лютому 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення порядку користування та виділення у фактичне користування земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26 березня 2012 року їм на праві спільної часткової власності належить квартира № АДРЕСА_1 , загальною площею 73,6 кв. м, житловою площею 38,2 кв. м. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку від 13 листопада 2008 року, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 4/25 частки, ОСОБА_2 - 2/25 частки, ОСОБА_3 - 2/25 частки земельної ділянки площею 0,0878 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 17 /25 часток земельної ділянки площею 0,0878 га на АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У зв`язку з наведеними обставинами, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили суд встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,0878 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 та виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у користування земельну ділянку площею 195 кв. м з урахуванням площі під будівлями та спорудами, залишивши в спільному користуванні земельну ділянку площею 258 кв. м з урахуванням площі під будівлями та спорудами відповідно до II варіанту виділу в користування земельної ділянки, визначеного висновком судової земельно-технічної експертизи від 14 червня 2016 року № 11.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у висновку експертизи не зазначено варіанти виділення земельної ділянки у користування кожному співвласнику, виходячи із належності їм частки на праві власності; позивачами не надано доказів того, що при такому визначенні не буде порушуватись право співвласника ОСОБА_4 в частині проходу до господарських будівель, оскільки з додатку № 2 до висновку експерта вбачається, що остання позбавлена можливості проходу до господарських будівель по земельній ділянці, що є у спільній власності. Крім того, житловий будинок поділений на квартири і сторони володіють квартирами на праві власності, а не частинами житлового будинку, а тому обслуговування житлового будинку має відбуватись усіма співвласниками, а визначення порядку користування за варіантом, запропонованим позивачами, позбавить такої можливості всіх співвласників. Між співвласниками фактично встановлений порядок користування земельною ділянкою і про це зазначено у висновку експерта та відображено в додатку № 1 до висновку експерта.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2017 року рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до ІІ варіанту висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 26 грудня 2016 року.

Виділено ОСОБА_4 в окреме користування земельну ділянку площею 265 кв. м з урахуванням площі під будівлею. У додатку № 1 арк. 2 показано жовтим кольором.

Виділено співвласникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в окреме користування земельну ділянку площею 229 кв. м з урахуванням площі під будівлями. У додатку № 1 арк. 2 показано зеленим кольором.

Виділено ОСОБА_5 в окреме користування земельну ділянку площею 282 кв. м з урахуванням площі під будівлями. У додатку № 1 акр. 2 показано блакитним кольором.

Земельну ділянку площею 102 кв. м, позначену у додатку № 1 арк. 2 без кольору залишено у спільному користуванні.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у дольовому порядку на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 386,40 грн по 193,20 грн з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у дольовому порядку на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 386,40 грн по 193,20 грн з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у дольовому порядку на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати у сумі 6 517,40 грн у дольовому порядку по 3 258,70 грн з кожного.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що найбільш сприятливим для співвласників є встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою за варіантом № ІІ висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 26 грудня 2016 року, відповідно до якої у користуванні сторін виділяється частка земельної ділянки, яка є найбільш приближеною до їх частки у праві спільної часткової власності. Крім того, за таким варіантом кожен із співвласників має можливість вільного проходу по своїй земельній ділянці до надвірних будівель, які знаходяться у користуванні кожного з них.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не враховано положень статей 38-39, 91 ЗК України, статті 382 ЦК України, статей 5, 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до яких спірна земельна ділянка, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, його прибудинкова територія, є спільним майном співвласників та не можуть бути поділені між ними, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Встановлюючи порядок користування земельною ділянкою відповідно до ІІ варіанту судової земельно-технічної експертизи, апеляційний суд не взяв до уваги фактичного користування земельною ділянкою, який склався між всіма співвласниками будинку, зазначеного у висновках судової земельно-технічної експертизи у І варіанті по сформованому користуванню, обмеживши відповідачам вільний доступ до господарських будівель і споруд, що можливо лише через земельну ділянку, виділену в користування позивачам.

Також суд не надав оцінки наявному в матеріалах справи звіту, виконаному спеціалістами ТОВ «Геопроект» за результатами геодезичних вимірів, згідно якого у просторовому розміщенні земельна ділянка площею 0,0878 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер НОМЕР_1 , яка на праві спільної часткової власності належить позивачам та відповідачам, та суміжні земельні ділянки інших власників, кадастрові номери НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , внесені до Державного земельного кадастру, Державного реєстру земель невірно, а державні акти видані з помилками, а саме: подані координати не відповідають дійсності та не відповідають координатам існуючих меж в натурі (на місцевості), так як земельні ділянки перетинаються між собою, накладаються на землі міської ради (прохід та дорогу); не співпадають з існуючими будівлями на місцевості ( додаток 1).

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зазначали, що доводи касаційної скарги є безпідставними, а рішення апеляційного суду законним та обґрунтованим.

Також, на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ОСОБА_4 надійшла заява про підтримання касаційної скарги ОСОБА_5 .

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами установлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно виконавчого комітету Роменської міської ради від 26 березня 2012 року, квартира № АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 - 1/2 частка, ОСОБА_2 - 1/4 частка, ОСОБА_3 - 1/4 частка (т. 1 а. с. 5-6, 18-19).

Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру № АДРЕСА_1 власниками даного нерухомого майна є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Дана квартира складається з трьох кімнат житловою площею 38,2 кв. м, загальною - 73,6 кв. м (т. 1 а. с. 7-8).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 13 листопада 2008 року ОСОБА_1 є співвласником земельної ділянки площею 0,0878 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, його частка складає 4/25. Інші співвласники зазначеної земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають по 2/25 частки кожен у праві власності на дану земельну ділянку (т. 1. а. с. 9).

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 липня 2014 року вбачається, що ОСОБА_5 , який є власником квартири № АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить 36/100 частки земельної ділянки, а ОСОБА_4 , яка є власником квартири № 1 за вказаною адресою , належить 32/100 частки (т. 1 а. с. 70).

Між співвласниками житлового будинку тривалий час виникають суперечки з приводу користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок це житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Згідно з висновками судової земельно-економічної експертизи від 14 червня 2016 року та додаткової судової земельно-економічної експертизи від 26 грудня 2016 року житловий будинок літ. «А-І» з прибудовами містить три окремих квартири (№ 1, № 2, № 3), які мають самостійні комунікації, тобто є багатоквартирним.

Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (частина перша статті Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Як передбачено частинами другою-четвертою статті 42 ЗК України, у разі приватизації громадянами багатоквартирного житлового будинку відповідна земельна ділянка (прибудинкова територія) може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування об`єднанню власників.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Разом з цим, матеріали справи не містять даних чи розроблявся та затверджувався відповідними органами місцевого самоврядування проект прибудинкової території багатоквартирного будинку, в якому визначені розміри земельної ділянки, її конфігурацію, який є основою для визначення меж земельної ділянки, чи розроблялась в установленому законом порядку відповідна землевпорядна документація та правовстановлюючі документи.

Крім того, відповідно до наданих сторонами правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, їх частки у спільній власності визначені (а. с. 9, 70). Також наведена інформація підтверджена довідкою Управління держгеокадастру у Роменському районі Сумської області 15 березня 2016 року № 48 (а. с. 53).

Частинами першою та другою статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників (пункт 1 частини першої та частина друга статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, та, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов обґрунтованого висновку, що житловий будинок поділений на окремі квартири, його обслуговування має здійснюватися усіма співвласниками, між якими фактично встановлений порядок користування земельною ділянкою, про що зазначено у висновку судової земельно-економічної експертизи від 14 червня 2016 року та відображено в додатку № 1 до неї та реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Апеляційний суд на наведені норми матеріального права та обставини справи уваги не звернув та дійшов помилково висновку про скасування рішення суду першої інстанції.

Встановлені судом першої інстанції обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані сторонами під час апеляційного розгляду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Сумської області від 27 лютого 2017 року скасувати, рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. М. Сімоненко А. А. Калараш А. О. Лесько Є. В. Петров С. П. Штелик