КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 760/15877/13-ц

провадження № 22-ц/824/4930/2019

23 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Дуці В.В.,

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Кононця Станіслава Петровича на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року в складі судді Коробенка С. В.,

встановив:

22.07.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-009/446/2007 від 29.11.2007 р.

Позовна заява мотивована тим, що 29 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №ML-009/446/2007, згідно з яким останньому надано в борг 74 095 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,99% річних та FІDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку, на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

08 травня 2008 року між сторонами був укладений додатковий договір до кредитного договору, яким було збільшено суму кредиту до 103 732,26 доларів США.

22 липня 2009 року, 23 грудня 2009 року, 25 травня 2010 року, 14 вересня 2010 року, 22 липня 2011 року між сторонами були укладені додаткові договори до кредитного договору, якими змінено порядок виконання боргових зобов`язань.

Додатковим договором від 23 грудня 2009 року було надано позичальнику транш в сумі 636,62 доларів США з метою погашення прострочених та/чи строкових процентів.

Додатковим договором від 22 липня 2011 року було змінено валюту кредиту з долара США на гривню та конвертовано суму заборгованості по відповідному курсу на дату підписання додаткового договору.

Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати інші зобов`язання, визначені кредитним договором.

Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися позичальником щомісяця.

За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань за кожний день прострочки ( п.4.1.1 частини №2 кредитного договору).

Станом на 11 червня 2013 року у позичальника існує заборгованість в сумі 1 125 243, 37 грн, що складається з: залишку заборгованості за тілом кредиту - 795 328,90 грн; суми несплачених відсотків за користування кредитом - 170 645,06 грн; пеня за прострочення виконання зобов`язань - 159 269,41 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 29 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № SR-009/446/2007, до якого 08 травня 2008 року, 22 липня 2009 року, 23 грудня 2009 року, 25 травня 2010 року, 14 вересня 2010 року, 22 липня 2011 року було укладено додаткові договори.

26 жовтня 2012 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна » та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Договір факторингу, за яким до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за кредитним договором № ML-009/446/2007 від 29.11.2007 року та договором поруки № SR-009/446/2007 від 29.11.2007 року.

На підстави викладеного ТОВ "ОТП Факторинг Україна" просило стягнути з боржника та поручителя заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 125 243 грн 37 коп.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - адвокат Кононець С. П. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Свої доводи мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про ненадання позивачем належного розрахунку заборгованості.

Наданий суду розрахунок є абсолютно зрозумілим та розрахований в розрізі за всіма здійсненими періодичними погашеннями. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції грубо самоусунувся від вирішення спору.

Судом першої інстанції було поставлено на вирішення експерта питання не чіткого та неконкретного змісту, без мети встановити істину у спорі, не було досліджено основного питання, що відноситься до предмету спору - наявного розміру заборгованості.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази, які б спростували в цілому або частково розмір заборгованості, наведений в розрахунку позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вважаючи доводи позивача безпідставними та такими, що не спростовують висновків оскаржуваного рішення.

У судовому засіданні представник ТОВ "ОГТП Факторинг Україна" - адвокат Кононець С. П. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідачів - адвокат Підлісний В. О. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ML-009/446/2007, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 74 095 доларів США , а позичальник зобов`язується його повернути до 29 листопада 2022 року щомісячними платежами рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту.

Сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка - фіксований відсоток 5,99% річних + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фінансових осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. В залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватись банком (збільшуватись чи зменшуватись) в порядку передбаченому цим договором. Інформація щодо розміру ставки FIDR розміщується на сайті банку, а також в приміщенні банку на інформаційних стендах.

Факт видачі кредиту у розмірі 74 095 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий у ЗАТ ОТП Банк на його ім`я, позичальником не заперечується.

У додатковому договорі №1 від 08 травня 2008 року до кредитного договору № ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 р., сторони погодились збільшити суми кредиту на 30 450 доларів США, до 103 732,26 доларів США. Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредиту і виконати інші зобов`язання (а.с. 12 т.1).

У додатковому договорі №1 від 14 січня 2009 року до кредитного договору № ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 р., сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору, виклавши графік платежів в новій редакції (а.с. 176 т.1).

У додатковому договорі №2 від 22 липня 2009 року до кредитного договору № ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 р., сторони домовились викласти п.3 частини №1 кредитного договору в новій редакції; викласти графік платежів в новій редакції. Сторони домовились, що на період з моменту підписання цього договору до 22 липня 2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися процентна ставка розмір та вид якої визначено умовами договору; на період з 23 липня 2009 р. до 22 жовтня 2009 року (включно) для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка 6,50 % річних; на період з 23 жовтня 2009 р. до повного виконання боргових зобов`язань буде використовуватися плаваючи процентна ставка : фіксований відсоток 6,61% + FIDR (а.с.13 т.1).

У додатковому договорі №3 від 23 листопада 2009 року до кредитного договору № ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 р. сторони врегулювали питання підвищення процентної ставки у випадку порушення позичальником зобов`язань щодо надання банку платіжних документів, що підтверджують сплату страхових платежів, або зменшення процентної ставки у випадку подальшого належного виконання вказаних зобов`язань.

У додатковому договорі №4 від 23 грудня 2009 року до кредитного договору № ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 р. сторони домовились, що на період з 23 грудня 2009 року по 22 березня 2010 року включно для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка 6,50% річних; на період з 23 березня 2010 року по 22 вересня 2010 року включно для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка 14,71 % річних; на період з 23 вересня 2010 року до повного виконання зобов`язань - плаваюча процентна ставка : фіксований відсоток 7,21% річних + FIDR (а.с. 15 -17 т.1).

У додатковому договорі від 25 травня 2009 року до кредитного договору № ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 р. сторони домовились на період з 25травня 2010 року по 22 серпня 2010 року включно для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка 6,50% річних; на період з 23 серпня 2010 року до 22 лютого 2011 року включно для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися процентна фіксована процентна ставка 15,20 % річних; на період з 23 лютого 2011 року до повного виконання зобов`язань - плаваюча процентна ставка: фіксований відсоток 7,70% річних + FIDR) (а.с. 18-19 , т.1).

У додатковому договорі від 14 вересня 2010 року до кредитного договору № ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 р. сторони домовились на період з 23 вересня 2010 року до 22 грудня 2010 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка 11,30% річних; на період з 23грудня 2010 року до 22 червня 2011 року включно - фіксована процентна ставка 15,45 % річних ; на період з 23 червня 2011 року до повного виконання зобов`язань - плаваюча процентна ставка: фіксований відсоток 7,95% річних + FIDR). Викладено графік платежів в новій редакції (а.с. 20- 21 т.1).

У додатковому договорі від 22 листопада 2010 року до кредитного договору № ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 р. сторони врегулювали питання підвищення процентної ставки у випадку порушення позичальником зобов`язань щодо надання банку платіжних документів, що підтверджують сплату страхових платежів, або зменшення процентної ставки у випадку подальшого належного виконання вказаних зобов`язань (а.с.196-197 т.1).

У додатковому договорі від 22 липня 2011 року до кредитного договору № ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 р. сторони домовились внести зміни та доповнення в кредитний договір. Викладено термін "розмір кредиту", "валюта кредиту", "цільове використання кредиту", "річна база нарахування процентів", "дата остаточного повернення кредиту" в новій редакції : розмір кредиту, валюта кредиту - 819 401, 15 грн; цільове призначення - на погашення кредиту, отриманого на підставі кредитного договору; річна база нарахування процентів - 365 календарних днів. Проценти будуть розраховуватися на підставі плаваючої процентної ставки - фіксований відсоток 2,49% відсотків річних + FIDR. (а.с. 22-23 т.1).

У додатковому договорі від 11 листопада 2011 року до кредитного договору № ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 р. сторони врегулювали питання підвищення процентної ставки у випадку порушення позичальником зобов`язань щодо надання банку платіжних документів, що підтверджують сплату страхових платежів, або зменшення процентної ставки у випадку подальшого належного виконання вказаних зобов`язань (а.с.202 -203 т.1).

У додатковому договорі від 23 січня 2012 року до кредитного договору № ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 р. сторони домовились внести зміни та доповнення до кредитного договору. На період з 23 січня 2012 року до 22 квітня 2012 року включно для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка 9,51% річних; на період з 23 квітня 2012 року до повного виконання зобов`язань - плаваюча процентна ставка: фіксований процент -(мінус) 1,97% річних + UIDR. Викладено графік платежів в новій редакції (а.с. 204-216 т.1).

В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, 29 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-009/446/2007, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором (а.с. 64 т.2) .

До вказаного договору були укладені додаткові договори від 08 травня 2008 року, від 22 липня 2009 р., від 23 грудня 2009 р., від 25 травня 2010 р., від 14 вересня 2010 р., від 22 липня 2011 р., від 23 січня 2012 року ( а.с. 26 - 31 т.1, 66-75 т.2).

Судом встановлено, що 26 жовтня 2012 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна" (фактор) та ПАТ «ОТП Банк» (клієнт) було укладено договір факторингу, за умовами якого клієнт передає (відступає) фактору права грошової вимоги на кредитний портфель, який включає в себе право грошової вимоги за кредитними договорами (перелік яких міститься у додатку №1 до цього договору), а фактор здійснює фінансування клієнта за плату на умовах цього договору ( а.с. 38-45 т.1).

У витязі з додатку № 1 до вказаного договору, зазначено кредитний договір № ML-009/446/2007 від 29.11.2007 р. та договір поруки № SR-009/446/2007 від 29.11.2007 р. Визначена загальна сума боргу у валюті кредиту - 795 382,90 грн, сума процентів - 51 659,50 грн, всього 846 988,40 грн (а.с. 135, т.1).

У досудових вимогах від 22.03.2013 р. ТОВ " ОТП Факторинг Україна" повідомило боржника та поручителя про набуття ним права вимоги за кредитним договором та договором поруки за договором факторингу. Зазначило про необхідність дострокового виконання боргового зобов`язання в повному обсязі, протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги (а.с.32, 131 т.1).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За положеннями ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" перейшли всі права щодо вимоги заборгованості за кредитного договору № ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 р.

Відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.08.2015 року №2023, виключено інформацію про ТОВ "ОТП Факторинг Україна" з Державного реєстру фінансових установ та анулювано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи (а.с. 127 т.3).

Оскільки на момент укладення договору факторингу 26 жовтня 2012 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" мало свідоцтво про реєстрацію фінансової установи та мало право здійснювати фінансові послуги як фінансова компанія, зокрема - надання факторингу, і згідно положень закону (ст. 1077 ЦК України) та умов договору факторингу позивач отримав право грошової вимоги до боржників банку, ставши новим кредитором за кредитними договорами, дане право грошової вимоги до боржників не припинилось і не зникло у позивача навіть після виключення позивача з державного реєстру фінансових установ.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно положень ч.1, ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, вина відповідача у зобов`язальних правовідносинах презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини, тобто не доведе належними та допустимими доказами повернення кредиту.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду обґрунтованого, зрозумілого розрахунку заборгованості відповідача як в частині заборгованості по тілу кредиту, так і в частині нарахованих процентів та пені. Наявних у справі матеріалів недостатньо для самостійного здійснення розрахунку, що підтверджується висновком експерта.

При цьому суд першої інстанції взяв до уваги висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №3112/16-45 від 24.03.2017 року, відповідно до якого підтвердити наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми) перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не видається за можливе, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які первинні документи бухгалтерського обліку щодо обліку заборгованості за кредитним договором ( що підтверджують видачу кредиту позичальнику); відсутні дані щодо ведення банком відповідних рахунків; неможливості дослідити, як саме відбувалась видача кредитних коштів.

Метод нарахування ПАТ "ОТП Банк " та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" процентів не відповідає умовам кредитного договору. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи документального підтвердження заборгованості позичальника за кредитним договором, питання щодо нарахування банком пені та інших штрафних санкцій, при проведенні дослідження, не розглядалось ( а.с. 13-19 т.3).

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

З наданого позивачем суду першої інстанції розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 11.06.2013 р. сума заборгованості за кредитним договором №ML-009/446/2007 становить 1 125 243, 37 грн, що складається з: залишку заборгованості за тілом кредиту - 795 328,90 грн; суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 25.06.2012 р. по 11.06.2013 р. виходячи з процентної ставки 23,95% - 170 645,06 грн; пені за прострочення виконання зобов`язань за тілом та процентами за період з 26.10.2012 р. по 11.06.2013 р. в сумі 159 269,41 грн. (а.с.33 т.1).

Жодних заперечень відповідачів з приводу розміру заборгованості по тілу кредиту, яка визначена позивачем в сумі 795 328,90 грн, матеріали справи не містять, а тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для висновку про недоведеність вказаних позовних вимог.

Відповідно до наданого суду розрахунку, заборгованість по процентам станом на 26.10.2012 року становила 51 659,50 грн (а.с.115-116 т.3).

Вказана заборгованість розрахована відповідно до відсоткових ставок, які були передбачені умовами укладеного кредитного договору з урахуванням додаткових угод.

Жодних заперечень, або доказів на спростування вказаного розміру заборгованості по процентам відповідачами надано не було.

Визначення позивачем заборгованості по процентам за період з 25.06.2012 р. по 11.06.2013 р. в сумі 170 645,05 грн виходячи з процентної ставки 23,95%, що не відповідало умовам кредитного договору, могло слугувати підставою для часткового задоволення позову, виходячи з процентної ставки, погодженої сторонами. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд фактично звільнив позичальника від відповідальності за неповернення кредитних коштів.

Судом встановлено, що 26.09.2012 р. ПАТ "ОТП Банк" направило ОСОБА_1. досудову вимогу №22-2 НОМЕР_1 , в якій вимагала дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі, а саме: впродовж 30 календарних днів з дати відправлення банком цієї вимоги оплатити наступні суми: суму кредиту в розмірі 795 328,90 грн; суму процентів в розмірі 47 677,73 грн та пеню (а.с. 107 т.3).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 28 березня 2018 року ( справа №444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення процентів за період з 27.10.2012 року по 11.06.2013 р. відсутні, оскільки позивач не мав права нараховувати передбачені договором проценти після реалізації права на дострокове погашення заборгованості.

Оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованою є також вимога позивача про стягнення нарахованої неустойки за період з 26.10.2012 р. по 11.06.2013 р. в сумі 159 269, 41 грн.

Враховуючи, що банк скористався правом вимагати дострокового виконання основного зобов`язання в повному обсязі у вересні 2009 року, а з позовом до суду про стягнення заборгованості з боржника та поручителя звернувся лише у липні 2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку, передбаченого частиною 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) на пред`явлення вимог до поручителя, порука ОСОБА_2 за договором поруки від 29 листопада 2007 року № SR-009/446/2007 припинилась.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, не надана належна оцінка наявним у справі доказам, неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргупредставника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» - Кононця Станіслава Петровичазадовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року скасувати.

Постановити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг" (код ЄДПОУ 36789421, адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28 д) заборгованість за кредитним договором №ML-009/446/2007 від 29 листопада 2007 року в сумі 846 988,40 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту - 795 328,90 грн та процентам - 51 659,50 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 6 475,10 грн.

Постанова набирає законної сили з для її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 травня 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк