Справа № 214/862/19
2-н/214/236/19
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

21 лютого 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду 31 січня 2019 року із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржників заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги за адресою: м Кривий Ріг, м-н Сонячний, 3/98, за період з 01.12.2015 року по 01.01.2019 року у розмірі 9557 грн. 25 коп., інфляційні втрати у розмірі 1424 грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 379 грн. 77 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 176 грн. 20 коп.

Дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви, перевіряється, чи не пропущений заявником строк позовної даності.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, як убачається з даної заяви про видачу судового наказу та доданого до неї розрахунку заборгованості, заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржників заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2015 року по 01.01.2019 року, тобто за період який перевищує позовну давність, встановлену законом для таких вимог, у звязку з чим суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ч. 1 ст. 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за комунальні послуги.

Розяснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу, з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Попов