У Х В А Л А

31 травня 2019 року

м. Київ

справа № 454/2696/17

провадження № 61-10425ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Галина Іванівна про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсними,

встановив:

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла вищевказана касаційна скарга.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Касаційна скарга містить клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про судовий збір», відповідно до положень якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Порушені права споживачів можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права, а тому споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу, зокрема при апеляційному та касаційному перегляді судових рішень.

Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18).

А відтак, заявник звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги в частині вимог про визнання недійсним кредитного договору в силу закону.

Разом з тим, договір іпотеки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов`язку найманого працівника, або договором про намір здійснити такі дії. Отже, іпотекодавець не може розглядатись у договорі іпотеки як споживач послуг банку, а тому у цих правовідносинах на нього не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у листопаді 2017 року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 600, 00 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі підлягає сплаті у розмірі 1 280 грн (1 600 грн x 0, 4 x 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов