РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/9106/18

Провадження № 2/643/2247/19

02.04.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся з позовом, в якому зазначив, що 24.01.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 26921,53 грн., з яких:

-1693,60 гривень тіло кредиту;

-23069,76 гривень нараховано відсотків за користування кредитом;

-400,00 гривень заборгованості за пенею та комісією;

-500,00 гривень штраф (фіксована частина);

-1258,17 гривень штраф (процентна складова),

яку позивач просить стягнути разом з судовими витратами на свою користь з відповідача.

Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив застосувати строки позовної давності та відмовити ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в задоволенні позовних вимог в повному обсязі в звязку зі спливом строку позовної давності.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому останній не погодився з відзивом відповідача та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.01.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 26921,53 грн.

Ці обставини підтверджуються копією кредитного договору, розрахунком заборгованості.

Ч.1 ст.526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530,631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторони кредитного договору встановили як строк дії договору до моменту повного погашення заборгованості (п.1.1.7.42 Договору), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до складу зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналогічні правові позиції були висловлені Верховним Судом України в постановах від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, 3 червня 2015 року № 6-31цс15, 14.12.2016 р. № 6-2462цс16.

Судом встановлено, що 24.01.2011 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Таким чином між сторонами був укладений договір приєднання про надання банківських послуг.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24.01.2011 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1, вбачається, що останній користувався кредитною карткою, знімав кошти з кредитної картки, здійснював погашення заборгованості. Останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами він здійснив 01.12.2014 року.

Договором передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову, отже початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання. Вже в грудні 2014 року права позивача були порушені, а отже і почався відлік строку позовної давності щодо стягнення періодичних щомісячних платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Крім того, п. 2.1.1.12.4 договору передбачено, що згідно ст. 212 ЦК України, в разі наявності простроченого кредиту (овердрафту).

- строком повернення кредиту (овердрафту) в повному обємі являється 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості.

Таким чином, право позивача на повернення йому кредиту в повному обсязі було порушене на 211-й день, і з цього часу він мав право предявити позов до відповідача про повернення кредиту в повному обсязі.

Крім того, п. 2.1.1.8.7 договору передбачено, що банк, крім іншого, інформує клієнта про заборгованість по кредитним договорам.

Доказів інформування відповідача про заборгованість по кредитним договорам позивачем не надано.

В звязку з наведеним, суд вважає, що позивач звернувся до відповідача з пропуском строку позовної давності щодо місячних платежів та щодо повернення кредиту в повному обсязі.

З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно зясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовити в звязку зі спливом строку позовної давності, оскільки ОСОБА_1 здійснив останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом 01.12.2014 року, а позивач звернувся до суду з позовом 25.06.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: АТ КБ «Приватбанк», місцезнаходження за адресою: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна перемоги, будинок 50.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя - Н.В. Єрмак