Справа № 643/6581/19
Провадження № 2/643/3413/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2019 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, яка діє в інтересах Ягли-ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2019 року адвокат ОСОБА_1, яка діє в інтересах Ягли-ОСОБА_2, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій просить: виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення; стягнути з відповідачів на користь позивача компенсацію моральної шкоди у сумі 20000,00 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Вирішуючи питання щодо підсудності даної справи Московському районному суду м. Харкова, суд керується таким.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно розяснень, викладених в п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Пунктом 24 вищевказаної постанови передбачено, що у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи тотожність відповідних норм ЦПК України, які регулювали питання підсудності цивільних справ станом на час надання вказаних вище розяснень та регулюють вказані питання станом на даний час, суд вважає за можливе врахувати вказані вище розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ під час вирішення питання щодо підсудності даної цивільної справи.

За таких обстави до даного спору про виселення, в якому вирішується питання щодо права особи на користування нерухомим майном, застосовуються правила виключної підсудності, передбачені ч. 1 ст. 30 ЦПК України, згідно яких позов предявляється за місцезнаходженням нерухомого майна.

Як вбачається з предявлених позовних вимог, позивач просить виселити відповідачів з квартири № 311 по вул. Холодногірська (Єлізарова), буд. 4 у м. Харкові, що відповідно до адміністративнотериторіального поділу м. Харкова відноситься до Холодногірського району м. Харкова та, відповідно, підсудності Ленінського районного суду м. Харкова.

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, суд передає справу на розгляд Ленінського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст. 30, 31, 187, 258-261, 353-354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах Ягли-ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про виселення передати на розгляд Ленінського районного суду м. Харкова (вул. Полтавський шлях, буд. 20, м. Харків, 61052).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.А. Крівцов