ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1346/19 Справа № 175/5631/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулися з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна" посилалися на те, що 10 вересня 2007 року між ЗАТ ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №ML-301/544/2007, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 127 000 швейцарських франків, в порядку та на умовах визначених Кредитним договором. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» був укладений договір поруки №SR-301/322/2007 від 10 вересня 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_1 прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне і своєчасне виконання ОСОБА_2 всіх боргових зобов`язань перед банком. Також, для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором між ОСОБА_3 та АТ «ОТП Банк» був укладений договір поруки №SR-302/321/2007 від 10 вересня 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_3 прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне і своєчасне виконання ОСОБА_2 всіх боргових зобов`язань перед банком. Позичальник ОСОБА_2 порушила умови кредитного договору і має станом на 01 серпня 2013 року прострочену заборгованість за кредитним договором № ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року у розмірі 285 197 грн. 49 коп. На підставі викладеного ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просили суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за Кредитним договором № ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року в сумі 6 285 197 грн. 49 коп., а також стягнути на їх користь судовий збір в розмірі 3 441 грн.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року було задоволено позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (, поточний рахунок № НОМЕР_5 в АТ «ОТП Банк» м. Київ, МФО 300528) заборгованість за Кредитним договором №ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року в розмірі 6 285 197 грн. 49 коп., що складається з залишку заборгованості за кредитом в розмірі 125 004,91 CHF, що за курсом НБУ (8,546 600 грн.) станом на 01 серпня 2013 року складає 1 068 366 грн. 96 коп., суми відсотків за користування кредитом в розмірі 26 569,53 CHF, що за курсом НБУ (8,546 600 грн.) станом на 01 серпня 2013 року складає 227 079 грн. 14 коп., суми заборгованості по пені в розмірі 583 828,82 CHF, що за курсом НБУ (8,546 600 грн.) станом на 01 серпня 2013 року складає 4 989 751 грн. 38 коп. Вирішено питання судових витрат (а.с.96-98).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2014 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року залишено без змін (а.с.146-149).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 10 липня 2014 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2014 року залишено без змін (а.с.168, 169).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 27 грудня 2013 року скасувати в частині солідарного стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , посилаючись невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просили апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та позичальником ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № ML-301/544/2007, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 127 000 Швейцарських фраків, із розрахунку 20,00% річних за користування кредитом строком до 10 вересня 2030 року (а.с.6-14).

Кредит було надано на придбання нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_1 .

10 вересня 2007 року у забезпечення виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором № ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №SR-301/322/2007 від 10 вересня 2007 року, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором по зобов`язаннях ОСОБА_2 за кредитним договором № ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року (а.с.17-18).

Також 10 вересня 2007 року у забезпечення виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором № ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №SR-302/321/2007 від 10 вересня 2007 року, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором по зобов`язаннях ОСОБА_2 за кредитним договором № ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року (а.с.15-16).

Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачами будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення Кредиту за Договором.

Позичальник ОСОБА_2 . допустила неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з виникла заборгованість.

З наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 01 серпня 2013 року розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором № ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року становить в розмірі 6 285 197 грн. 49 коп., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом в розмірі 125004,91 CHF, що за курсом НБУ (8,546600 грн.) станом на 01 серпня 2013 року складає 1 068 366 грн. 96 коп., сума відсотків за користування кредитом в розмірі 26 569,53 CHF, що за курсом НБУ (8,546600 грн.) станом на 01 серпня 2013 року складає 227 079 грн. 14 коп., сума заборгованості по пені в розмірі 583 828,82 CHF, що за курсом НБУ (8,546600 грн.) станом на 01серпня 2013 року складає 4 989 751 грн. 38 коп.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності зі ст.ст.512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором №ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» , правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 (а.с.20-36).

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна», суд першої інстанції посилався на їх законність та обґрунтованість, однак повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Поручителі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 участі у судових засідання в суді першої та апеляційної інстанції не приймали.

Питання щодо визнання поруки припиненою під час розгляду справи судом першої інстанції та апеляційної інстанції не переглядалося та не вирішувалося.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч. 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Частина 4 ст. 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення ч. 4 ст. 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення ч. 4 ст.559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя(третє речення ч.4 ст.559 ЦК України).

Отже, строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

У ч. 4 ст. 559 ЦК України зазначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Тобто, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

На підставі ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки у розумінні ст. 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України.

10 вересня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № ML-301/544/2007, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 127 000 Швейцарських фраків, із розрахунку 20,00% річних за користування кредитом строком до 10 вересня 2030 року (а.с.6-14).

Кредит було надано на придбання нерухомого майна - домоволодіння АДРЕСА_1 .

10 вересня 2007 року у забезпечення виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором № ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №SR-301/322/2007 від 10 вересня 2007 року, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором по зобов`язаннях ОСОБА_2 за кредитним договором № ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року (а.с.17-18).

10 вересня 2007 року у забезпечення виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором № ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №SR-302/321/2007 від 10 вересня 2007 року, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором по зобов`язаннях ОСОБА_2 за кредитним договором № ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року (а.с.15-16).

Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачами будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення Кредиту за Договором.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності зі ст.ст.512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором №ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» , правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 (а.с.20-36).

Позичальник ОСОБА_2 допустила неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

З наданого банком розрахунку вбачається, що станом на 01 серпня 2013 року розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором № ML-301/544/2007 від 10 вересня 2007 року становить в розмірі 6 285 197 грн. 49 коп., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом в розмірі 125004,91 CHF, що за курсом НБУ (8,546600 грн.) станом на 01 серпня 2013 року складає 1 068 366 грн. 96 коп., сума відсотків за користування кредитом в розмірі 26 569,53 CHF, що за курсом НБУ (8,546600 грн.) станом на 01 серпня 2013 року складає 227 079 грн. 14 коп., сума заборгованості по пені в розмірі 583 828,82 CHF, що за курсом НБУ (8,546600 грн.) станом на 01серпня 2013 року складає 4 989 751 грн. 38 коп.

З договорів поруки вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань за кредитним договором (п.6.2 договору) не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 ЦК України та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно яких порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

У кредитному договорі строк виконання основного зобов`язання чітко визначений - до 10 вересня 2030 року.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, останню проплату за кредитним договором ОСОБА_2 було здійснено 12 січня 2009 року (а.с.128).

З позовними вимогами до позичальника ОСОБА_2 та поручителів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся 01 серпня 2013 року, тобто після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для звернення з вимогами до поручителів.

Отже, в даному випадку протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не пред`явили вимоги до поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а тому порука є припиненою.

Відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, враховуючи, що питання щодо визнання поруки припиненою не переглядалося судом першої та апеляційної інстанції під час розгляду справи за апеляційною скаргою позичальника ОСОБА_2 , апеляційна скарга поручителя ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2014 року частковому скасуванню в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором із поручителів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , стягнення судового збору з останніх, та ухваленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна`до поручителів ОСОБА_1 ., ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним догвором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2014 року, якою залишено без змін рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати частково в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судових витрат в розмірі по 1147 грн. з кожного.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі 2 294 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді