Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква, Військова частина НОМЕР_1 , Управління адміністративних послуг про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні житлом та вселення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що він є військовослужбовцем-офіцером, перебував на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 м. Біла Церква з 13.12.2013 року по 16.06.2018 року, а з 16.06.2018 року переведений до в/ч м. Київ.19.07.2008 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2017 року розірвано.26.04.2016 року йому було видано ордер на право заняття житлового приміщення площею 22,16 кв.м, яке складається з 1 кімнати у ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 із сім`єю з 2 чоловік. Ордер виданий на підставі рішення виконкому від 26.04.2016 року №186, з відміткою службове житло. Зазначає, що він звертався до відповідачки з проханням добровільно виселитись та змінити місце реєстрації, однак остання добровільно зробити це не бажає, змінила в помешканні замки. 25.01.2018 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 , яка на даний час зареєстрована у зазначеному вище службовому житлі разом із новонародженою донькою ОСОБА_4 . Посилаючись на те, що зі своєю новою сім`єю не має іншого житла для проживання, а відповідачка в свою чергу приймала участь в приватизації житла за адресою: АДРЕСА_2 , позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зобов`язати Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради скасувати реєстрацію ОСОБА_2 в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , виселити ОСОБА_2 та зобов`язати її не чинити перешкоди в користуванні житлом ОСОБА_1 з його сім`єю.

Ухвалою суду від 05.11.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До початку розгляду справи по суті позивач скористався своїм правом про зміну предмета позову та просив суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні службовою квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 шляхом вселення його з сім`єю.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 м. Біла Церква з 15.07.2000 року, що підтверджується довідкою №349 від 29.05.2018 року.

19.07.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .

26.04.2016 року ОСОБА_1 було видано ордер №001526 на право заняття житлового приміщення площею 22,16 кв.м, яке складається з 1 кімнати у ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 із сім`єю з 2 чоловік. Склад сім`ї: син ОСОБА_5 .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2017 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується відповідним рішенням.

25.01.2018 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилась донька ОСОБА_4 .

Як вбачається із довідки про місце проживання та склад сім`ї №4048 від 14.11.2018 року у квартирі АДРЕСА_3 на даний час зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_6 , донька ОСОБА_4 , колишня дружина, тобто відповідачка ОСОБА_2 та син ОСОБА_5 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідачки з проханням добровільно виселитись із зазначеного вище службового житла та змінити місце реєстрації, однак, відповідь так і не отримав.

Крім того, позивач звертався до чергової частини Білоцерківського відділу поліції з приводу того, що він, приїхавши до свого місця проживання, виявив, що його колишня дружина ОСОБА_2 змінила замки на вхідних дверях квартири, що підтверджується висновком по факту звернення ОСОБА_1 від 01.10.2018 року.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Статтею 47 Конституції України зазначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно п.п. 1.3., 3.10. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 року №737 забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом надання службових жилих приміщень військовослужбовцям. Службове жиле приміщення надається військовослужбовцю на всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним (у тому числі на дружину (чоловіка) і неповнолітніх дітей, які проживають окремо від військовослужбовця).

Відповідно до ст.123 ЖК Української РСР до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73-76, 79-83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103-106 цього кодексу.

У відповідності до вимог ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до ст.118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Статтею 64 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо вказані особи перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Таким чином, обставини, викладені позивачем у позовній заяві повністю знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, з врахуванням визнання позову відповідачкою, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст.ст. 58,64, 71, 72, 118, 123 ЖК УРСР, Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.11.2011 року №737, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 206, 258-259, 265, 268, 279, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та членам його сім`ї в користуванні службовою квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_4 .

Вселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та членів його сім`ї: дружину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в квартиру АДРЕСА_5 .

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель