справа № 691/30/19
провадження № 2/691/229/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого-судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Базило О.М.

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог органу опіки та піклування Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області про позбавлення батьківських прав,-

встановив :

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог органу опіки та піклування Городищенської РДА Черкаської області про позбавлення батьківських прав.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву, позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_5, з яким перебувала в зареєстрованому шлюбі, є батьком, а вона матір»ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 надав нотаріально завірену заяву, за змістом якої не вважає себе біологічним батьком дитини, а судові справи стосовно своїх прав, як батька, просить розглядати за її місцем проживання, у його відсутність. Шлюб між ними розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено запис №02 від 18 січня 2014 року. Дитина народилася після розірвання шлюбу. ОСОБА_5 ніколи не визнавав себе батьком дитини та вимагав, щоб позивач звернулася із заявою про виключення його, як батька дитини із актового запису про народження. З часу народження дитини, жодного з покладених законом на батьків обов»язків не виконує. Не проявляє заінтересованості в подальшій долі спільної дочки ОСОБА_7, не цікавиться її станом здоров»я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток. Всі питання щодо виховання дитини вирішувались нею самостійно, без участі та підтримки батька дитини. Зважаючи на таку поведінку, як батька, звернулася до органу опіки та піклування Городищенської районної державної адміністрації, який дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, буде виключно в інтересах дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов»язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов»язків. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав, що і стало підставою звернутися з позовною заявою до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з»явилася, участь взяла її представник ОСОБА_2, яка позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити, вказавши, що відповідач ОСОБА_5 не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує належні умови її проживання, не проявляє жодного інтересу до дитини та ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Аліменти на утримання дочки не стягувати, остільки позивач обізнана в цій частині із обсягом своїх прав та не бажає їх реалізації

Відповідач ОСОБА_5, будучи вчасно та належним чином повідомленим, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 16 січня 2019 року за №416, від 22 січня 2019 року за №109 у підготовче засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог органу опіки та піклування Городищенської РДА Черкаської області Базило О.М., позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задоволити виключно в інтересах дитини, остільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків є недопустимим.

Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши заяву відповідача, в якій зазначено про визнання позову, враховуючи відсутність від нього відзиву, заперечення, чи то клопотань про необґрунтованість позовних вимог, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, та дослідивши докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, і один із видів відповідальності, передбачений ст. 164 СК України - позбавлення батьківських прав. Пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вказує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками - п. 16 вищенаведеної постанови.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 вищевказаного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особа, що їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Як вбачається із наданих до суду доказів, з 19 жовтня 2013 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 розірваний, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвища: йому ОСОБА_10, їй ОСОБА_5 (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 позивач та відповідач є батьками ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). Як вбачається із вказаного свідоцтва про народження, прізвище дитини - ІНФОРМАЦІЯ_4, яке було визначено відповідно до розпорядження Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області від 08 квітня 2014 року за №84, як дитині, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після розірвання шлюбу між батьками (а.с.9). За змістом заяви, засвідченої приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В. від 16 грудня 2014 року, відповідач ОСОБА_5 не визнає себе біологічним батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10), що вказує на те, що відповідач, дійсно, свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, з дитиною контактів не підтримує, її життям не цікавиться, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Згідно довідки Городищенського дошкільного навчального закладу №2 «Зірочка» Городищенської районної ради Черкаської області від 16 жовтня 2018 року №60, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 вересня 2017 року відвідує дошкільний навчальний заклад, за час відвідування батько ОСОБА_5 жодного разу не приходив, життям дитине не цікався (а.с.11). У співпраці дошкільного закладу і родини постійно беруть участь мама та бабуся, ОСОБА_6 завжди охайна, дитячий садочок відвідує з позитивом (а.с.11). Позивач, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, згідно довідки №216 та довідки №236 Комунального Закладу "Городищенське районне територіальне медичне об"єднання" Городищенської районної ради Черкаської області (а.с.12). У довідці про реєстрацію місця проживання особи малолітня ОСОБА_6, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.18), що підтверджується і довідкою виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області від 22 жовтня 2018 року №7319 про склад та місце проживання сім»ї, де зазначено, що позивачка разом з малолітньою ОСОБА_6, батьками ОСОБА_9 і ОСОБА_13 та братом ОСОБА_14 проживають в АДРЕСА_1 (а.с.13). Згідно характеристики, позивач, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.19). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї, у будинку, в якому проживає позивач із дитиною, створені всі умови для розвитку та навчання малолітньої дитини, сім»я забезпечена всіма необхідними речами (а.с.15-17). З Висновку органу опіки та піклування Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області від 26 жовтня 2018 року №542/01-01-24, слід вбачати, що на Комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 у відношенні малолітньої ОСОБА_6, оскільки батько дитиною не цікавиться, не займається її вихованням, не надає будь-якої допомоги та написав письмову заяву, що не являється біологічним батьком дитини (а.с.14).

Суд, при прийнятті рішення, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини, у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини та водночас нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими, що і зазначено в п.79 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (заява № 35991/04).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Із досліджених в судовому засіданні доказів, вбачається, що шлюб між учасниками по справі розірваний, разом не проживають (а.с.7,13). Малолітня ОСОБА_6 народилася після розірвання шлюбу між її батьками (а.с.8). Батько участі у вихованні дитини не приймає (а.с.11,13,14). Згідно Висновку органу опіки та піклування Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області від 26 жовтня 2018 року №542/01-01-24, з врахуванням рішення Комісії з питань захисту прав дитини, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 у відношенні малолітньої ОСОБА_6 (а.с.14). Відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_6, остільки не вважає себе біологічним батьком дитини (а.с.10), не дбає про її фізичний розвиток і здоров'я, не виконує батьківський обов'язок щодо виховання та матеріального утримання, захисту її прав та інтересів (а.с.11,15-17). Представник позивача у судовому засіданні повідомив, що відповідач долею дитини не цікавиться протягом останніх п»яти років, участі у вихованні не приймає, свої батьківські обов'язки не виконує, матеріально дитині не допомагає. Зі сторони відповідача, доказів на спростування наведеного суду не було надано, а навпаки подано заяву про розгляд справи без його участі, що підтверджує про відсутність інтересу до дитини та небажання займатися її вихованням.

Оцінивши подані суду докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів, які підтверджують ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, остільки під час судового розгляду, встановлено, що відповідач протягом тривалого не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, дитячу установу не відвідував, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не надає матеріальної допомоги, не спілкується з дитиною, самоусунувся від виховання та утримання дитини, що є підставами позбавлення батьківських прав та задоволення позовних вимог.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1; копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_5 копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4; копією розпорядження Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області від 08 квітня 2014 року за №84; копією заяви, засвідченої приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В. від 16 грудня 2014 року; довідкою Городищенського дошкільного навчального закладу №2 «Зірочка» Городищенської районної ради Черкаської області від 16 жовтня 2018 року №60; довідками №216 та довідки №236 Комунального Закладу "Городищенське районне територіальне медичне об"єднання" Городищенської районної ради Черкаської області; довідкою про реєстрацію місця проживання особи стосовно ОСОБА_6; довідкою виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області від 22 жовтня 2018 року №7319; характеристикою ОСОБА_4; Актом обстеження матеріально-побутових умов сім»ї; копією Висновку органу опіки та піклування Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області від 26 жовтня 2018 року №542/01-01-24.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 200, 258-259, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 164 - 167, 169 СК України, суд,-

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог органу опіки та піклування Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Роз»яснити відповідачу ОСОБА_5, що у відповідності до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області.

Копію рішення направити відповідачу, для відому.

Суддя О. М. Савенко