КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 361/4277/17
Головуючий у першій інстанції - Сердинський В.С.
Номер провадження № 22-ц/824/5191/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 , Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, скасування кадастрового номеру земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, скасування кадастрового номеру земельної ділянки.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку АДРЕСА_1 га АДРЕСА_2 . Позивач зазначав, що він був на час відкриття спадщини після смерті батька спадкоємцем на спадкове майно за заповітом, а його матір ОСОБА_4 була спадкоємцем за законом.

26 грудня 2013 року Броварською районною державною нотаріальною конторою на підставі заповіту від 06 червня 2001 року за № 174 на його ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за № 3-5703 на 7/16 частин вищезазначеного житлового будинку, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності згідно витягу № 38177562 від 27 травня 2015 року.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складалося з 9/16 частин житлового будинку АДРЕСА_2 . Позивач вказує, що спадкоємцями на спадкове майно, яке лишилося після смерті ОСОБА_4 , був він, його сестра - ОСОБА_5 та брат - ОСОБА_6 .

Позивач зазначає, що 23 серпня 2016 року Броварською районною державною нотаріальною конторою на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2014 року на його ім`я видано свідоцтво про право на спадщину на 9/48 частин вищезазначеного житлового будинку й на даний час позивач, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 володіють зазначеними частинами житлового будинку на праві спільної часткової приватної власності.

Окрім того, позивачем зазначено, що Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області, згідно рішення сесії від 30 вересня 2014 року, змінено площу земельної ділянки, яка розташована біля будинку по АДРЕСА_3 , а саме з 0,26 га на 0,16 га, і такий запис з`явився в погосподарській книзі, але хто його зробив і на підставі чого не відомо, а земельна комісія Княжицької сільської ради Броварського району Київської області встановила, що рішенням сесії від 15 липня 2014 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,04 та ріллі десь в с. Княжичі, проте, де саме - встановити не виявилось можливим, й було постановлено, що виділена ОСОБА_2 ділянка не має відношення до земельної ділянки по АДРЕСА_3 як по даті надання в користування, так і по місцезнаходженню.

Позивач вважає, що 15 липня 2014 року Княжицькою сільською радою Броварського району Київської області було прийнято незаконне рішення №451 (29-VI) в частині про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , а також незаконне рішення сесії №403 від 28 квітня 2017 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Княжичі ОСОБА_2 .». Землевпорядник та голова сільської ради не ознайомили депутатів із заявами позивача та приховали інформацію, що земельна ділянка є спірною, тому рішення прийняли як рядове та без обговорення.

На підставі прийнятих незаконних рішень Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 оформила право власності на спірне нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Посилаючись на викладене та уточнені позовні вимоги, позивач просив суд визнати незаконними рішення Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, а саме: № 451 від 15 липня 2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 в межах села Княжичі Броварського району Київської області; № 403 від 28 квітня 2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в селі Княжичі ОСОБА_2 , та надання їй земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , у власність; скасувати кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконними рішення Княжицької сільської ради Броварського району Київської області № 451 від 15 липня 2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 в межах села Княжичі Броварського району Київської області та № 403 від 28 квітня 2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в селі Княжичі ОСОБА_2 , та надання їй земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , у власність. Скасовано кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині скасування кадастрового номера, Головне управління Держгеокадастру у Київській області подало апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що як вбачається із матеріалів справи, відповідачем у справі є Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області, проте апелянт наголошує, що Головне управління Держгеокадастру в Київській області повідомляло суд першої інстанції про припинення юридичної особи - Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області, а тому вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Київській області не є правонаступником Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області.

Окрім того, апелянт вважає, що положення законодавства не передбачають скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі рішення суду, оскільки не відноситься до компетенції суду. Запис у поземельній книзі скасовується (поновлюється) державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду в разі встановлення відповідних обставин.

На підставі вищевикладеного, Головне управління Держгеокадастру у Київській області просило скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2018 року в частині скасування кадастрового номеру земельної ділянки та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачу у позовних вимогах.

При апеляційному розгляді вказаної справи представник Головного управління Держгеокадастру у Київській області Кравченко О .І. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити. Посилалася на те, що чинним законодавством не передбачено скасування кадастрового номеру земельної ділянки у зазначеному позивачем порядку. Крім того вважає, що суд, ухвалюючи рішення в цій частині не перевірив відповідність заявлених позовних вимог нормам Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Позивач ОСОБА_1 при апеляційному розгляді не заперечував, щодо доводів апеляційної скарги в частині скасування рішення місцевого суду щодо кадастрового номеру.

Відповідач у справі ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд апеляційної інстанції її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів викладених в позовній заяві та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 05 від 19 січня 2005 року (а.с.9).

Спадкоємцями на спадкове майно був позивач ОСОБА_1 за заповітом, складеним спадкодавцем за життя, посвідченим 06 червня 2001 року секретарем виконавчого комітету Княжицької сільської ради Броварського району Київської області Безименною Н.Ф., зареєстрованим в реєстрі за №174 (а.с.11), та його матір ОСОБА_4 , яка була спадкоємцем за законом.

26 грудня 2013 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області на ім`я позивача ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за № 3-5703, після смерті батька ОСОБА_3 на 7/16 частин житлового будинку АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 79 від 10 грудня 2013 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складалося з 9/16 частин житлового будинку АДРЕСА_3 .

Спадкоємцями на спадкове майно, яке лишилося після смерті ОСОБА_4 , був позивач ОСОБА_1 , сестра позивача - ОСОБА_5 та брат позивача - ОСОБА_6

23 серпня 2016 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області, на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.10.2014 р., на ім`я позивача ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину на 9/48 частин вищезазначеного житлового будинку (а.с.14-16).

На даний час позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 володіють зазначеними частинами житлового будинку на праві спільної часткової приватної власності, а саме: позивачу належить на праві приватної спільно часткової власності 30/48 частин житлового будинку, ОСОБА_5 належить на праві приватної спільної часткової власності 9/48 частин житлового будинку, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.07.2016 р. за №3-3099, ОСОБА_6 належить на праві приватної спільно часткової власності 9/48 частин житлового будинку, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 липня 2016 року за № 3-3095, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23 серпня 2016 року за № 66483682 (а.с.12-13).

Рішенням Княжицької сільської ради Броварського району Київської області №256 від 20 листопада 2012 року відмовлено позивачу ОСОБА_1 у наданні земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд в с. Княжичі, в зв`язку з відсутністю такої категорії земельних ділянок (а.с.18).

Згідно витягу з погосподарської книги с. Княжичі Броварського району Київської області за 2011-2015 року, №897 від 26 травня 2016 року, особовий рахунок № НОМЕР_4 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , будинок побудований в 1960 році, загальна площа 66,0 кв.м., житлова площа 47,0 кв.м., житлових кімнат - 4, загальна площа земельної ділянки 0,16 га. Головою господарства зазначено ОСОБА_8 (а.с.40).

Відповідно до витягу з погосподарської книги с. Княжичі Броварського району Київської області за 2001-2005 року, №220 від 01 лютого 2013 року, особовий рахунок НОМЕР_5 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , будинок побудований в 1960 році, загальна площа 66,0 кв.м., житлова площа 47,0 кв.м., житлових кімнат - 4, загальна площа земельної ділянки 0,26 га. Головою господарства зазначено ОСОБА_3 (а.с.44).

Згідно витягу з погосподарської книги с. Княжичі Броварського району Київської області за 2006-2010 року, №221 від 01 лютого 2013 року, особовий рахунок № НОМЕР_7 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , будинок побудований в 1960 році, загальна площа 66,0 кв.м., житлова площа 47,0 кв.м., житлових кімнат - 4, загальна площа земельної ділянки 0,26 га. Головою господарства зазначено ОСОБА_3 (а.с.44).

Відповідно до витягу з погосподарської книги с. Княжичі Броварського району Київської області за 2011-2015 року, №222 від 01 лютого 2013 року, особовий рахунок № НОМЕР_4 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , будинок побудований в 1960 році, загальна площа 66,0 кв.м., житлова площа 47,0 кв.м., житлових кімнат - 4, загальна площа земельної ділянки 0,26 га. Головою господарства зазначено ОСОБА_3 (а.с.46).

Згідно погосподарської книги №12 за 2016-2020 роки особовий рахунок НОМЕР_8 за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковується земельна ділянка площею 0,1600 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель по АДРЕСА_4 (а.с.52).

Рішенням Княжицької сільської ради Броварського району Київської області №451 (29-VI) від 15 липня 2014 року надано дозвіл відповідачу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,04 га (ріллі) - для ведення особистого селянського господарства в с. Княжичі Броварського району Київської області (а.с.53).

Згідно додатку до рішення, відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0400 га в с. Княжичі в районі вул . Челюскіна (а.с.208).

28 квітня 2017 року Княжицька сільська рада Броварського району Київської області прийняла рішення №403 (25-VII) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в селі Княжичі відповідачу ОСОБА_2 (а.с.99).

Згідно листа Княжицької сільської ради Броварського району Київської області №497 від 03 жовтня 2015 року, в результаті переобміру земельної ділянки в АДРЕСА_4 встановлено, що площа ділянки становить орієнтовно 0,20 га (а.с.101).

Згідно довідки №134 видану в 1977 році, за погосподарським номером ОСОБА_3 , за даними Княжицької сільської ради, закріплена земельна ділянка площею 0,25 га, в тому числі біля будинку 0,25 га, з 1952 року (а.с.56).

Відповідно до витягу з рішення №23 від 09 грудня 1977 року, виконавчий комітет Княжицької сільської Ради народних депутатів Броварського району Київської області вирішив надати ОСОБА_3 дозвіл перебудувати старий житловий будинок в АДРЕСА_7 на власній земельній ділянці розміром 0,25 га, в тому числі під перебудову 0,12 га (а.с.57).

Рішенням виконавчого комітету Броварської районної Ради народних депутатів від 27 березня 1978 року за №94 дозволено виробничо-технічному бюро при районному архітекторі виготовлення та оформлення технічної документації на перебудову індивідуальних житлових будинків, зокрема ОСОБА_3., АДРЕСА_7 , на земельній ділянці площею 0,25 га (а.с.58).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 , належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та мала розмір 0,26 га, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Належних доказів на підтвердження зменшення спірної земельної ділянки до розміру 0,20 га відповідачами суду не надано, а тому, з врахуванням норм ст. 116 ч.5 ЗК України, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, при цьому задовольнив і позовні вимоги в частині скасування кадастрового номеру земельної ділянки.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині обґрунтованості рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог щодо скасування кадастрового номера земельної ділянки, колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 393 ЦК України визначено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки (ч.6 ст. 16 вказаного Закону)

Статтею 151 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, серед іншого, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про Державний земельний кадастр" ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У ч.1 ст.21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Статтею 37 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Виправлення технічної помилки у відомостях Державного земельного кадастру, яка була допущена не з вини органу, що здійснює його ведення, здійснюється за плату, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. У разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п`ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу. Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах. Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації. Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру, у тому числі виправлення помилок, допущених під час його ведення встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (далі також Порядок), відповідно до п.6 п.п.3 якого передбачає, що саме до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів належать здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації.

А підстави для здійснення такої реєстраційної дії можуть бути, в тому числі, і рішення суду пункт 60 вказаного у випадку визначеному п. 114 зазначеного Порядку.

Суд першої інстанції вище вказаних норм матеріального права не врахував, в порушення п.3 ч.4 ст.264 ЦПК України рішення суду в цій частині не мотивоване, а тому колегія суддів виходячи з того, що позивачем не надано допустимих та достатніх доказів того, що він звертався до державного кадастрового реєстратора Держгеокадастру із відповідним зверненням і той не вчинив вказані дії, тому вказана позовна вимога є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Щодо доводів апеляційної скарги проте, що позивачем безпідставно пред`явлено позов до Управління Держгеокадастру в Броварському районі Київської області, так як воно ліквідовано без правонаступництва, то колегія суддів враховує, що вказана юридична особа була ліквідована 18 грудня 2017 року, а позивач із вказаним позовом звернувся у липні 2017 року, тобто на час звернення до суду вказаний відповідач мав відповідну правоздатність ( ст. 91 ч.4 ЦК України).

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Київській області підлягає задоволенню, а рішення суду в частині позовних вимог до Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, то витрати по вказаній справі підлягають перерозподілу.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивач у справі ОСОБА_1 звернувся до Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 , Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, скасування кадастрового номеру земельної ділянки, тобто заявив три вимоги немайнового характеру.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачем при зверненні до суду повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 1920 грн. ( 640 х 3). Однак ОСОБА_1 , при зверненні до суду, сплатив судовий збір лише в розмірі 640 грн, що підтверджується квитанцією (а.с. 1 т.1),а за дві інші позовні вимоги судовий збір не було сплачено позивачем.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що з Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнуто понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 320 грн з кожного. ( а.с. 1 т.1).

Із відповідачів Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню і витрати, які не були доплачені позивачем при зверненні до Броварського міськрайонного суду із позовними вимогами які суд задовольнив, та які не були оскарженні в апеляційному порядку у розмірі по 320 грн з кожного.

Також колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави не сплачений судовий збір в розмірі 640 грн за позов до Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області про скасування кадастрового номеру земельної ділянки.

Крім того, із ОСОБА_1 на користь апелянта - Головного управління Держгеокадастру у Київській області підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в розмірі 960 грн.

Керуючись ст. 259, 268, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування кадастрового номеру земельної ділянки - НОМЕР_1 , що знаходиться в селі Княжичі Броварського району Київської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства та в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвали в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 , Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області про скасування кадастрового номеру земельної ділянки відмовити .

Стягнути з Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 320 грн з кожного.

Стягнути з Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 в дохід держави не сплачений судовий збір в розмірі по 320 грн з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави не сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру у Київській області понесені витрати по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в розмірі 960 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення виготовлено 24 травня 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв