Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 463/4306/15-ц

провадження № 61-41587св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Ідея Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватне сільськогосподарське підприємство «Комишанське»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Комишанське», яка підписана представником Мальченком Денисом Володимировичем, на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року у складі судді: Гирича С. В. та постанову апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2018 року у складі колегії суддів: Крайник Н. П., Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк», банк) звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 вересня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 910.17875, відповідно до умов якого їй було надано кредит на купівлю автомобіля.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу - автомобіля «Ford Transit», 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 . Крім того, для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 11 лютого 2015 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком в межах суми 50 грн, у випадку прострочення позичальником сплати чергових платежів більше ніж на 30 днів.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № 910.17875 утворилася заборгованість, що станом на 14 серпня 2015 року становить 232 769,54 грн. У зв`язку із порушенням зобов`язань, забезпечених заставою, банк надсилав ОСОБА_1 повідомлення про погашення заборгованості, яке було залишене нею без належного реагування.

Предмет застави - автомобіль «Ford Transіt», 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , під час дії договору застави було неодноразово відчужено. На момент розгляду справи власником автомобіля є ПСП «Комишанське».

Враховуючи, що реалізація (продаж) майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє застави та така зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, ПАТ «Ідея Банк» вважало, що є всі підстави для звернення стягнення на заставне майно з підстав, передбачених статтями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

ПАТ «Ідея Банк», з урахуванням уточнених позовних вимог, просило:

стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 910.17875, укладеним між ПАТ «Ідея банк» та ОСОБА_1 в розмірі 232 769,54 грн.;

звернути стягнення в рахунок погашення кредитних зобов`язань за кредитним договором № 910.17875 на предмет застави, який належить ПСП «Комишанське», а саме на автомобіль «Ford Transit», 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_3 шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо);

вилучити у ПСП «Комишанське» вказаний транспортний засіб та передати ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації.

Короткий зміст рішень суду першої інстанцій

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 12 травня 2016 року заяву ПАТ «Ідея Банк» задоволено та залучено ПСП «Комишанське» до участі у справі як співвідповідача.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року провадження у справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ПСП «Комишанське» про вилучення у ПСП «Комишанське» автомобіля «Ford Transit», 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_3 та передачу такого ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що спір між «Ідея Банк» до ПСП «Комишанське» про вилучення у ПСП «Комишанське» транспортного засобу та передачі ПАТ «Ідея Банк» на період його реалізації є спором між двома суб`єктами господарювання, який належить розглядати за правилами ГПК України.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № 910.17875, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 в сумі 232 769,54 грн.

У рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.17875, укладеним між ПАТ «Ідея банк» та ОСОБА_1 у сумі 232 769,54 грн звернуто стягнення на користь ПАТ «Ідея Банк» на предмет застави - автомобіль «Ford Transit», 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_3 , який належить ПСП «Комишанське» (), шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника) за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за наявності непогашеної заборгованості за кредитним договором, забезпеченим заставою, суд вправі звернути стягнення на предмет застави - автомобіль «Ford Transit», 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 незважаючи на те, що новим власником автомобіля є ПСП «Комишанське», реєстрація якого за ПСП «Комишанське» відбулась 26 листопада 2015 року, оскільки на час придбання заставного майна, його обтяження припинено не було та згоди на відчуження заставного майна позивач не давав. За таких обставин, реалізація (продаж) майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє застави, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у рахунок виконання основного зобов`язання - кредитного договору № 910.17875 від 07 вересня 2012 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2018 року апеляційну скаргу ПСП «Комишанське» залишено без задоволення. Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року залишене без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими.

Аргументи учасників справи

У липні 2018 року ПСП «Комишанське» через представника ОСОБА_3 . звернулося з касаційною скаргою на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове про задоволення позову. При цьому посилається на те, що суди неправильно застосували норми матеріального та порушили норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ПСП «Комишанське» є добросовісним набувачем спірного автомобіля, оскільки набуло право власності на нього на підставі договору купівлі-продажу, укладеного із ОСОБА_4 Автомобіль вибув із власності ОСОБА_1 , оскільки ним заволоділи треті особи, які не встановлені.

У вересні 2018 року ПАТ «Ідея Банк» через представника Олешек О. М. надало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Відзив мотивований тим, що власником предмета застави є ПСП «Комишанське», яке набуло його у власність 26 листопада 2015 року без припинення обтяження у вигляді застави. Оскільки обтяження є зареєстрованим, то воно має чинність у відносинах із третіми особами.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що 07 вересня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 910.17875, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти на купівлю автомобіля за умови погашення заборгованості відповідно до графіку щомісячних платежів із сплатою річної процентної ставки.

28 вересня 2012 року для забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 910.17875 від 07 вересня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу («Ford Transit», 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 ) та внесено відомості щодо обтяження предмета застави до державного реєстру обтяжень рухомого майна.

11 лютого 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, поручитель взяла на себе відповідальність солідарно відповідати перед банком за зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором №910.17875 від 07 вересня 2012 року у випадку прострочення позичальником сплати чергових платежів більше ніж на 30 днів у межах суми 50 грн.

Суди встановили, що умови кредитного договору № 910.17875 від 07 вересня 2012 року ОСОБА_1 не виконувала належним чином, останній платіж нею було внесено 10 квітня 2016 року, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 14 серпня 2015 року становить 232 769,54 грн, що складається із: основного боргу - 117 250,44 грн, простроченого боргу - 38 690,24 грн, прострочених процентів - 58 129,69 грн, строкових процентів - 1 607,34 грн, пені - 11 792,15 грн, дебіторської заборгованості - 444,15 грн, інших штрафних санкцій - 4 855,53 грн.

Згідно з витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 24 жовтня 2016 року обтяження заставного майна - транспортного засобу «Ford Transit», 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 є чинним та не вилученим.

Власником автомобіля «Ford Transit», 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 є ПСП «Комишанське», реєстрація автомобіля за ПСП «Комишанське» проведена 26 листопада 2015 року.

Системний аналіз частини третьої статті 9, частини першої статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дозволяє зробити висновок, що у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивач може бути добросовісним набувачем за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу був відсутній відповідний запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок зроблено у постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року у справі № 522/11377/13-ц (провадження № 61-464св17) та від 31 жовтня 2018 року у справі № 461/12083/15-ц (провадження № 61-6297св18).

Встановивши, що на момент придбання спірного автомобіля ПСП «Комишанське» 26 листопада 2015 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження, суди зробили правильний висновок про наявність підстав для задоволення позову та звернення стягнення на предмет застави.

Аргумент касаційної скарги про те, що ПСП «Комишанське» є добросовісним набувачем спірного автомобіля, оскільки набуло право власності на нього на підставі договору купівлі-продажу, укладеного із ОСОБА_4 , колегія суддів відхиляє.

Згідно частини першої статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Проте, як встановили суди, на момент придбання ПСП «Комишанське» спірного автомобіля обтяження спірного автомобіля було чинним.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржені рішення без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Комишанське», яка підписана представником Мальченком Денисом Володимировичем, залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 12 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат