Справа № 744/489/19
Провадження по справі № 2/744/326/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Смаги С. В.,

при секретарі судового засідання Фільчаговій Г. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельну частку (пай); треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області; Семенівська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, предявив до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, в якому просить визнати визнати за ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай), розміром 5,20 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «50 років ЛКСМУ» села Леонівка колишньої Архипівської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій 18 серпня 2001 року тітці, ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0222975, зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 76 від 28 травня 1996 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив про те, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є спадкоємцем за законом після смерті 18 серпня 2001 року тітки, ОСОБА_2. Після смерті тітки, залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), розміром 5,20 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «50 років ЛКСМУ» села Леонівка колишньої Архипівської сільської ради. Зазначене право належало покійній ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0222975 зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 76 від 28 травня 1996 року, який було втрачено. Відповідно довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області видати дублікат не представляється можливим оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Саме втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє його можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Інших спадкоємців після смерті тітки, ОСОБА_2 немає.

Ухвалою судді від 05 квітня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 26 квітня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду надав письмову заяву, згідно даних якої він не має можливості прибути до суду, просить судовий розгляд провести без його участі протягом всіх судових засідань, позовні вимоги підтверджує та просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, Семенівський міський голова Чернігівської області ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву, згідно даних якої просить розглянути справу без участі представника Семенівської міської ради, позовні вимоги Семенівська міська рада Чернігівської області визнає повністю.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у підготовче судове засідання свого представника не направило, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки представника суд не повідомило, письмове пояснення з викладом своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову до суду не подало.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, завідувач Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу без участі представника Семенівської районної державної нотаріальної контори на розсуд суду, та надала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно даних якої інформація про спадкову справу після померлої 18 серпня 2001 року ОСОБА_2 та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У справі встановлено, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є спадкоємцем за законом після смерті 18 серпня 2001 року тітки, ОСОБА_2. Після смерті тітки позивача, залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), розміром 5,20 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. 50-річчя ЛКСМУ села Леонівка Семенівського району Чернігівської області. Зазначене право належало покійній ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0222975 зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №76 від 28 травня 1996 року, який було втрачено. Відповідно довідки відділу у Семенівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області видати дублікат не представляється можливим оскільки відсутні бланки цих сертифікатів. Саме втрата сертифіката на право на земельну частку (пай) позбавляє позивача можливості оформити спадкові права через нотаріуса, які можливо визнати тільки в судовому порядку. Інших спадкоємців після смерті тітки позивача, ОСОБА_2 немає. Позивач вважає, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) суд повинен виходити з того, що основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року Про приватизацію земельних ділянок, є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання права власності передбачене ст. 392 Цивільного кодексу України.

Позивач не має іншої можливості, ніж через суд, визнати право на земельну частку (пай), внаслідок чого і звертається з цією позовною заявою.

Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону, тому що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_2, та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, до Семенівської міської ради Чернігівської області (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: вулиця Червона Площа, будинок 6, місто Семенівка Чернігівської області, 15400), про визнання права власності на земельну частку (пай); треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: проспект Миру, будинок 14, місто Чернігів, 14000); Семенівська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: вулиця Червона Площа, будинок 2, місто Семенівка Чернігівської області, 15400), задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право на земельну частку (пай), розміром 5,20 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. 50 річчя ЛКСМУ села Леонівка Семенівського району Чернігівської області, що належало померлій 18 серпня 2001 року ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0222975, зареєстрованого в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 76 від 28 травня 1996 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С. В. Смага