Провадження № 2-о/127/390/19
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

31 травня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлювальних документів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлювальних документів.

Зазначена заява не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177, 318 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків (відповідно до ст. 10 ЦПК України застосовується аналогія закону).

Так, у порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1.4 ч.2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою заяви в справі окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (384.20 грн.). У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Заявнику слід врахувати вказні вимоги закону та сплатити судовий збір.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: УК у м. Вінниці, 22030101; код ЄДРПОУ банку: 38054707; банк: Казначейство України; МФО: 899998; рахунок: 2002.

Також, відповідно до відповідно до п.4,5. ч.3 ст.175, ч.1 ст. 177 ЦПК України заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог (який факт заявник просить встановити та з якою метою (ст. 318 ЦПК України); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне знчення, тобто такі, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, визначення юридичного характеру факту охоплюється метою його встановлення, тобто наміром реалізації в майбутньому можливостей, пов`язаних з виникненням, змінною або припиненням прав та обов`язків для визначеного кола осіб (заявника та заінтересованих осіб).

Як слідує з матеріалів заяви, заявник просить встановити факт належності йому правовстановлювальних документів. Разом з тим, обгрунтовуючи подану заяву наведеними у ній обставинами, заявник не вказує мету з якою необхідно встановити такий факт, а в прохальній частині заяви не зазначено належність яких саме правовстановлювальних документів необхідно встановити.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1, ст. 293, ч. 3,4 ст. 294 ЦПК України в порядку окремого провадження та дотримуючись загальних правил ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення за участю заявника і заінтересованих осіб (роз`яснення п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5).

Суд звертає увагу заявника, що в окремому провадженні, крім заявника, участь беруть заінтересовані особи, які мають юридичний інтерес у встановленні факту, оскільки за наслідками судового розгляду даної категорії справи рішення по справі може надалі вплинути на їх суб`єктивні права та обов`язки, або спонукати до вчинення дій з реалізації суб`єктивних прав заявника.

Отже, заявнику слід уточнити зміст заявлених вимог відносно факту про встановлення належності правовстановлювальних документів, зазначити мету його встановлення та коло заінтересованих осіб по справі, виходячи з наведених ним обставин щодо неможливості здійснення виправлень в документах державними органами (юридичний інтерес таких осіб), а також необхідно надати до заяви кількість її копій та додатків у відповідності до кількості заінтересованих осіб.

При цьому, слід звернути увагу заявника на вимоги ст. 95 ЦПК України щодо встановленого порядку засвідчення копій документів, які надаються до заяви, у відповідності до кількості учасників справи.

Враховуючи, що заявником не конкретизовано зміст заявлених вимог, які б відповідали меті встановлення факту, що має юридичне значення, в розумінні положень ст.ст. 175, 315, 318 ЦПК України, не сплачено судовий збір, не визначений процесуальний статус та склад інших учасників, тому заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вищевказаних недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без руху, а заявникові надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 318 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлювальних документів - залишити без руху, надавши заявникові строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя