Номер провадження: 22-ц/813/1959/19
Номер справи місцевого суду: 522/3456/18
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (за участю третьої особи - Другої одеської державної нотаріальної контори) про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Бойчука А.Ю. 02 жовтня 2018 року у м. Одеса, -

встановила:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Приморского районного суду м. Одеси з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (за участю третьої особи - Другої одеської державної нотаріальної контори) про визначення додаткового строку на прийняття спадщини (а.с. 3-5).

В огрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07 листопада 2017 року. Після смерті ОСОБА_2 за заявою позивача було заведено спадкову справу №520/2017. Пенсійна справа померлої знаходиться на обліку в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі. 11 грудня 2017 року позивачем до Другої одеської державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини. Однак, позивач отримала відповідь, у якій зазначалося, що відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У зв`язку із цим, ОСОБА_1 звернулася до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (а.с. 106-107).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме, на думку апелянта, судом не було враховано, що спадщина складається виключно з недоотриманої пенсії, іншого складу спадщини немає, у зв`язку із чим залучення до участі у справі в якості відповідача територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування є, на думку ОСОБА_1 , необгрунтованим, та відповідачем у даній справі має бути саме Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі(а.с. 112-114).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 . померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07 листопада 2017 р.

10 грудня 2017 р. ОСОБА_1 до Другої одеської державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини. 11 грудня 2017 року позивач отримала відповідь за №520/2017/02-14, у якій зазначалося, що відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. А відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 (шести місяців), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У зв`язку із цим позивачу було запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК.

Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами.

Пред`являючи позов визначення додаткового строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 зазначила відповідачем Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.

За загальним правилом, відповідачем є особа, яка порушила права та законні інтереси позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач на власний розсуд визначає особу, яка стає відповідачем, про що зазначається в позовній заяві.

Згідно положень ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Таким чином, якщо позивачем буде допущено помилку у визначені відповідача, до якого пред`явлено позов, суд не в змозі вплинути на його позицію щодо притягнення до участі у справі належного відповідача.

Відповідно до вимог чинного процесуального законодавства пред`явлення позову не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, не є підставою для відмови судом у відкриті провадження у справі або залишення заяви без руху.

Повноважень для заміни неналежного відповідача з власної ініціативи у суду також не має.

Таким чином, з аналізу вищевказаних норм права вбачається, що діючим законодавством саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що, оскільки позивач із заявою про заміну відповідача до суду не зверталась, а нормами ЦПК не передбачено можливості заміни відповідача за ініциативою суду, - у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

При цьому, позивач не позбавлений права на звернення до суду першої інстанції з цими ж позовними вимогами, із зазначенням сторін, які повинні брати участь у розгляді справи.

Колегія суддів вважає необґрунтованим довід апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що спадщина складається виключно з недоотриманої пенсії, іншого складу спадщини немає, у зв`язку із чим залучення до участі у справі в якості відповідача територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування є недоцільним, та відповідачем у даній справі має бути саме Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі

Так, колегія суддів зауважує, що, визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину, не визначає обсяг спадкового майна та склад спадщини, а досліджує виключно питання щодо наявності чи відсутності правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи, що інших спадкоємців, окрім апелянта, після смерті її матері ОСОБА_2 немає, відповідачем у справі повинна виступати територіальна громада в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, як цього вимагають норми діючого законодавства.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2018 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складений 15 травня 2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе