Справа № 703/468/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі Бойко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Смілянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту смерті, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, яка померла 23 вересня 2018 року в м. Севастополь.

Заява обґрунтовав тим, що ОСОБА_2 є її дочкою, яка померла 23 вересня 2018 року року в м. Севастополь АРК. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану вона не в змозі, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті ОСОБА_2 на території України та отримання свідоцтва про її смерть.

Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, заяву підтримує в повному обсязі.

Представник Смілянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не зявився, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно з ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначеній Верховною Радою України може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ОГІ №033472 виданого 15 липня 1959 року ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_1 (а.с. 4).

Документами, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 є свідоцтво про смерть серії І-КМ № 527341 від 23 вересня 2018 року виданого відділом запису актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополя управління РАЦС м. Севастополь, яке було отримано заявником.

Таким чином, видане на території м. Севастополь вищевказане свідоцтво не засвідчує у встановленому законом порядку факту смерті ОСОБА_2, що створює перешкоди та робить неможливим отримання в органах державної реєстрації актів цивільного стану свідоцтва про смерть.

Окрім того, зазначений документ не має юридичної сили, оскільки доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території м. Севастополь тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України відповідно до п.п. 1, 2, 3 наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції».

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 №2398-VI підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті та до закінчення одного року з дня настання смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть та інших осіб.

Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Оскільки реєстрація смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилася, дана обставина є підставою для встановлення такого факту в судовому порядку.

Як передбачено ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 81, 82, 89, 247, 263 265, 331, 430 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII, Законом України «Про реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 №2398-VI, наказом Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Смілянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту смерті, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 23 вересня 2018 року в м. Севастополь РФ.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Сторони у справі :

Заявник : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька АДРЕСА_1, паспорт серії НЕ 528058 виданий Смілянським МВ УМВС України в Черкаській області 24 січня 2008 року.

Заінтересована особа: Смілянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області місцезнаходження: вул. Чорновола, 24, м. Сміла, Черкаська область.

Головуючий О.П.Опалинська