Постанова

Іменем України

16 травня 2019 року

м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

заінтересовані особи: приватний нотаріус Денисевич Світлана Анатоліївна;

головне територіальне управління юстиції у м. Києві.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 березня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Денисевич Світлана Анатоліївна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя суду першої інстанції Русаков Г.С.

в с т а н о в и в :

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що її покійний чоловік за життя так і не отримав дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, а оригінал не зміг найти.

Вказує, що заявниця, як єдиний спадкоємець свого чоловіка, після відкриття спадщини звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса, яка завела спадкову справу на підставі її заяви та наданих відповідних документів.

Зазначає, що у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 та неможливість отримати дубліката даного свідоцтва, не може завершити процедуру прийняття спадщини та розпоряджатися майном, що належало її покійному чоловікові ОСОБА_3

Просила суд встановити факт належності померлому ОСОБА_3 на праві власності 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.05.1998 розпорядженням (наказом) № 18435 Державної адміністрації Московського району у м. Києві.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 березня 2019 року відмовлено у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Денисевич Світлана Анатоліївна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до суду за місцем знаходження майна в порядку позовного провадження.

Ухвала мотивована тим, що із заявлених вимог, вбачається спір про право і дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, а отже, такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У квітні 2019 року ОСОБА_1 подала до Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Каніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 березня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про те, що зі змісту заяви вбачається спір про право, оскільки ні право заявника, ні право покійного її чоловіка на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ніким не оскаржується та не ставиться під сумнів.

Крім того, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначено, що покійний чоловік заявниці за життя так і не отримав дублікат свідоцтва про право власності на вказану квартиру, а оригінал не міг знайти. Також зазначено, що ОСОБА_1 зверталася до колишньої дружини чоловіка, у якої міг знаходиться оригінал свідоцтва про право власності, яка так і не відповідала на звернення заявниці.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах від 23 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах від 07 травня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи про її розгляд але без виклику сторін в судове засідання.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 березня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження по справі за її заявою з посиланням на ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

За ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, ОСОБА_1 зазначила, що відповідно до фотокопії свідоцтва про право власності на житло від 08.05.1998 року, квартира АДРЕСА_1 належить в рівних долях її покійному чоловіку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях (а.с. 21).

Оригінал Свідоцтва про право власності на квартиру померлим чоловіком заявниці втрачено, що перешкоджає їй реалізувати своє право на отримання спадщини.

Заявник зазначила також, що листом від 06.09.2017 року № 34090 КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що за даними реєстрових книг Бюро, АДРЕСА_1 ) на праві власності на житло, виданого 08.05.1998 року Державною адміністрацією Московського району м. Києва (розпорядження № 18435) (а.с. 18).

З метою отримання дублікату втраченого документу заявник також зверталась до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, однак вказане звернення очікуваного результату не принесло (а.с. 26).

З огляду на зазначене вбачається, що підставою звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту є відсутність у неї іншої можливості одержати або відновити втрачений документ, який посвідчує факт належності покійному чоловікові ОСОБА_3 на праві власності квартири, ніж відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що з поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право заявника на отримання документа, який засвідчує ОСОБА_3 право власності на квартиру, а тому у відкритті провадження у справі за вказаною заявою слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, оскільки визначальною обставиною під час розгляду заяви ОСОБА_1 є встановлення факту, що в подальшому пов`язується з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відмовивши у відкритті провадження у справі з підстав наявності спору про право, суд першої інстанції належним чином перевірив, чи дійсно в даних правовідносинах існує спір, пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням прав певних осіб, вірно підійшов до вирішення даного питання і з`ясував наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Крім того, своїм висновком суд роз`яснив право ОСОБА_1 на звернення до суду за місцем знахзодження майна в порялдку позовного провадження.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 березня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Денисевич Світлана Анатоліївна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови виготовлено 16 травня 2019 року.