Справа № 346/6566/18
Провадження № 2/346/769/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого- судді П»ятковського В.І.

секретаря Корбут Н.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був його батько, ОСОБА_3, про що йому 16 червня 1989 року видано свідоцтво про право власності на житловий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 125 від 14 червня 1989 року.

На час ліквідації колгоспних дворів у господарстві проживали : ОСОБА_3 - голова двору, ОСОБА_4 - дружина та їхні діти : ОСОБА_2 і ОСОБА_1, які не втратили права на частку в дворі, а тому кожному з них належить по 1/4 частині будинковолодіння.

Право власності було зареєстровано в Коломийському МБТІ, однак правовстановлюючий документ втрачений.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла і після її смерті відкрилась спадщина на частину вказаного будиковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер і ОСОБА_3, залишивши заповіт, яким все належне йому майно заповів йому, своєму синові, ОСОБА_1.

Вказує, що відповідачка ОСОБА_2 на частку в майні колгоспного двору не претендує та не заперечує проти визнання за ним права власності на будинковолодіння в цілому.

Позивач в судове засідання не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання також не з"явилась, подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_3, про що йому 16 червня 1989 року видано свідоцтво про право власності на житловий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 125 від 14 червня 1989 року. Наведене підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів № 62507 від 02 жовтня 2018 року, виданою Коломийським МБТІ (а.с.16). Однак, оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок відсутній.

Станом на 01 липня 1990 року у житловому будинку були зареєстровані та проживали : ОСОБА_3 - голова двору, ОСОБА_4 - дружина та їхні діти : ОСОБА_2 і ОСОБА_1, що підтверджується довідкою П"ядицької сільської ради об"єднаної територіальної громади Коломийського району № 117/15-08/08 від 10 грудня 2018 року (а.с.10).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які не втратили права на частку в майні колгоспного двору, а тому кожному з них належало по 1/4 частині будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації смертей цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 33, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Померлій належала 1/4 частина вказаного будинковолодіння, що підтверджується довідкою П"ядицької сільської ради ОТГ від 30 листопада 2018 року за № 113/15-08/08 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер і ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей 01 вересня 2017 року складено відповідний актовий запис за № 66, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.9).

Померлий залишив заповіт, посвідчений 08 грудня 2009 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 3836, згідно якого все своє майно заповів своєму синові, ОСОБА_1 (а.с.11).

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, в зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору, частки померлого голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено до дня смерті ОСОБА_3 та у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ з державною реєстрацією права власності за померлим на спадкове майно (а.с.12).

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого Коломийським МБТІ 30 жовтня 2018 року житловий будинок в АДРЕСА_1 має загальну площу 98,5 кв.м., житлову 60,1 кв.м (а.с.17-19).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 17 грудня 2018 року ринкова вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 447557,00 грн. (а.с. 20-60).

Виходячи з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак він не в змозі оформити спадщину через те, що частки членів колгоспного двору в майні до дня смерті голови двору не виділені та втрачений оригінал правовстановлюючого документа, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі наведеного та ст.ст. 15,16,328,346, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч. 2, 263, 265, 268,354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП : НОМЕР_1, жителем АДРЕСА_1, право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 15 лютого 2019 року.

Суддя П'ятковський В. І.