КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року

м. Київ

справа № 760/552/18

провадження № 22-ц/824/6086/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.,

суддів - Мазурик О.Ф., Стрижеуса А.М.

за участю секретаря судового засідання -Нечваль А.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

відповідач - Київська місцева прокуратура №9

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2

на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 року у складі судді Усатової І.А.

у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської місцевої прокуратури №9 про стягнення шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення шкоди, в якому просив стягнути з Київської місцевої прокуратури №9 заподіяний незадовільною організацією сумірно-солідарний збиток в розмірі 500 000,00 грн., спричинений незадовільною організацією слідства, безвідповідальною бездіяльністю, невиконанням судових та прийняттям незаконних рішень.

В обґрунтування вимог зазначав, що у 2007 році адвокат, керівник АО «АК Юрспецсервіс» ОСОБА_3 захищав права його сина у межах кримінальної справи та пообіцяв досягти результату - призначення покарання з випробуванням, для чого адвокат виманив у позивача гонорар у розмірі 70 000,00 доларів США, обіцяючи повернути зазначену суму у разі недосягнення вказаного результату. Проте, адвокат ОСОБА_3 обіцяне не виконав та гроші не повернув. Шахрайські дії адвоката ОСОБА_3 стали підставою для відкриття кримінальних проваджень у 2013 році та 2016 році Солом`янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві. Однак, досудове розслідування, яке триває протягом 9 років, супроводжується незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю учасників досудового розслідування, у зв`язку із чим його моральний стан та стан здоров`я погіршилися, також він та його сім`я перебуває у небезпеці, оскільки на них здійснюється тиск.

Указував на те, що презумпція відповідальності в делікті спонукає на відшкодування збитків з відповідача, як органу, що незадовільно організовує, керує та управляє досудовим розслідуванням.

В обґрунтування сумірно-солідарного збитку у розмірі 500 000 грн., який він просить стягнути з відповідача, посилався на те, що згідно ст. 4 ЗУ «Про відповідальність юридичних осіб за вчинення корупційних правопорушень» обсяг стягнення у неоподаткованих мінімумах з кожного винного становить: з фізичної особи - до 100, з юридичних осіб - 1 000-15 000, при цьому, винних у вказаній справі більше 30.

Також вказав, що згідно ст. 20 ЗУ «Про прокуратуру» держава, відшкодувавши шкоду, завдану прокурором, має право зворотної вимоги в розмірі виплаченого відшкодування.

Тому, враховуючи складність розрахунків і особливо великий обсяг виплат, втрат, вважає що коректно і правомірно стягнути 500 000 грн., крім того, наголосив, що таке відшкодування прискорить вручення повідомлення про підозру.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 01 березня 2019 року позивач подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, оскільки вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права. Зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки докази та пояснення, надані позивачем, судом проігноровані.

28 березня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив керівника Київської місцевої прокуратури № 9 Чечотки І.Р. на апеляційну скаргу, в якому остання просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Уважає, що вимоги позивача про відшкодування відповідачем шкоди у розмірі 500 000 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позивач у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Київська місцева прокуратура № 9 є неналежним відповідачем у справі, при цьому зважаючи на те, що право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду дає лише встановлена незаконність дій посадових осіб та обов`язку позивача довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої його протиправної поведінки.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як адвокатом АО «Адвокатської колегії «Юрспецсервіс», 03 травня 2007 року укладена угода №3/05 про надання юридичних послуг, відповідно до умов якої ОСОБА_3 зобов`язався забезпечити захист прав та інтересів сина позивача на досудовому слідстві по кримінальній справі. В подальшому між ними укладена додаткова угода №77, згідно якої ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 гонорар у розмірі 70 000 доларів США за умови досягнення результату - призначення сину позивача покарання з випробуванням, а у разі недосягнення обумовленого результату зобов`язався повернути вказану суму.

У зв`язку з неповерненням позивачу коштів, останній звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом та рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2012 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа: Адвокатське об`єднання «Адвокатська колегія «Юрспецсервіс» про стягнення боргу, штрафних санкцій та відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з відповідача на користь позивача, зокрема, суму боргу в розмірі 556 087,00 грн., 3% річних у розмірі 69 792,73 грн.

На підставі вказаного рішення суду 19 квітня 2012 року Печерським районним судом м. Києва видано позивачу виконавчий лист.

Згідно витягу з ЄРДР з кримінального провадження №0002674 від 26 лютого 2013 року за заявою ОСОБА_2 прокурором Зайцевим А.С. було внесено відомості про кримінальне правопорушення з попередньою кваліфікацією ч. 4 ст. 190 КК України щодо можливих шахрайських дій адвоката ОСОБА_3 шляхом заволодіння 70 000 дол. США, які належать ОСОБА_2

Відповідно до витягу з ЄРДР з кримінального провадження №0000081, прокурором Зайцевим А.С. 29 серпня 2016 року було внесено відомості про наявність ознак в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 384 КК України.

З матеріалів справи убачається, що позивачем оскаржувалася бездіяльність Київської місцевої прокуратури №9 та слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002674, що підтверджується долученими до позову копіями ухвал слідчих суддів Солом`янського районного суду міста Києва.

Так, позивач, посилаючись на неналежне досудове розслідування з боку відповідача у кримінальних провадженнях за №0002674 та №0000081, що унеможливила повернення його коштів, а саме: 70 000 доларів США, просить стягнути з відповідача на свою користь «сумарно-солідарний» збиток у розмірі 500 000 грн.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу в особі Державної казначейської служби України, незалежно від вини такої особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме, у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Київська місцева прокуратура № 9 є неналежним відповідачем у справі.

Разом з тим, звертаючись до суду, позивач просив стягнути сумарно-солідарний збиток у розмірі 500 000 грн. саме з прокуратури.

У судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції позивачу було роз`яснено його право на заміну неналежного відповідача на належного, проте, позивач відмовився як проти залучення до участі у справі співвідповідачем держави Україна в особі Державної казначейської служби України, так і заміни неналежного відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Нормами ч. 2 ст. 51 ЦПК України встановлено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, ураховуючи викладене, колегія уважає, що місцевий суд, установивши, що Київська місцева прокуратура № 9 є неналежним відповідачем по справі, зваживши на відмову позивача замінити неналежного відповідача або залучити до участі у справі співвідповідача, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені місцевим судом та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду, скаржником не надано, колегія суддів уважає, що місцевий суд всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як такого, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 травня 2019 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

А.М. Стрижеус