Провадження № 2/127/4925/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів. Позов мотивовано тим, що сторони з 25.04.1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2013 року розірвано. В шлюбі у них народилося двоє дітей, доньки: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу залишились проживати із позивачем та знаходяться на її утриманні. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2016 року з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання дочок були стягнуті аліменти в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину. Крім того, будь якої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надавав і не надає по цей час, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». На даний час за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується довідкою розрахунком заборгованості від 13.09.2016р., яка видана старшим державним виконавцем Паранкевич М.І. Вінницького міського управління юстиції відділ державної виконавчої служби, станом на 01.09.2016 року заборгованість по аліментам складає 83 424,00грн. Станом на 01.10.2016 р. заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 83 424,00грн. неустойка складає : 26 937,20 грн., яку просить стягнути з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за весь період несплати аліментів по 01.10.2016 року.

17.10.2016 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

07.04.2019 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просила стягнути з ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 36 626,20грн. за весь період несплати аліментів по 01.04.2017року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2017року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 27560,52грн. за період з 07.09.2015 року по 31.03.2017року включно. несплати аліментів по 01.04.2017року.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 26.05.2017 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2017року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 17.10.2018року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2017року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 26.05.2017року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

14.11.2018 року ухвалою суду прийнято до свого провадження справу, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 20.02.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

10.05.2019 року ухвалою суду задоволено заяву ОСОБА_2 про відвід судді Луценко Л.В., справу передано для визначення іншого судді в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 11.05.2019 року задоволено заяву про самовідвід судді Медяної Ю.В., справу передано для визначення іншого судді в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

14.05.2019 року суддею Федчишеним С.А. прийнято справу до свого провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позов підтримала просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали спарви, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 16 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 29 травня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області (Т№1а.с. 10).

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі 3 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 07 вересня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі 3 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 07 вересня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття ( ОСОБА_6 № АДРЕСА_1 .с. 174-176).

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01 вересня 2015 року по 01 квітня 2017 року, заборгованість відповідача ОСОБА_2 по аліментам станом на 01 квітня 2017 року складає 119 230 грн. 00 коп. (Т№1а.с. 162).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.

Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2016 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 22 березня 2016 року залишено без змін.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи зазначене вище, у період з 22 квітня 2016 року по 15 липня 2016 року вина ОСОБА_2 щодо виникнення заборгованості за несплату аліментів за рішенням суду відсутня, оскільки 22 квітня 2016 року було оприлюднено рішення щодо зупинення виконання рішень судів першої та другої інстанцій до закінчення касаційного провадження у справі та 15 липня 2016 року було оприлюднено рішення про розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 та останній, відповідно до ЗУ «Про доступ до судових рішень» мав доступ до даних рішень та мав вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

Заборгованість, яка виникла у зв`язку з несплатою аліментів у період з 07 вересня 2015 року по 21 квітня 2016 року включно та з 15 липня 2016 року по 31 березня 2017 року включно, вважається судом такою, що виникла з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, тобто з вини ОСОБА_2

Також судом враховано, що відповідачем ОСОБА_2 частково здійснювалась сплата аліментів стягнутих з останнього відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2016 року на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами (Т№1а.с. 167-168).

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів має періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18.

Визначаючись з розміром неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, судом враховано Правову позицію, висловлену Верховним Судом України у справі № 14-37цс18 від 25.04.2018 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою до застосування, та відповідно до якої, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання доньок ОСОБА_3 , 16.01.1999року та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 07 вересня 2015 року по 31 березня 2017 року включно становить 141 650,00 грн., однак враховуючи те, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог, а позивачем збільшувались позовні вимоги лише на суму 36626,20грн., суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 36 626,20гривень.

Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 гривень судового збору.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 20, 84, 180, 181, 196 СК України, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

в и р і ш и в :

Позови задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 36 626,20гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 29.05.2019року.

ОСОБА_1 , м. Вінниця, АДРЕСА_2

ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя: