Номер провадження: 22-ц/813/1667/19
Номер справи місцевого суду: 501/2211/18
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 серпня 2018 року у складі судді Петрюченко М.І.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення моральної шкоди.

Одночасно ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову з посиланням на те, що нерухоме майно, яке належить відповідачу, може бути відчужено ним на користь інших осіб, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду. У зв`язку з цим заявник в заяві просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 Також в заяві про забезпечення позову позивач надав пропозицію щодо зустрічного забезпечення в розмірі 5000 грн.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2018 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 Застосовано зустрічне забезпечення позову. Визначено ОСОБА_1 розмір зустрічного забезпечення у сумі 5 000 грн. та зобов`язано позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та зобов`язано позивача у вказаний строк, надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в ухвалі про відкриття провадження у справі від 22.08.2018 зазначено, що до позову подано заяву про забезпечення позову, яку повернуто заявнику, у зв`язку з недодержанням вимог ст. 151 ЦПК України, однак суд 22.08.2018 виносить ухвалу про забезпечення позову за заявою від 10.08.2018. Тобто, суд розглянув заяву про забезпечення позову, яку перед тим повернуто позивачу. Оскаржувана ухвала розглянута суддею не як окрема процесуальна заява без відповідного розподілення та присвоєння індексу засобами АСДС. Крім того, квартира АДРЕСА_1 не є предметом спору. Ціна позову визначена позивачем необґрунтовано та за відсутності доказів, що її складають. Позивачем не надано доказів, якими б він обґрунтовував правову природу спірних грошових коштів як таких, що є спільним сумісним майном подружжя. Вчинення кримінального правопорушення апелянтом (самоуправства, викрадення майна, шахрайства) повинне бути встановлено відповідними органами поліції.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо.

В пункті 3 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За умовами п.4 вказаної Постанови від 22 грудня 2006 року №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати дані про особу відповідача.

Приписами ст. 154 ЦПК України визначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення вартості 2/3 часток у спільному майні, що становить 742 779 грн., яка складається з частки інвестиційного вкладу, вартості побутової техніки та автомобіля. Також позивач просить стягнути вартість особистого майна в розмірі 27 800 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Таким чином, суд першої інстанції враховуючи вимоги позивача, характер взаємовідносин сторін у справі, і те, що між сторонами у справі дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання у майбутньому рішення суду у разі задоволенні позовних вимог, дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить відповідачу на підставі договору дарування від 04.02.2015.

Проте, мотивуючи оскаржувану ухвалу, суд помилково зазначив про те, що предметом спору є нерухоме майно -квартира АДРЕСА_1 , так як в позовній заяві предметом спору позивач вказав частки інвестиційного вкладу, вартості побутової техніки та автомобіля.

Разом із тим, виключення цього посилання не спростовує самої підстави для забезпечення позову - наявності вимог майнового характеру на суму, яка надає право на забезпечення.

У зв`язку з чим ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 серпня 2018 року слід змінити шляхом виключення з мотивувальної частини послання на те, що предметом спору є нерухоме майно -квартира АДРЕСА_1 .

Посилання апелянта на те, що в ухвалі про відкриття провадження від 22.08.2018 зазначено про повернення заявнику заяви про забезпечення позову, до уваги судом не приймається, оскільки докази повернення заяви відсутні, тому підставою для скасування ухвали суду бути не можуть.

Доводи скаржника про те, що судом розглянуто заяву без автоматизованого розподілу та заява про забезпечення позову не містить штампу вхідної кореспонденції, підставою для скасування ухвали суду бути не можуть, оскільки позовна заява надійшла до суду одночасно з заявою про забезпечення позову, тому заяви зареєстровані одночасно 10.08.2018 і окремої реєстрації для кожної не потребують, справу розподілено в автоматизованому порядку відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2018 (а.с.13).

22.08.2018 судом провадження у справі відкрито та забезпечено позов.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала суду - зміні шляхом виключення з мотивувальної частини висновку про те, що предметом спору є нерухоме майно -квартира АДРЕСА_1 . В решті ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 серпня 2018 року змінити шляхом виключення з мотивувальної частини висновку про те, що предметом спору є нерухоме майно -квартира АДРЕСА_1 .

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: