23.05.2019 Єдиний унікальний номер 2-4625/05
Єдиний унікальний номер № 2-4625/05
Провадження № 4с/205/11/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді - Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сидоріної Дарина Миколаївна, про визнання рішення незаконним та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною скаргою. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що в провадженні Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4625 від 15.05.2006 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь закладу, куди будуть влаштовані діти. Вказане провадження відкрито виконавцем 21.09.2006 року. Виконавче провадження відкрито всупереч вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою представника Міського дитячого будинку № 1 для дітей-сиріт Юрашко О.П. від 12.09.2006 року, який не є стягувачем за виконавчим листом. Виконавчий лист не відповідає вимогам законодавства. Про постанову про відкриття виконавчого провадження заявнику стало відомо 08.01.2018 року, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Скаржник просив суд визнати рішення державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2006 року незаконним; скасувати постанову державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2006 року.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Нездолій Г.В. у заяві від 23.05.2019 року просила скаргу задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області у заяві від 23.05.2019 року просила відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999р. виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі , спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Судом встановлено, що в провадженні Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4625 від 15.05.2006 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь закладу, куди будуть влаштовані діти Органом опіки та піклування (а.с. 26-27).

18.09.2006 року до Відділу надійшла заява представника Міського дитячого будинку № 1 для дітей-сиріт Юрашко О.П. (закладу, до якого були влаштовані діти) про прийняття виконавчого листа до виконання (а.с. 25).

Постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 21.09.2006 року відкрито виконавче провадження (а.с. 32). Про наявність вказаної постанови ОСОБА_1 стало відомо 08.01.2018 року, після ознайомлення його представником з матеріалами виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Сидоріної Д.М. від 16.05.2019 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з тим, що діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вибули з КЗО «Міський дитячий будинок № 1» ДМР у зв`язку з усиновленням.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999р. державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999р. сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Таким чином, Міський дитячий будинок № 1 є стягувачем за виконавчим листом № 2-4625 від 15.05.2006 року.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999р. передбачено, що у виконавчому документі повинні бути зазначені: 1) назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ; 2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ; 3) найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання чинності рішенням; 6) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем 21.09.2006 року правомірно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, який відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999р. та за заявою стягувача Міського дитячого будинку № 1.

Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 43, 129-129-1 Конституції України, ст. ст. 1, 11, 18-19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4-5, 13, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 354, 447-452 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: державний виконавець Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сидорова Дарина Миколаївна (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 108), про визнання рішення незаконним та скасування постанови - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. В разі, якщо ухвала була постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, то вона набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали буде складено 27 травня 2019 року.

Суддя Н.В. Басова

.