Провадження № 2/127/1999/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24.09.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач з дружиною та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але фактично проживають тільки позивач з дружиною.

10.11.1994 року було розірвано шлюб між сином позивача та ОСОБА_2. ОСОБА_2 разом із донькою не проживають за вище вказаною адресою з 2000 року.

Факт реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі позивача перешкоджає йому користуватись житлом на власний розсуд, оскільки останній вимушений оплачувати за них комунальні послуги, а також позбавлений права оформити субсидію.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уникають спілкування і не звертаються із заявами про зняття з реєстрації.

Вище викладе й стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження у справі за позовом. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

В ході розгляду справи позивач надав суду заяву та просив залишити позовні вимоги до 1 міського відділу у м. Вінниці ДМС без розгляду, а також просив зменшити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 28.08.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 1-го міського відділу у м. Вінниці Державної міграційної служби про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку залишено без розгляду в частині позовних вимог до 1-го міського відділу у м. Вінниці Державної міграційної служби. Прийнято до розгляду судом заяву позивача ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, однак повідомлялись належним чином.

На підставі ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право власності на житло від 30.08.1999 року та витягу про державну реєстрацію прав від 05.12.2012 року.

У даній квартирі зареєстровані, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак з 2000 року і по теперішній час не проживають, що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» від 25.06.2018 року № 5822, копією особового рахунку № НОМЕР_1 , а також актами від 01.11.2010 року та від 01.03.2019 року.

Місце реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 також підтверджується відповідями з 1-го міського відділу у м. Вінниці Державної міграційної служби від 27.06.2019 року.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Разом з тим, виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадянин, який має у приватній власності будинок (квартиру), має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд та має право звернутися в суд про виселення.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно із ст. 72 ЖК УРСР суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не проживають більше одного року, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви підлягають до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 178, 191, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя