Провадження № 22-ц/4808/569/19
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, постановлену суддею Антоняком Т.М. 21 лютого 2019 року в м. Івано-Франківськ,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів (а.с.4-6).

21 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про застосування заходів забезпечення позову, шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_5 , транспортні засоби та грошові кошти ОСОБА_5 , які знаходяться на рахунках у АТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 360805, ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 305299, АТ "Ощадбанк" МФО 300465, АТ "Укрексімбанк" МФО 322313, ПАТ "Кредіагріколь Банк" МФО 300001, АТ "УкрСиббанк" МФО 351005, ПАТ "СІТІ БАНК" МФО 300584, ПАТ "НІГ Банк Україна" МФО 300539, ПАТ "Кредобанк" МФО 325365, АБ "Укргазбанк" МФО 320478, АТ "Прокредит Банк" МФО 320984, ПАТ КБ "Правекс Банк" МФО 380838, ПАТ "Укрсоцбанк" МФО 30023, ПАТ "ПУМБ" МФО 334851, АТ "ОТП Банк" МФО 300528, ПАТ «Універсал Банк», код за ;

- накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_6 , транспортні засоби та грошові кошти ОСОБА_6 , які знаходяться на рахунках у АТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 360805, ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 305299, АТ "Ощадбанк" МФО 300465, АТ "Укрексімбанк" МФО 322313, ПАТ "Кредіагріколь Банк" МФО 300001, АТ "УкрСиббанк" МФО 351005, ПАТ "СІТІ БАНК" МФО 300584, ПАТ "НІГ Банк Україна" МФО 300539, ПАТ "Кредобанк" МФО 325365, АБ "Укргазбанк" МФО 320478, АТ "Прокредит Банк" МФО 320984, ПАТ КБ "Правекс Банк" МФО 380838, ПАТ "Укрсоцбанк" МФО 30023, ПАТ "ПУМБ" МФО 334851, АТ "ОТП Банк" МФО 300528, ПАТ «Універсал Банк», код за (а.с.25-26).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21 лютого 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено (а.с. 1).

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на необгрунтованість та незаконність ухвали суду.

Апелянт зазначає, що судом проігноровано той факт, що сума, яку відповідачі йому не повернули є особливо великою. Судом проігноровано наявність реальної загрози відчуження усього нерухомого майна, на яке може бути стягнуто звернення, що на даний час активно вчиняється відповідачами. Відповідачі мають безліч боргових зобов`язань, тривалий час здійснюють злочинну діяльність щодо шахрайського заволодіння майном та коштами осіб, і ця обставина призведе до неможливого виконання рішення суду внаслідок відсутності майна. Існує ряд кримінальних проваджень щодо відповідачів, що вказує на вчинення великої кількості злочинних дій з боку відповідачів та наявність ризиків невиконання рішення суду.

Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі (а.с.32-34).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_7 вважає, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не свідчать про те, що оскаржувана ухвала є необгрунтованою та незаконною, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Так, позивачем не наведено жодних доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення ОСОБА_6 Вид забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами. Накладення арешту на все майно ОСОБА_6 порушить права та інтереси останньої, яка жодних коштів від позивача не отримувала, та не є належним відповідачем у справі. Враховуючи наведене, а також відповідну судову практику, просила ухвалу залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення (а.с.46-49).

У судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча обов`язок щодо його повідомлення судом виконаний.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за відсутності відповідача ОСОБА_5 .

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, виходив відсутності співмірності виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також відсутності доказів необхідності забезпечення позову, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернути до суду.

Види забезпечення позову встановлені положеннями частини 1 статті 150 ЦПК України, зокрема згідно пунктів 1,2,4 та 10 позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Крім того, згідно частини 2 статті 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення на його користь солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 3 286 200,71 грн, з яких 3 236 119,60 грн тіло позики, 50081,11 грн. відсотки за користування коштами. (а.с.8).

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник вказував, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, яке може бути прийняте у випадку незастосування заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову не порушуватимуть права відповідачів, а лише будуть спрямовані на забезпечення подальшого виконання судового рішення. Також є загроза втрати грошових коштів, які передані на користь ОСОБА_5 та які використовувались ОСОБА_8 шляхом погашення за рахунок майна вказаних осіб інших боргових зобов`язань через судові спори, які були ініційовані іншими юридичними та фізичними особами. Заборгованість, яка заявлена до стягнення є суттєвою. Відповідач ОСОБА_5 вчиняє дії, спрямовані на відчуження належного йому майна, для неповернення будь-яких коштів особам, в яких такі кошти були отримані.

Із матеріалів справи встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дійсно виник спір із договору позики, відповідно до якого позивач є кредитором, а відповідач ОСОБА_5 позичальником грошових коштів в сумі 102 860,00 євро.

Оцінивши доводи заявника, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість та наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_5 , в межах ціни позову, що еквівалентно 102 860,00 євро, виходячи із наявності дійсного спору між цими сторонами, розміру позики та існування реальної загрози невиконання судового рішення, яке може бути прийняте у випадку незастосування заходів забезпечення позову .

При цьому, відповідач не позбавлений можливості скористатися передбаченим процесуальним законом правом звертатися до суду із заявами про скасування вжитих судом заходів чи їх зміні на інші, а також про зустрічне забезпечення у відповідності до ст.ст.154-159 ЦПК України з метою протидії недобросовісного використання позивачем процесуальними правами.

Що стосується заяви про забезпечення позову щодо ОСОБА_6 , то в цій частині слід відмовити у забезпеченні позову, оскільки відповідач не є позичальником у справі і заявником не наведено переконливих доводів, які б свідчили про існування реального спору між цими сторонами, який врегульований нормами закону про позику.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 лютого 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в тому числі грошові кошти, які можуть знаходитися на рахунках у АТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 360805, ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 305299, АТ "Ощадбанк" МФО 300465, АТ "Укрексімбанк" МФО 322313, ПАТ "Кредіагріколь Банк" МФО 300001, АТ "УкрСиббанк" МФО 351005, ПАТ "СІТІ БАНК" МФО 300584, ПАТ "НІГ Банк Україна" МФО 300539, ПАТ "Кредобанк" МФО 325365, АБ "Укргазбанк" МФО 320478, АТ "Прокредит Банк" МФО 320984, ПАТ КБ "Правекс Банк" МФО 380838, ПАТ "Укрсоцбанк" МФО 30023, ПАТ "ПУМБ" МФО 334851, АТ "ОТП Банк" МФО 300528, ПАТ «Універсал Банк», код за , в межах ціни позову 3 286 200,71 грн, що еквівалентно 102 860,00 євро.

У задоволенні заяви про забезпечення позову щодо ОСОБА_6 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 травня 2019 року.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський