Справа № 473/1782/19
РІШЕННЯ

іменем України

"29" травня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,

позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 П.П., відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що з 25 червня 1994 року по 10 січня 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_5 , батьком якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 СК України в актовому записі про народження зазначено відповідача.

Проте, позивач вказував, що за результатами тесту на батьківство саме він є біологічним батьком ОСОБА_6 . Водночас, про цю обставину він дізнався від ОСОБА_3 лише у жовтні 2018 року, а остаточно впевнився після проведення тесту, тобто 23 листопада 2018 року.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 на підставі ст. 129 СК України просив про визнання його батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи без самостійних вимог Вознесенського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідача ОСОБА_4 та представника Вознесенського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , його представника Лукіянчина П.П., відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема, судом встановлено, що з 25 червня 1994 року по 10 січня 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_5 , батьком якого відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 СК України в актовому записі про народження зазначено відповідача.

Проте, як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3 по справі №473/4495/18 про розірвання шлюбу з ОСОБА_4 (а.с. 10-11) сімейні відносини між колишнім подружжям припинилися ще у 2000 році.

Згідно копії експертного висновку про біологічне батьківство № MG18-57621 від 23 листопада 2018 року, за результатами тесту ДНК батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_8 не виключено. При цьому, ймовірність того, що позивач є біологічним батьком ОСОБА_6 становить 99,9999 % (а.с. 16-17).

Згідно ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

В разі задоволення такого позову на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст. 134 СК України).

Аналогічно, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6).

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це (п. 9).

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що позивач дійсно є біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_8 .

Водночас, про вказану обставину ОСОБА_1 дізнався від ОСОБА_3 лише у жовтні 2018 року, а остаточно впевнився після проведення тесту, тобто 23 листопада 2018 року.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Вознесенський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новосілка Бережанського району Тернопільської області, громадянина України батьком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_8 за №266 від 06 серпня 2003 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, зазначивши в графі прізвище дитини « ОСОБА_9 » замість « ОСОБА_10 », в графі по батькові дитини зазначити « ОСОБА_11 » замість « ОСОБА_12 », в графі прізвище батька зазначити « ОСОБА_9 » замість « ОСОБА_10 », в графі ім`я батька зазначити « ОСОБА_13 » замість « ОСОБА_14 », в графі по батькові батька зазначити « ОСОБА_15 » замість « ОСОБА_16 », в графі дата народження батька зазначити « ІНФОРМАЦІЯ_2 1977 року» замість «16 січня 1976 року», в графі громадянство батька залишити запис «громадянин України», в графі місце проживання батька зазначити «Україна АДРЕСА_1 » замість « АДРЕСА_2 ».

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв