ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3698/19 Справа № 209/28/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

14 травня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Деркач Н.М., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причин пропуску даного строку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2019 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року залишено без руху для надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору.

26 лютого 2019 року від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, в обґрунтування якого скаржник посилався на те, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір, він не отримує значних доходів та не має можливості працевлаштуватися. На підтвердження вищевказаного ОСОБА_1 надав суду довідку про те, що з 1 кварталу 2018 року по 3 квартал 2018 року інформація про його доходи відсутня.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року залишено без руху для надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору.

Матеріалами справи встановлено, що копія ухвали суду від 27 лютого 2019 року направлялася апелянту ОСОБА_1 за зазначеною ним в апеляційній скарзі адресою (АДРЕСА_1 ) 27.02.2019 року, 20.03.2019 року, а також 25.03.2019 року на електронну адресу ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка наявна в матеріалах справи (а.с.214) .

У відповідності до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобовязані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

При цьому, недоліки апеляційної скарги не усунуто, тобто дії апелянта свідчать про зловживання ним своїми правами та втрату інтересу до даної справи, що в свою чергу тягне порушення принципу розумності строків.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Нормами ЦПК України на сторони покладено обовязок повідомляти суд про зміну адреси для листування. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху було направлено апелянту на адресу, зазначену в апеляційній скарзі, тричі. Станом на теперішній час недоліки в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не усунув.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя: Н.М.Деркач