Справа № 495/8492/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

11 лютого 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Білгород- Дністровської міської ради Одеської області в особі відділу Державної реєстрації про скасування державної реєстрації та справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, виконавчого комітету Білгород- Дністровської міської ради Одеської області в особі відділу Державної реєстрації про скасування державної реєстрації.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав свого представника та не заперечував проти позовних вимог та просив задовольнити.

В судове засідання представник третьої особи - Білгород-Дністровської міської ради Одеської області в особі відділу Державної реєстрації не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав.

23 вересня 2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено заочне рішення по справі № 495/8118/14-ц, за урахуванням ухвали про виправлення помилки від 15.03.2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, яким визнано будинок № 20-А по вулиці 30 років Перемоги у м. Білгород-Дністровський Одеської області - спільною власністю подружжя, та визнано за ОСОБА_2 право власності на 47/100 часток вказаного будинку, а за позивачкою - ОСОБА_1 визнано право власності на 53/100 часток зазначеного будинку.

Після набуття чинності, ОСОБА_2 зареєстрував право власності на 47/100 часток вказаного будинку на підставі рішення суду від 23.09.2016 року по справі № 195/8118/16-ц.

Проте, 05 жовтня 2016 року суддею Білгород-Дністровського міськрайонного суду "Одеської області було винесено ухвалу по справі № 495/5706/16-ц про скасування рішення суду, яке стало підставою набуття ОСОБА_2 право власності на 47/100 часток будинку.

Таким чином, ухвала про скасування рішення суду, яке надавало ОСОБА_2 зареєструвати право власності на 47/100 часток будинку, є підставою для скасування державної реєстрації права власності.

Порядок проведення державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна регламентується Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 20.01.2005р. №2375/ІV (далі Закон), а також Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, норми якого діють в тій частині, що не суперечить вимогам Закону.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ст.9 Закону до повноважень субєктів державної реєстрації прав належить у тому числі забезпечення про ведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав та інше.

Відповідно до ст.12 Закону державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про обєктива субєктивних прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі,або документи в електроннійформі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані задопомогою програмнихз асобів ведення Державного реєстру праву процесі проведення таких реєстраційних дій. Згідно із ч. 2 вищевказаної статті Закону, записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

За ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Як передбачено ч. 2 ст. 24 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченомупідпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, доДержавного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно таїх обтяжень»вказує, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Згідно з пп.10 п.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 201 Іроку № 703 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за № 14 від 18.12.2009 року, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказі в їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76 - 81, 141, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355ЦПК України,ст.16ЦК України,ст.ст.9,12,24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав нанерухоме майно та їх обтяжень» від20.01.2005р.№2375/ІV,п.41 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮУ від 07.02.2002 року №7/5, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області в особі відділу Державної реєстрації про скасування державної реєстрації - задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на 47/100 часток житлового будинку № 20-А по вул.. 30 років Перемоги, у м. Білгород-Дністровському, Одеської області, як була проведена на підставі ухвали Білгород- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 жовтня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів після його проголошення.

Суддя :