Справа № 346/5706/18
Провадження № 2/346/473/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у спільному сумісному майні та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який був чоловіком позивача ОСОБА_6 , і яка є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7 . Після смерті спадкодавця залишилась спадщина, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому на праві приватної власності, та земельної ділянки за тією ж адресою, кадастровий № НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала померлому на праві спільної сумісної власності, частка в майні якого не була виділена за його життя.

Згідно заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_5 позивач успадкувала квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу за №1768 від 23.09.2018р.

Вказує, що оскільки у державному акті НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку відсутні відомості про частку, яка належала померлому ОСОБА_5 нотаріус порекомендувала звернутися до суду із позовом про визначення частки у спадковому майні, що належало померлому .

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0886га передана у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд п`ятьом співвласникам:ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 09.01.2018 року визнано за ОСОБА_10 право власності на спадкове майно, яке складається з 2/5 часток земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_4 , площею 0,03544га після померлих ОСОБА_11 та ОСОБА_9

ОСОБА_10 , в свою чергу, подарував вищевказані 2/5 частки земельної ділянки відповідачу ОСОБА_1 , що підтверджується Договором дарування . Отже, на день пред`явлення позову, співвласниками земельної ділянки є: ОСОБА_3 - частка не визначена, ОСОБА_2 - частка не визначена,померлий ОСОБА_5 - частка не визначена, та ОСОБА_1 - 2/5 частки.

Важає, що померлому ОСОБА_5 належало 1/5 частки земельної ділянки площею 0,01772га (0,0886га/5), кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 . Оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

ОСОБА_6 є дружиною померлого ОСОБА_5 та відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, має право на спадкування після смерті чоловіка як спадкоємець першої черги.

Зазначає, що визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку має для позивача юридичне значення і необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно.

Просить суд визначити, що частка спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності становила 1/5 земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,0886га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , та визнати за нею, позивачем ОСОБА_6 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, на 1/5 ч. земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0886га за адресою: АДРЕСА_7 .

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, представник подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви відповідно до яких позовні вимоги визнали, слухання справи просили проводити без їх участі

Враховуючи подані заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.. 319 власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.. 346 ч.11 ЦК України право власності припиняється в разі смерті .

Відповідно до правил, вказаних в ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_6 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області 27.02.2009 року, актовий запис №7.(а.с.12)

28 серпня 2015 року чоловік позивача ОСОБА_7 помер. Вказане підтверджується копією свідоцтва смерть серії НОМЕР_6 , виданого Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 21.09.2015 року (а.с.11)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, та земельної ділянки за тією ж адресою, кадастровий № НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності відповідно до Державного акту серії НОМЕР_3 , виданого Коломийською міською радою 11.03.2008 р. на підставі рішення цієї ж ради від 21.02.2007 року .(а.с.13)

Після смерті ОСОБА_5 позивач успадкувала квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Григорець М.В., приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу за №1768 від 23.09.2016р. (а.с.14)

Згідно вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0886га передана у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд п`ятьом співвласникам: відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Однак, у вищезазначеному державному акті на право власності на земельну ділянку відсутні відомості про частку, яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 , а тому нотаріус рекомендувала звернутися до суду із позовом про визначення частки у спадковому майні, що підтверджується листом нотаріуса №92/02-14 від 31.10.2018 року.(а.с.20)

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 09.01.2018 року по справі №346/4692/17 визнано за ОСОБА_10 право власності на спадкове майно, яке складається з 2/5 часток земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_4 , площею 0,03544га після симерті ОСОБА_11 та ОСОБА_9 (а.с.15-17).

ОСОБА_10 , в свою чергу, подарував вищевказані 2/5 частки земельної ділянки відповідачу ОСОБА_1 , що підтверджується Договором дарування 2/5 часток земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Обідняк І.В. 05.10.2018 року за реєстровим №1178.(а.с.18-19)

Отже, на день пред`явлення позову, співвласниками земельної ділянки є відповідачі ОСОБА_3 - частка не визначена, ОСОБА_2 - частка не визначена, спадкодавець ОСОБА_5 - частка не визначена, та відповідач ОСОБА_1 - 2/5 частки.

Статтею 370 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч. 3,4,5 ст.89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Оскільки один із співвласників даної земельної ділянки помер, то визначити його частку у праві спільної сумісної власності не можливо, тому що немає можливості з`ясувати домовленість між співвласниками. А відтак, нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не міг визначити склад спадкового майна та на яку частку земельної ділянки необхідно видати свідоцтво, тоді виділити частку у відповідності до часток у квартирі можливо тільки в судовому порядку.

Відповідно до Листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 про практику розгляду цивільних справ про спадкування п. 3.4 - у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що спадкодавцю ОСОБА_5 належало 1/5 частки земельної ділянки площею 0,01772га (0,0886га/5), кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_7 .

Оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Позивач ОСОБА_6. є дружиною спадкодавця ОСОБА_5 та відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, має право на спадкування після смерті чоловіка як спадкоємець першої черги.

Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за №0-9-0.191-1590/174-18, сформованого 05.11.2018 року Головним спеціалістом Коломийського міськрайонного управління Держгеокадастру, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 194 567 гривень; 1/5 частина - 38 913,40 гривень.(а.с.21)

Отже, визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку має для позивача юридичне значення і необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що позов ОСОБА_6 про визначення частки у спільному сумісному майні та визнання права власності на спадкове майно слід задовільнити в повному обсязі.

На підставі наведеного та ст.ст. 16,328,368,370,392,1216,1261 ЦК України, керуючись ст.ст.247,ч2, 268, 273, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визначити , що частка спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, в праві спільної сумісної власності становить 1/5 ч. земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_7 , кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд , площею 0,0886га.

Визнати за ОСОБА_6 , право власності в порядку спадкуванн після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, на 1/5 ч. земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_7 , кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд , площею 0,0886га , вартістю 38913,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_6 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_7 .

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_8 .

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_9 .

ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_10 .

Суддя Беркещук Б. Б.