Справа № 740/3906/18
Провадження № 2/740/144/19
У х в а л а

29 травня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Полєтавкіної М.О.,

представника позивача адвоката Івашка В.В.,

представника відповідача Висоцького Р.В.,

розглянувши клопотання відповідача - акціонерного товариства «Українська залізниця» про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ "Українська залізниця" про стягнення заробітної плати за період з серпня 2017 року по грудень 2018 року в сумі 195 482,72 грн.

Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року провадження у справі було відкрито.

22 лютого 2019 року на адресу суду від відповідача -АТ "Українська залізниця" - надійшло клопотання про залишення позову без руху у зв`язку з несплатою позивачем при поданні позову судового збору.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримав клопотання із зазначених в ньому підстав.

Представник позивача адвокат Івашко В.В. не заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання , вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи , що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивачем ОСОБА_1 при подачі позову судовий збір не сплачено.

Підставою звільнення від сплати судового збору позивач зазначив ст.5 Закону України "Про судовий збір" відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII з пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" виключено слова "за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин".

В позовній заяві позивач просить суд стягнути середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, яка затверджена наказом Держкомстату від 13 січня 2004 року № 5 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу не включається до фонду оплати праці підприємства.

Тобто, відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VІ "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 01.01.2019 року № 2628-VIII) позивач звільнений від сплати судового збору лише щодо позовних вимог про стягнення збереженої заробітної плати.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюються на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Тобто, у справах про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачі від сплати судового збору не звільняються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 гривень.

Тобто, позивач, звертаючись до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мала сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 768,40 грн.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру про стягнення 195 482,72 грн., таким чином, за подання даної позовної заяви позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1954,83 грн. та надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, якій не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Зважаючи на той факт, що позивачем при подачі позову не було сплачено судовий збір, з метою усунення даного недоліку справу необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для його усунення шляхом надання квитанції про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі залишити без руху, надавши позивачу строк у пять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Розяснити позивачу, що в разі неусунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява буде залишена без розгляду, що не позбавляє права повторного звернення до суду з даним позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.