Справа № 139/404/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участі секретаря судових засідань Пилипчук В.П.,

розглянувши в підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади сіл Вербовець та Виноградне в особі Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про тлумачення змісту заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади сіл Вербовець та Виноградне в особі Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про тлумачення змісту заповіту.

Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 , яка постійно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка № НОМЕР_1 на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області загальною площею 1,6467 га (державний акт серії НОМЕР_2 ), кадастровий номер НОМЕР_3 . За життя ОСОБА_5 вчинила заповіт згідно якого заповіла належне їй право на земельну частку пай, що перебувала у колективній власності КСП «Росія» с. Вербовець позивачу. Разом з тим, вказана земельна частка (пай) була виділена в натурі і на земельну ділянку видано зазначений вище державний акт. Крім позивача, після смерті матері спадкоємцями за законом є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які спадщини не прийняли та на неї не претендують. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі позивач не в змозі, у зв`язку з тим, що у заповіті в якості спадкового майна зазначено земельну частку (пай), яка в подальшому трансформована у земельну ділянку. Оскільки ОСОБА_5 за життя, як спадкодавець, змін до заповіту не вносила та його не скасовувала, позивач вважає, що здійснюючи своє волевиявлення, заповідаючи їй право на земельну частку (пай), остання заповіла їй саме виділену в натурі земельну ділянку. Просила суд здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_5 щодо заповітного розпорядження.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 25.04.2019 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою судом залучено для участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також витребувано від приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Тетяни Іванівни належним чином завірену копію спадкової справи № 20/2019, заведену щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності (а.с. 3).

Відповідач копію ухвали від 25.04.2019 та доданих до неї матеріалів отримав, відзиву до суду не направив. Його представник в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с. 46).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 копію ухвали від 25.04.2019 та доданих до неї матеріалів отримали 04.05.2019, 06.05.2019 та 03.05.2019 відповідно, письмових пояснень до суду не направили, в судове засідання не з`явилися, надіславши заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали у повному обсязі (а.с. 22-23, 38-40, 42).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Явтухи Деражнянського району Хмельницької області померла ОСОБА_5 (а.с. 6).

За життя, 18 травня 2001 року, ОСОБА_5 вчинила заповіт яким належне їй право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» с. Вербовець заповіла своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно копії спадкової справи № 20/2019, заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , позивач - єдиний спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину, звернувшись 28.01.2019 до нотаріуса із заявою про її прийняття, після надання їй рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області № 139/870/18 від 02.10.2018, яке набрало законної сили 02.11.2018, додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що заповіт ОСОБА_5 належним чином зареєстровано, не змінено та не скасовано. Інші спадкоємці після її смерті відсутні (а.с. 25-37).

Згідно довідки Відділу у Мурованокуриловецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 31.01.2019, на ім`я ОСОБА_5 був виданий сертифікат серії НОМЕР_4 на право на земельну частку (пай), № НОМЕР_1 розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у власності КСП «Росія» с.Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області. В замін сертифікату ОСОБА_5 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , площею 1,6467 га, кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с. 11).

Копію вказаного державного акту додано позивачем до матеріалів позовної заяви (а.с. 9).

Заповітом, відповідно до положень статті 1233 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до положень статті 213 ЦК України зміст правочину може бути юридично розтлумачений.

Оскільки правочином відповідно до українського законодавства є дія особи, що спрямовується на придбання, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, необхідність тлумачення змісту правочинів виникає у випадках нечіткого виявлення волі сторонами. У таких випадках необхідно встановити дійсні наміри сторін. Це означає, що суб`єкт тлумачення повинен встановити загальне для усіх сторін значення слів і понять.

Особливості тлумачення заповіту викладені у статті 1256 ЦК України.

Згідно статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті. Суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Неточне відтворення у заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов`язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту у цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини.

При тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає можливості з`ясувати зміст окремих частин правочину, останній встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що заповідач призначив своїм спадкоємцем ОСОБА_1 , заповівши останній належне їй право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КПС «Росія» с. Вербовець, що не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було вільним і відповідало її внутрішній волі. Правочин вчинено у передбаченій законом формі та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. На час відкриття спадщини на це ж саме майно спадкодавець отримала правовстановлюючий документ, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2 , але змін до заповіту не внесла.

Враховуючи, вищевикладені докази, загальний зміст правочину, намір спадкодавця, а також обставину, що відповідач та треті особи позов визнали повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 769 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Керуючись ст.ст. 16, 202, 203, 213, 1216, 1218, 1220, 1223, ч.1 ст. 1225, 1236, 1256 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 142, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розтлумачити заповіт ОСОБА_5 від 18 травня 2001 року, що посвідчений секретарем Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 106, як вираження волі спадкодавця заповісти ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,6467 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_3 , право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Територіальна громада сіл Вербовець та Виноградне в особі Вербовецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, , місцезнаходження: Вінницька область, Мурованокуриловецький район, с. Вербовець, вул. Гагаріна, 9.

Третя особа-1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа-2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа-3: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Рішення складено 03.06.2019.

Суддя: