Справа №463/801/19
Провадження №2-зз/463/21/19
УХВАЛА

підготовчого засідання

28 травня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.

за участю секретаря судового засідання Кавецького А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Басистого В.О., ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .

представник третьої особи Марчишин О.О.

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинного будівництва, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самочинно збудованої будівлі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під час виконання останніми робіт на об`єкті «Реконструкція з розширенням житлового будинку на АДРЕСА_1 за рахунок прибудови та надбудови під родинний будинок» за їх рахунок та просить зобов`язати відновити становище будинку по АДРЕСА_1 до стану, що існував до порушення власними силами і за власний рахунок шляхом відновлення фундаменту, капітальних несучих стін, даху.

Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. В забезпечення позовних вимог заборонено відповідачам проводити будівельні роботи на об`єкті «Реконструкція з розширенням житлового будинку на АДРЕСА_1 за рахунок прибудови та надбудови під родинний будинок».

27 травня 2019 року через канцелярію Личаківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника відповідачів ОСОБА_9 про скасування заходів забезпечення позову, відповідно до якого просить скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Личаківського районного суду м Львова від 19 квітня 2019 року.

Подане клопотання мотивує тим, що висновок суду про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконати рішення суду у випадку задоволення позову, ґрунтується на неповному з`ясуванні обставин, оскільки заявником не зазначено достатніх підстав для забезпечення позову, не надано таких доказів. Крім того вважає, що суд не перевірив факту реального проведення робіт, а також чи наявні порушення будівельних норм та чи дійсно погіршився стан будинку позивача внаслідок робіт відповідачів. Також вказує, що на його думку у даному спорі належним позивачем може бути лише відповідний орган державної влади або місцевого самоврядування, а не фізична особа. Таким чином вважає, що ухвала суду прийнята із порушеннями ст.ст.149-153 ЦПК України, ст.16 ЦК України, оскільки судом не з`ясовано обґрунтованість зазначених заявником підстав забезпечення позову, їх співмірності і адекватності, а також відповідності визначеного законом способу захисту прав та інтересів позивача.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали заявлене клопотання з наведених в ньому підстав.

Позивач, її представник та представник третьої особи заперечили проти заявленого клопотання. Вважають, що забезпечення позову є необхідним заходом, оскільки не зважаючи на заборону проведення будівельних робіт Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові та негативні наслідки будівництва для майна позивачів, роботи продовжуються.

Оглянувши матеріали клопотання про скасування заходів забезпечення позову, матеріали цивільної справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначає, що позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», на який зсилається представник відповідача мотивуючи клопотання, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову покликано не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Предметом даного позову являється усунення перешкод позивача у користуванні належним майном, шляхом демонтажу самочинного будівництва. Забезпечення позову полягає у заборонні проведення будівельних робіт з метою уникнення ускладнень виконання можливого рішення суду.

Вживаючи заходів забезпечення позову судом брались до уваги представлені по справі докази на підтвердження вимог позивача та реальності спору.

При цьому, судом не беруться до уваги доводи представника відповідача ОСОБА_9 , виходячи з наступного.

Зокрема з матеріалів справи вбачається, що при проведенні перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові встановлено, що демонтаж існуючого житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та будівельні роботи на об`єкті «Реконструкція з розширенням житлового будинку на АДРЕСА_1 за рахунок прибудови та надбудови під родинний будинок» проводяться з відхиленням від розробленого робочого проекту. У зв`язку з цим за результатами встановлених порушень під час даної перевірки винесено приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт громадянами ОСОБА_7 ., ОСОБА_6 , ОСОБА_8 від 18.06.2018 та про усунення порушення вимог законодавства в сфері містобудівельної діяльності. Черговою перевіркою, яка здійснена в період з 01.11.2018 по 14.11.2018 встановлено, що на об`єкті будівництва ведуться будівельні роботи, роботи розпочато та незавершено. У зв`язку з цим було скасовано реєстрацію декларації про початок будівельних робіт. Також згідно письмових пояснень третьої особи від 27.05.2019 р. та доданих до них документів продовження будівельних робіт відповідачами без наявності необхідних дозвільних документів підтвердилось позаплановою перевіркою проведеною в період з 02.04.2019 р. по 15.04.2019 р., за результатами якої в черговий раз винесено припис про зупинення виконання підготовчих та будівельних робіт.

У відповідності до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги, що підстави забезпечення позову продовжують існувати, суд дійшов висновку, що скасування забезпечення позову, може утруднити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Таким чином в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 158, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

відмовити у задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_9 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самочинного будівництва.

Ухвала суду у відповідності до ст.261 ЦПК України набирає законної сили негайно після її проголошення суддею. Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Суддя Жовнір Г.Б.