Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1699/16-ц Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 61 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/1699/16ц за скаргою за поданням державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Сладь Тетяни Павлівни про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи

за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 січня 2019 року, яка постановлена суддею Шульгою О.М. в м.Коростені

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року державний виконавець Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Сладь Т.П. звернулася до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 Подання мотивовано тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває зведене виконавче провадження №55703727 про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб та держави коштів в сумі 822177,03 грн, яке станом на 25.01.2019 року боржником не виконано. А тому з підстав, передбачених ст.439 ЦПК України та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», просить ухвалити рішення про надання державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області дозволу на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 січня 2019 року у задоволенні подання державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Сладь Т.П. про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 відмовлено.

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, вважаючи, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою подання державного виконавця задовольнити. При цьому зазначає, що судом не повно з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та висновки, зроблені судом, не відповідають фактичним обставинам. Так висновок суду першої інстанції про безпідставність даного подання через достатність коштів, які виручені державним виконавцем від реалізації арештованого майна в сумі 986 000,00 грн., для погашення заборгованості по зведеному виконавчому проваджені, є помилковим, оскільки судом не враховано, що вказана сума коштів була зарахована іпотекодержателю ОСОБА_2 , який не є стягувачам у вказаному провадженні. У зв`язку з чим, виручена сума коштів з урахуванням положень ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути зарахована на погашення заборгованості, яка складає 821 330,25 грн. Таким чином, оскільки боржник в ході виконавчого провадження ігнорує вимоги державного виконавця щодо забезпечення безперешкодного доступу до майна, яке знаходиться у приміщення житлового будинку за місцем проживання боржника та порушує обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець вважає, що подання підлягає до задоволення.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник боржника адвокат Карасюк О.В. просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що судове рішення є законним та обґрунтованим, оскільки суд обґрунтовано відмовив державному виконавцю у задоволенні подання через його безпідставність.

В судовому засіданні представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги не визнав, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду від 12.02.2018 р. без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває зведене виконавче провадження №55703727 про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб, в тому числі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та держави коштів на суму 821 330,25 грн (а.с.2).

Згідно заяв боржника ОСОБА_1 від 04.12.2018 р. та від 27.03.2018 р. про ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження, які були адресовані начальнику відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, боржникзазначав адресу проживання: АДРЕСА_1 (а.с.3,4).

10 січня 2019 року при виїзді старшого державного виконавця Дідківського А.С. за адресою: АДРЕСА_2 провулок АДРЕСА_2 Травня АДРЕСА_3 5, встановлено, що боржником ОСОБА_1 не допущено державного виконавця до перевірки майнового стану за вказаною адресою. Факт відмови боржника в добровільному допуску зафіксовано актом державного виконавця від 10.01.2018 р. (а.с.4)

Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 35129852 від 10.08.2012 р., та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.04.2019р., власником житлового будинку, загальною площею 59,6 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 (а.с.92-94). Боржник ОСОБА_1 не зареєстрований у даному помешканні, що не заперечувалось представником державної виконавчої служби.

Також встановлено, що на час розгляду справи матеріали справи не містять доказів про зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання боржника ОСОБА_1

Крім того, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем на аукціоні було реалізовано належне боржнику на праві власності нежитлове приміщення колишньої більярдної, загальною площею 634,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яке є предметом іпотеки за Договором іпотеки від 21.12.2007 р, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

За результатами проведення вказаних торгів з реалізації нерухомого майна було отримано 986 000 гривень, які були перераховані іпотекодержателю ОСОБА_2 .

Згідно статті 1 «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного, приватного виконавця.

З аналізу вищенаведених норм Закону вбачається, що у поданні про примусове проникнення до житла особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, повинні бути зазначені достовірні дані про наявність такого майна у приміщенні, до якого потрібно здійснити примусове проникнення.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні подання державного виконавця відповідно до вимог ст. 439 ЦПК України, статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки подання державного виконавця не містить жодних даних про те, що вказане житлове приміщення перебуває у володінні ОСОБА_1 , у житлі власника ОСОБА_3 знаходиться майно боржника ОСОБА_1 чи майно та кошти, належні йому від інших осіб, а отже, є необґрунтованим.

Доводи представника апелянта про те, що в заявах боржника ОСОБА_1 від 04.12.2018 р. та від 27.03.2018 р. про ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження, які були адресовані начальнику відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, боржникзазначав адресу проживання: АДРЕСА_1 , є безпідставними, оскільки не підтверджені належними доказами та спростовуються поясненнями сторін.

Посилання апелянта на ту обставину, що виручені державним виконавцем від реалізації арештованого майна кошти не можуть бути зараховані для погашення заборгованості по зведеному виконавчому проваджені, через те, що ОСОБА_2 не є стягувачам у вказаному зведеному провадженні також є необґрунтованим, оскільки АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за кредитним договором від 20.12.2007 р. та іпотечним договором на користь АТ «Міжнародний інвестиційний банк», який в свою чергу відступив право вимоги ТОВ «Фінстрим», а останній ОСОБА_2 (а.с.34-39,43,48,100-104).

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 січня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 травня 2019 року.

Головуючий Судді