ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 лютого 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 745/1052/18

Головуючий у першій інстанції - Смаль І. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/400/19

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Бобрової І.О.,

суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

за участю секретаря - Зіньковець О.О.

сторони:

позивач: ОСОБА_2,

відповідачі: - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

- приватний виконавець Приходько Юрій Михайлович,

- ОСОБА_5,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 11 січня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича, ОСОБА_5 про визнання права власності та зняття арешту з майна,

місце постановлення ухвали судом першої інстанції - смт Сосниця,

дата складання повного тексту ухвали -11.01.2019,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до АТ «Райффайзен Банк Аваль», приватного виконавця Приходька Ю.М., ОСОБА_5 про визнання права власності та зняття арешту з майна.

09.01.2019 ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просила забезпечити позов шляхом зупинення продажу арештованого майна - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою АДРЕСА_1, в межах виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль». Заяву було обґрунтовано тим, що частина описаного та переданого на реалізацію житлового будинку належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя, тому незабезпечення позову унеможливить виконання рішення суду, оскільки існує реальна загроза примусової реалізації частини майна, яке боржнику не належить.

Ухвалою судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 11 січня 2019 року заяву задоволено, зупинено продаж арештованого майна - житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі АТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову. Скаржник зазначає, що відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Оскаржуваною ухвалою суд фактично зупинив виконання судового рішення від 21.05.2018 про стягнення заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_5, чим порушено складову права на справедливий суд та одну із процесуальних гарантій доступу до суду. Скаржник також вважає, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову не відповідає вимогам закону, які пред'являються до такої заяви. Припущення позивача, що арешт накладено на майно, яке боржнику не належить, не підтверджено матеріалами справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує на безпідставність апеляційної скарги, посилаючись на те, що продаж будинку державним виконавцем в межах виконавчого провадження, за яким вона не є боржником, значно ускладнить виконання рішення у даній справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Приписами ст. 150 ч.1 п.5 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 152 ЦПК України. Частиною 1 цієї ж статті передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

ОСОБА_2 пред'явлено позов про визнання права власності та зняття арешту з майна. Вимоги мотивовані тим, що вона з 12.06.2003 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 Шлюб був розірваний 19.03.2018 за рішенням суду. Під час шлюбу ними як подружжям 14.01.2008 було придбано житловий будинок з надвірним будівлями АДРЕСА_1. Таким чином, позивач вважає, що зазначене майно є об'єктом спільної сумісної власності її та відповідача ОСОБА_5 Також ОСОБА_2 вказала, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. 18.12.2018 на спірний об'єкт нерухомості накладено арешт у рамках виконавчого провадження №57717862, що порушує її право як співвласника вказаного майна. Відтак, позивач просила визнати за нею право власності на 1/2 частину майна, що є об'єктом спільної сумісної власності її та відповідача ОСОБА_5 та звільнити з-під арешту 1/2 частину нерухомого майна, накладеного постановою приватного виконавця.

З огляду на викладене, між сторонами виник спір про визнання права власності на 1/2 частину майна, набутого чоловіком та жінкою за час спільного проживання у зареєстрованому шлюбу, та звільнення цього майна з-під арешту.

Із заяви про забезпечення позову та доданих до позовної заяви документів вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. у рамках виконавчого провадження №57717862 з виконання виконавчого листа №745/959/17, виданого Деснянським районним судом м.Чернігова 01.10.2018, вживаються заходи щодо виконання рішення суду шляхом встановлення майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, а саме 18.12.2018 винесено постанову про опис та арешт майна боржника - житловий будинок з надвірним будівлями за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею - 30 кв.м (а.с. 6-7).

З огляду на положення пункту 5 частини 1 статті 150 ЦПК України суд першої інстанції вірно визначив, що даний позов за заявою заінтересованої сторони має бути забезпечений зупиненням продажу арештованого майна, оскільки подано позов про визнання права власності на арештований будинок і про зняття з нього арешту. Продаж вказаного майна приватним виконавцем в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Посилання скаржника на положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», де звернуто увагу на недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, не може бути прийнято до уваги колегією суддів апеляційного суду, оскільки: по перше, відповідно до приписів ст.3, 263 ЦПК України постанова Пленуму Верховного Суду України не є обов'язковою для застосування судом; по друге, відсутнє судове рішення про звернення стягнення на спірний об'єкт нерухомості, що не заперечує скаржник, вживаючи словосполучення «фактичне зупинення виконання», і по - третє, такий вид забезпечення позову як зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, прямо передбачено п.5 ч. 1 ст.150 ЦПК України.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 11 січня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко

Повний текст постанови складений 22.02.2019.