Справа № 189/1741/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Корхової М.Г.,

учасники судового провадження:

представник позивача ОСОБА_1,

відповідачка ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог: орган опіки та піклування Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Покровська райдержадміністрація Дніпропетровської області в особі служби у справах дітей райдержадміністрації звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, яким просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Позов мотивований тим, що відповідачка, ОСОБА_2, є матір'ю малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є ОСОБА_5, який проживає в м. Чернігові. ОСОБА_2 разом із своїми дітьми мешкає в Покровському районі Дніпропетровської області з 2017 року.

З початку 2018 року малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на обліку в службі у справах дітей райдержадміністрації, як діти із сім'ї, яка опинилась в складних життєвих обставинах.

У позові позивач зазначає, що протягом 9 місяців 2018 року до служби у справах дітей райдержадміністрації надходили скарги щодо неналежного виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 За різними місцями її мешкання власники будинків скаржилися на неналежні умови проживання дітей у родині ОСОБА_2 Остання ніде не працює, веде розгульний образ життя, постійно вчиняє у винайманих помешканнях гуляння зі сторонніми особами із вживанням алкогольних напоїв та наркотичних речовин. ОСОБА_2 часто зникає з дому на довгий час, залишаючи малолітніх дітей на призволяще. Діти в цей час перебувають або вдома, або бродяжать по вулиці в пошуках їжі.

Органом опіки та піклування Покровської райдержадміністрації наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позов з підстав, зазначених у позові.

Пояснила суду, що відповідачка разом з двома малолітніми дітьми приїхала до Покровського району Дніпропетровської області з міста Чернигів у 2017 році, спочатку проживала у цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_6. Але коли вони розлучилися, відповідачка, не маючи свого житла та постійної роботи, опинилася в досить скрутному становищі, за 9 місяців 2018 року змінила п'ять чи шість квартир, які винаймала для проживання. Господарі квартир скаржилися на її поведінку, зазначаючи її розгульну поведінку, та відмовляли від оренди житла. Вчителя у школі, де вчилася старша дитина, також скаржилися, що ОСОБА_3 дуже часто пропускає заняття, в школу приходить в неохайному вигляді.

17.08.2018 році дітей забрали від магазину «АТБ», де вони були залишені одні, мати (відповідачка) з'явилася за ними у поліцію в стані алкогольного сп'яніння.

Служба у справах дітей постійно намагалася потрапити у місце проживання відповідачки, щоб обстежити умови проживання дітей, але це їм не завжди вдавалося.

25.09.2018 року молодшу дитину виявили в будинку громадянина, який вживає наркотичні речовини, дитина разом ще з однією дитиною знаходилася у кімнаті, в купі брудного одягу, в будинку перебували багато людей в неадекватному стані.

25.09.2018 року обох дітей було вилучено з сім'ї та передано тимчасово в прийомну сім'ю.

Відповідачка ОСОБА_2 позов заперечувала, просила не задовольняти.

Пояснила, що дійсно приїхала до Покровського району Дніпропетровської області з міста Чернигів у 2017 року, спочатку проживала у цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_6. Але коли вони розлучилися, вона потрапила у скрутне становище, оскільки не має свого житла та постійної роботи. Факт зловживання алкоголем та вживання наркотичних речовин заперечувала. Той факт, що молодша дитина опинилася в будинку, яка належить особі, що вживає наркотичні речовини, не заперечувала, пояснивши, що кілька днів була вимушена перебувати в цьому будинку, оскільки їй відмовили господарі чергового орендованого житла і їй нікуди було подітися.

Також пояснювала, що в теперішній час проживає на орендованій квартирі, з співмешканцем, де вони зробили невеличкий ремонт, влаштували спальні місця, готова і бажає забрати дітей до себе. Працює не офіційно, планує працевлаштуватися офіційно.

Представник третьої особи позов також підтримала, надавши пояснення, що неодноразово пропонувала відповідачці подати документи для отримання грошової допомоги як малозабезпечена особа, однак жодних дій з її боку не було.

Свідок ОСОБА_7 показала суду, що вона є матір'ю-вихователькою будинку сімейного типу в с. Маломихайлівка, до якої у вересні 2018 року передані діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Пояснила, що діти передані їй в брудному, неохайному стані, голодні, з педикулезом, без жодних особистих речей. Відповідачка приїхала один раз до неї через кілька днів, але тоді ОСОБА_7 не надала дозвіл на відвідини, враховуючи складний психологічний стан дітей та стан здоров'я ОСОБА_4 (страждає на порок серця).

Більше, протягом всього часу з вересня 2018 року по день розгляду справи судом, до дітей відповідачка не приїжджала, не дзвонила, їхнім життям не цікавилася, жодної матеріальної допомоги не надавала.

Діти про матір говорити не люблять, але коли щось і казали, розповідали, що вона їх не годувала, постійно була в стані алкогольного сп'яніння, повертатися до неї не хочуть, за мамою не скучили, згадувати про життя з мамою не хочуть.

Дітей характеризувала добре.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що є соціальним педагогом Покровської гімназії, де у першому класі навчалася ОСОБА_3. Поки відповідачка проживала у сім'ї свого співмешканця ОСОБА_6, дитина була охайною. Коли вони розлучилися, наприкінці навчального року дитина приходила неохайно одягнутою, часто пропускала заняття, часто скаржилася на здоров'я, до занять не готувалася. На початку навчального року спілкувалася з дітьми, мала друзів. Але наприкінці року перестала контактувати з однолітками, була постійно чимось пригнічена, про рожину не хотіла розповідати взагалі нічого. Мати (відповідачка) школу не відвідувала, дитиною не цікавилася.

У другий клас дитина була переведена, але жодного дня у новому навчальному році не навчалася у школі.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що є вчителем початкових класів Покровської гімназії, де навчалася ОСОБА_3 у 2017-2018 році.

Дитину в школу привела сім'я ОСОБА_6, спочатку дитина ходила в школу добре. У школі відвідувала театральну студію, займалася Петриківським розписом, але коли відповідачка пішла від цивільного чоловіка, дитина почала часто пропускати школу, в школі виглядала наляканою.

Одного разу свідок виходила разом зі службою у справах дітей для обстеження умов проживання дитини, за адресою чергового місця проживання відповідачки (АДРЕСА_1). Діти в цей час були закриті в хаті самі, перед дверима була купа пустих пляшок з-під спиртних напоїв, до будинку так і не потрапили.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що працює психологом в Маломихайлівській НВК; ОСОБА_3 прибула до школи у жовтні 2018 року. За результатами проведеного тестування характеризує дитину як щиру, спокійну, відкриту, з задатками лідера. Не дуже любить розповідати про своє життя до проживання у будинку сімейного типу.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що разом з ОСОБА_2 вони проживають біля року, винаймають житло. Готовий прийняти в це житло дітей і проживати спільно з ними.

Восени 2018 він разом з відповідачкою їздив провідати вилучених дітей в с. Маломихайлівку, але їх до дітей не пустили.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копії свідоцтв про народження, а. с. 12-13).

Батько дітей з дітьми не проживає, місце його знаходження невідоме.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_2 від 30 липня 2018 року, родина ОСОБА_2 мешкала протягом 2 тижнів у будинку, де проживає громадянин, який вживає наркотичні речовини. ОСОБА_2 за місцем проживання не було. Мешканці будинку не впустили членів комісії обстежити умови проживання малолітніх дітей. Членам комісії відомо, що у даному домоволодінні постійно перебувають сторонні громадяни, які влаштовують шумні гуляння із вживанням алкоголю та наркотичних речовин. Членами комісії було запрошено ОСОБА_2 для проведення бесіди та роз'яснення про умови, які загрожують життю та здоров'ю дітей, які проживають у даному будинку (а. с. 17).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_2 від 28 серпня 2018 року, ОСОБА_12 перебувала вдома разом з дітьми. Під час обстеження ОСОБА_2 членів комісії не впустила. Членами комісії ОСОБА_2 надано термін в 1 тиждень для приведення житлових кімнат в належний санітарний стан (а. с. 18).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_2 від 25 вересня 2018 року, членами комісії встановлено, що перебування дітей за адресою: АДРЕСА_2, є неможливим, так як умови проживання та негативні обставини, що склалися у даному будинку вкрай загрожують їх життю і здоров'ю (а. с. 19).

Відповідно до характеристики на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, наданої директором КЗО «НВК «ЗОШ І-ІІ ступенів №1 - Покровська гімназія», ОСОБА_3 проживає в неповній сім'ї. В 2018-2019 навчальному році не відвідувала заняття. Мати зв'язок з класним керівником не підтримує, не цікавиться навчальними досягненнями доньки, батьківські збори не відвідує (а. с. 14).

Згідно характеристики, виданої завідуючою Покровського ДНЗ №1 «Орлятко» ОСОБА_4 з травня 2018 року не відвідує дитячій садок, виховується в неповній сім'ї, батьки розлучені, вихованням дітей не займаються. Сім'я матеріально не забезпечена, не має власного житла, постійно змінює місце проживання. Дитина не має необхідного для життя і відвідування дитячого садка. Мати життям дитини не цікавиться, часто залишає їх на друзів та знайомих. З вихователями не спілкується, не відвідала жодних зборів, свят з участю дитини (а. с. 15).

Відповідно до протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Покровської райдержадміністрації № 15 від 25 вересня 2018 року, членами комісії прийнято одноголосе рішення про негайне вилучення вищевказаних дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із родини ОСОБА_2 З метою повернення дітей в родину, ОСОБА_2 надано рекомендації , щодо вирішення питання забезпечення своїх дітей житлом і матеріально-побутовими умовами, які відповідають вимогам чинного законодавства. ОСОБА_2, попереджена про позбавлення батьківських прав в разі невиконання цих рекомендацій (а. с. 20).

23.10.2018 року Покровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 7-10).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову вихованні; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Судом достеменно встановлено, що відповідачка постійно та злісно ухиляється від виховання своїх дітей, ніякої участі у їх житті не приймає, не цікавиться їхнім здоров'ям, матеріально їх не утримує, не створила належних умов їх проживання, своїми діями та способом життя ставить під загрозу їх здоров'я.

За час, коли діти були відібрані від неї, відповідачка не працевлаштувалася офіційно, з дітьми зустрітися не намагалася, їх життям не цікавиться.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дітей до моменту зміни ним свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України й стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1762 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7,150,157,164,171 Сімейного кодексу України, ст. ст.12,15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог: орган опіки та піклування Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав щодо її малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 25 квітня 2019 року.

Суддя Чорна О.В.