ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4554/18
Провадження № 22-ц/4820/879/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Подлевського О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/4554/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2019 року (суддя Вдовичинський А.В., повне судове рішення складено 20 лютого 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору начальник управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області Кіндзерський С.А., про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

11 липня 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що з 25 травня 2001 року працювала на різних посадах у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кам`янець-Подільському.

З 01 серпня 2017 року була прийнята на посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області.

Відповідно до наказу №159-к від 18 червня 2018 року звільнена з посади головного спеціаліста на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з скороченням штату працівників.

Вважає, що її звільнення з посади відбулося з порушенням вимог трудового законодавства. Відповідачем не дотримані строки особистого попередження про наступне вивільнення. 25 жовтня 2017 року отримала повідомлення про зміну істотних умов праці, яке не містило інформації щодо змісту таких змін. 14 грудня 2017 року їй було вручено попередження (без вихідного номера і дати) про те, що її посада скорочується і що вона підлягає вивільненню, про відсутність вакантних посад, які б могли бути запропоновані для подальшого працевлаштування. На її прохання новий штатний розпис для ознайомлення відповідач не надав і був складений акт про відмову від підписання попередження. При звільненні не враховані переваги на залишення на роботі, не запропоновано вакантні посади. На розгляд комісії з вирішення питань щодо переважного права залишення на роботі була надана необ`єктивна інформація щодо її кваліфікації і продуктивності праці.

Тому, позивачка просила: визнати незаконним і скасувати наказ №159-к від 18 червня 2018 року про її звільнення і поновити на роботі на посаді головного спеціаліста відділу страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області; визнати незаконним і скасувати наказ №590-к від 29 грудня 2017 року про виведення поза штат; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 червня 2018 року по дату винесення рішення судом з урахуванням коефіцієнта підвищення.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2018 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування штатного розпису (а.с.117).

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2018 року до участі у розгляді справи залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області Кіндзерського С.А. (а.с.118).

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2019 року в позові відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права (ч. 2 ст. 40, ч. 1 і ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України) та порушення норм процесуального права. Суд не врахував, що вона мала переважне право на залишення на роботі. При звільненні їй не були запропоновані усі вакантні посади. Твердження суду про ліквідацію відділу страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю не відповідає дійсності. З 01 січня 2018 року фактично було змінено назву відділу та скорочено чисельність і штат працівників. Накази директора Фонду, на підставі яких видавалися накази по Управлінню, фактично надходили пізніше дати їх видання. Безпідставною вважає відмову у скасуванні наказу про виведення поза штат, оскільки це означає перебування у трудових відносинах з роботодавцем, проте без отримання заробітної плати, що порушує її права.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала. Представник відповідача визнав її необґрунтованою у повному обсязі.

Третя особа Кіндзерський С.А. не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 з 25 травня 2001 року працювала на різних посадах у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кам`янець-Подільському.

З 01 серпня 2017 року позивачка була прийнята на посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області.

Постановою правління Фонду соціального страхування України №47 від 12 вересня 2017 року затверджено з 01.01.2018 року граничну чисельність працівників Фонду соціального страхування України у кількості 5192 штатних одиниці (а.с.46). На виконання постанови 23 жовтня 2017 року виконавчою дирекцією Фонду видано наказ №576, яким затверджено граничну чисельність працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області в кількості 140 штатних одиниць (а.с.47).

23 жовтня 2017 року начальником Управління виконавчої дирекції Фонду в Хмельницькій області був виданий наказ №314-к від «Про повідомлення працівників управління виконавчої дирекції Фонду та його відділень про зміни в організації виробництва і праці та про зміни істотних умов праці».

Зазначений наказ містив дві редакції, в одній з яких пропонувалося попередити працівників управління та його відділень про зміну в організації виробництва і праці, про зміни істотних умов праці, зокрема, зміну системи оплати та стимулювання праці, розміру посадового окладу, зміну найменування посади з 01.01.2018 року (копія надана позивачкою а.с.31), в іншій редакції - крім зазначеного містилося попередження про можливе майбутнє звільнення працівників з 01.01.2018 року (копія надана відповідачем а.с.48).

Наказом начальника Управління виконавчої дирекції Фонду в Хмельницькій області №320-к від 25 жовтня 2017 року була створена комісія з вирішення питань щодо переважного права на залишення на роботі працівників управління та відділень (а.с.50).

25 жовтня 2017 року ОСОБА_1 була попереджена про зміну істотних умов праці з 01.01.2018 року (а.с.49).

Листом виконавчої дирекції Фонду №24-17-1051 від 31 жовтня 2017 року (а.с.52) доведено розрахунок граничної чисельності працівників відділень управління виконавчої дирекції Фонду, в тому числі Кам`янець-Подільського відділення, який здійснювався відповідно до затвердженої в Фонді методики (а.с.53).

Розроблені відповідно до методики штатні розписи 13-ти відділень управління виконавчої дирекції Фонду в Хмельницькій області були направлені супровідним листом №1095-05 від 31.10.2017 року на адресу виконавчої дирекції Фонду для їх погодження (а.с.54), у тому числі й штатний розпис Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області.

Вказаний штатний розпис Кам`янець-Подільського відділення з 01.01.2018 року був затверджений 31 жовтня 2017 року (10 штатних одиниць (а.с.55)).

Згідно з цим штатним розписом з 01.01.2018 року відділ страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, в якому працювала позивачка, не був передбачений, усі працівники підлягали скороченню.

У жовтні 2017 року управління довело до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Комісією управління виконавчої дирекції Фонду в Хмельницькій області з вирішення питань щодо переважного права на залишення на роботі працівників управління та відділень 12-13 грудня 2017 року проводилися засідання, на яких було розглянуто аргументацію керівників відділень щодо працівників, яким пропонуватиметься продовження трудових відносин з 01.01.2018 року на підставі нових штатних розписів відділень (а.с.59-60, 65-67). Відповідно до аргументації начальника Кам`янець-Подільського відділення (а.с.61-64) продовження трудових відносин пропонувалося 9 працівникам із 22 працюючих на підставі штатного розпису, затвердженого 29 червня 2017 року (а.с.45).

Відповідно до характеристики на ОСОБА_1 , наданої начальником відділення на розгляд комісії (а.с.58), остання не має здібностей до взаємозаміщення працівників, оскільки виконувала роботу лише одного напрямку, не проявляла інтерес до вивчення інших напрямків роботи відділення, зокрема щодо фінансування страхувальників для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

14 грудня 2017 року позивачка була попереджена про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та про відсутність посад, які б могли бути їй запропоновані для подальшого працевлаштування (а.с.58). Відмова від отримання повідомлення зафіксована актом №2 від 14 грудня 2017 року (а.с.69).

З 18 по 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, що підтверджується копією листка непрацездатності (а.с.155).

Згідно з наказом №690-к від 29 грудня 2017 року «Про виведення поза штат» (а.с.35) позивачка була виведена поза штат відділення з 01.01.2018 року до фактичного вивільнення.

Відповідно до листків непрацездатності ОСОБА_1 продовжує хворіти у період з 29 грудня 2017 року по 09 червня 2018 року (а.с.156-158).

На підставі наказів №152-к від 08 червня 2018 року і №153-к від 13 червня 2018 року позивачці на підставі її заяви за згодою сторін була надана відпустка без збереження заробітної плати терміном три календарних дні з 11 по 13 червня 2018 року і терміном два календарних дні з 14 по 15 червня 2018 року (а.с.159, 160).

15 червня 2018 року відповідачем запропоновано ОСОБА_1 працевлаштування в управлінні на вакантні посади головного спеціаліста відділу роботи з потерпілими та страхувальниками, бухгалтерського обліку та фінансових питань Хмельницького відділення управління виконавчої дирекції Фонду і головного спеціаліста відділу роботи з потерпілими та страхувальниками, бухгалтерського обліку та фінансових питань Хмельницького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду, від чого вона відмовилась, зазначивши про це у повідомленнях власноручно (а.с. 70,71).

Відповідно до наказу №159-к від 18 червня 2018 року позивачка звільнена з посади головного спеціаліста відділу страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з скороченням штату працівників (а.с.30).

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При відмові в позові суд виходив з того, що вивільнення ОСОБА_1 , проведено відповідачем з дотриманням вимог закону і підстав для скасування наказів та поновлення на роботі немає.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

В силу ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 42 КЗпП України у редакції, чинній на час проведення звільнення, передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Згідно з ч. 1 - ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 19 постанови від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Дослідженими судом доказами підтверджено, що у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, що потягло за собою скорочення штату працівників. У зв`язку з цим відділ страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, у якому працювала позивачка на посаді головного спеціаліста, не був передбачений новим штатним розписом. На новостворені відділи додатково покладалися нові функції, що підтверджується копіями Положення про відділ страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю і Положення про відділ роботи з потерпілими та страхувальниками Кам`янець-Подільського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області (а.с.93-98).

Наведене вище свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для вивільнення працівників у порядку п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до ч. 3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Звільнення ОСОБА_1 проведено після закінчення двомісячного терміну після попередження.

Тому, безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на порушення строків особистого попередження про наступне вивільнення.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про переважне право на залишення на роботі, оскільки скороченню підлягали усі посади головного спеціаліста відділу, який не був передбачений новим штатним розписом.

На час звільнення позивачці пропонувалося працевлаштування на вакантні посади головного спеціаліста у новостворених відділах роботи з потерпілими та страхувальниками, бухгалтерського обліку та фінансових питань двох відділень управління (Хмельницького відділення управління виконавчої дирекції Фонду і Хмельницького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду), які вона могла займати з урахуванням своєї освіти, кваліфікації та досвіду роботи і від яких відмовилась.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що їй не були запропоновані усі вакантні посади не приймаються до уваги апеляційним судом.

Відповідно до довідки відповідача про наявність вакантних посад по управлінню та відокремлених підрозділах за період з 01 січня по 18 червня 2018 року посади, які могла займати позивачка з урахуванням кваліфікаційних вимог, були їй запропоновані.

Посада заступника начальника Хмельницького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду, яка була вакантною станом на січень 2018 року, окрім дотримання кваліфікаційних вимог потребувала погодження керівництвом виконавчої дирекції Фонду. Відповідно до наказу №59-к від 13 лютого 2018 року на вказану посаду був переведений начальник відділу по роботі з персоналом управління виконавчої дирекції Фонду.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про неправомірність наказу про виведення позивачки поза штат з 01 січня 2018 року до фактичного вивільнення. Зазначений наказ №690-к від 29 грудня 2017 року був виданий у зв`язку з тим, що з 18 грудня по 09 червня 2018 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному і не підлягала звільненню відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України. У новому штатному розписі, який діяв з 01 січня 2018 року, посада головного спеціаліста відділу страхових виплат, матеріального забезпечення та контролю була відсутня.

Отже, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 травня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. П`єнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай