Справа № 743/1025/19
Провадження № 2/743/274/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої-судді Павленко О.В., при секретарі Воєдило О.В., з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 Т. ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про вилучення земельної ділянки площею 0,2000 гектара для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтувала тим, що 28.09.2017 померла сестра позивачки ОСОБА_5 . Позивач є спадкоємицею своєї сестри. В якості спадщини позивач отримала у власність земельні паї площею, 3,1133 га та площею 0, 4659 га для ведення сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Крім того, до спадкового майна увійшли земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,2000 га для ведення особистого селянського господарства. Ці земельні ділянки перейшли у користування позивача, як і будинок, в якому проживала спадкодавець. Наприкінці жовтня 2018 року позивач, з метою приватизації земельних ділянок площею 0, 2500 га та 0,2000 га, звернулась до сільської ради із заявою. З відповіді на свою заяву дізналась, що земельна ділянка розміром 0,2000 га рішенням сільської ради вилучена у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 та передана до земель запасу сільської ради, а в подальшому передана сусіду для приватизації. Вважає, що зазначене рішення сільської ради незаконним, оскільки своєї згоди на вилучення у неї земельної ділянки не давала, вказаною земельною ділянкою їх родина користувалася більше трьохсот років, використовували за призначенням навіть після смерті сестри позивача. Просила рішення скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила задовольнити. На обґрунтування позову додала, що оформлювати у власність будинок та земельну ділянку, призначену для його обслуговування розміром 0, 25 га вона не збирається. Проте, вона вважає, що на земельну ділянку розміром 0, 2000 га вона має право, незважаючи те, що будь яких правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку не має. Крім того, їй відомо зі слів знайомих, що у випадку підтвердження людьми того факту, що земельна ділянка перебувала у їх користуванні тривалий час, то відповідно на цю земельну ділянку виникає право власності. Відтак сільська рада незаконно вилучила в неї земельну ділянку. Із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту відведення спірної земельної ділянки з метою подальшої її приватизації до сільської ради не зверталась.

Представник позивача за результатом дослідження доказів у справі висловив думку про безпідставність позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суть заперечень зводилась до того, що спірна земельна ділянка у власності ОСОБА_5 не перебувала. Рішення про вилучення цієї земельної ділянки сільською радою не приймалось, було прийнято рішення про припинення користування земельною ділянкою у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 . Позивач не зверталась до сільської ради із заявою встановленої форми про виділення їй цієї земельної ділянки.

Вислухавши учасників розгляду справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" наголошує, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" та статті 12 ЗК України, вирішення питань регулювання земельних відносин - розпорядження землями територіальних громад відноситься до повноважень і є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 16 ЦК України визначає способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких виднесено зокрема, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємицею ОСОБА_5 , яка мала у власності земельні ділянки площею 3,1133 га та 0, 4659 га та, які відповідно набула у власність позивач, що підтверджено свідоцтвами про право на спадщину.

Крім того, на підставі рішення Вишнівської сільської ради Ріпкинського району від 22.122006 «Про надання в оренду земельних ділянок» за життя ОСОБА_5 користувалася земельною ділянкою розміром 0, 45 га, що розташована в с. Буянки. Окремо договір оренди між сільською радою та ОСОБА_5 не укладався. Будь які інші правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку у ОСОБА_5 відсутні.

Як встановлено судом, рішенням Вишнівської сільської ради Ріпкинського району від 26.02.2018 «Про припинення права користування земельними ділянками у зв`язку зі смертю громадян» припинено право користування ОСОБА_5 земельною ділянкою розміром 0,2000 га, зараховано дану земельну ділянку до земель запасу сільської ради.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, право користування земельною ділянкою розміром 0,2000 га у ОСОБА_5 припинилось з її смертю.

Враховуючи викладене, у позивача ОСОБА_1 не виникло в порядку спадкування право на користування земельною ділянкою розміром 0,2000 га.

Порядок вилучення земельних ділянок визначений статтею 149 Земельного кодексу України, в якій дійсно міститься вимога щодо отримання згоди землекористувачів.

Проте, як встановлено судом, у позивача ОСОБА_1 відсутні будь які правові підстави для користування земельною ділянкою розміром 0,2000 га, що розташована в с. Буянки. Таким чином, навіть у випадку прийняття рішення сільською радою про вилучення цієї земельної ділянки, у сільської ради відсутні підстави для отримання дозволу ОСОБА_1 .

Отже рішення Вишнівської сільської ради про припинення права користування земельними ділянками від 26.02.2006 не порушує права та інтереси позивача ОСОБА_1 .

Крім того рішення саме про вилучення земельної ділянки у позивача ОСОБА_1 або у померлої ОСОБА_5 сільською радою не приймалося, з чого слід зробити висновок про відсутність предмету оскарження взагалі.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 є безпідставним і тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області(місцезнаходження: вул. Пушкіна, буд. 2а, с. Вишневе Ріпкинського району Чернігівської області, ) про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 27 вересня 2019 року.

Суддя О.В. Павленко