Справа № 463/6314/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/1624/19 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

20 травня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді Курій Н.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2010 року, постановлене в складі головуючого - судді Стрепка Н.Л. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2010 року позов ПАТ «Фольксбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» 2225013 (два мільйони двісті двадцять п`ять тисяч тринадцять) гривень 32 коп., а також понесені судові витрати: 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень - судового збору, 120 (сто двадцять) гривень - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Ухвалою Личаківського суду м. Львова від 13.01.2016 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 12.11.2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

06 травня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2010 року, в якій посилається на те, що заочне рішення є незаконним та необґрунтованим, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та, суд доходить висновку, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2010 року належить відмовити у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як встановлено з матеріалів справи №463/6314/15-ц та відновлених матеріалів справи №2-5068/10 ОСОБА_1 . 06 травня 2019 року подала апеляційну скаргу на заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2010 року.

Зазначене вище заочне рішення було переглянуто за заявою ОСОБА_1 і за результатами розгляду заяви Личаківським районним судом м. Львова від 13 січня 2016 року постановлено ухвалу про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

В ухвалі Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року зазначено, що відповідач ОСОБА_1 звернулась із заявою про перегляд заочного рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2010 року. Крім того, в цій ухвалі також зазначено, що в судовому засіданні представник заявника згідно договору про надання правової допомоги від 09.11.2015р. адвокат Сірий А.В. підтримав вимоги своєї довірительки та просив заяву задовольнити (26 арк. спр. 463/6314/15-ц, 2-5068/2010).

Зазначене свідчить про обізнаність відповідача ОСОБА_1 про наявність оскарженого рішення та вона скористалась процесуальним правом подання заяви про перегляд заочного рішення ще у 2016 році.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на апеляційне оскарження також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення може порушити принцип правової визначеності.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати поважні підстави причини пропуску цього строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення судом про прийняте рішення у справі. Проте навіть у такому випадку можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ураховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2010 року, про існування якого ОСОБА_1 була обізнаною, подана 06 травня 2019 року, тобто через вісім років з часу ухвалення заочного рішення та через три роки після постановлення ухвали за заявою ОСОБА_1 про перегляд зазначеного заочного рішення, а також беручи до уваги відсутність доказів пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду внаслідок виникнення обставин непереборної сили, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 листопада 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи, скаржнику разом із копією ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати апеляційну скаргу з доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Суддя Курій Н.М.