Справа № 539/1836/19
Провадження № 2-з/539/8/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2019 року Лубенський міськрайонний суд
в складі: головуючого судді Гудкова С.В.
з участю секретаря Яценко Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневе-Агро» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневе-Агро» до Комунального підприємства «Реєст нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконних дій державного реєстратора та скасування запису про право власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Лубенського міськрайонного суду перебуває цивільна справа №539/1836/19 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневе-Агро» до Комунального підприємства «Реєст нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконних дій державного реєстратора та скасування запису про право власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.
Позивач звернувся до суду із заявою щодо забезпечення вищевказаного позову, мотивуючи тим, що Спірне нерухоме майно було зареєстровано реєстратором Комунального підприємства «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради Онищенко Русланом Миколайовичем за тією самою адресою, що і майно Позивача 26 лютого 2019 року.
Про факт реєстрації спірного майна за тією самою адресою Позивачу стало відомо лише 12 квітня 2019 року під час спроби проникнення невстановлених осіб на територію, де знаходиться спірне нерухоме майно.
Оскільки спірне нерухоме майно може бути відчужене або передане в будь-який спосіб Відповідачем-2 на користь інших осіб, а також враховуючи наявність факту спроби проникнення на територію де знаходиться спірне нерухоме майно зі сторони Відповідача -2 та інших осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невідомої особи, що мав місце 12 квітня 2019 року це може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому.
Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може продати майно, знищити або знецінити його.
Сторони в судове засідання не викликались.
Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.
На підставі ч.2 ст. ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Виходячи із ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У відповідності до ч.1, ч.3 ст.150 ЦПК України,
Позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами
Відповідно до розяснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.
Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.
Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.
Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.
У своєму позові СТОВ «Вишневе-Агро» прохає визнати незаконними дії державного реєстратора та скасувати запис про право власності, зареєстроване на відповідача ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме: на ангар, розташований по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційним номер НОМЕР_2 , тобто, фактично, позивач оспорює право власності відповідача ОСОБА_1 на вищевказане майно, вважаючи це майно своєю власністю.
Враховуючи, що захист прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення в справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, реалізація яких може призвести до порушення майнових прав позивача та понесення ним матеріальних збитків, суд вважає, що підстави для забезпечення позову дійсно існують, тому, на спірне майно слід накласти арешт та заборонити відповідачеві ОСОБА_1 відчужувати вищевказане нерухоме майно у будь-який спосіб, проводити будівельні чи ремонтні роботи на нерухомому майні, до вирішення цивільної справи по суті, що буде достатнім та співмірним із заявленими у позові вимогами.
Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення заяви щодо заборони будь-яким суб`єктами державної реєстрації вчиняти дії відносно спірного майна, оскільки, перелік цих осіб не конкретизований і необхідності у визнанні та підтвердженні ними права власності за Трубкою ОСОБА_4 . немає, оскільки право власності за останнім на ангар зареєстроване у відповідному реєстрі.
На підставі викладене, суд вважає, що заяву про забезпеченні позову слід задовольнити частково.
Керуючись ст. ст. 149-153, 258, 258-261, 353, 354 ЦПК України ,-
У Х В А Л И В:
Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневе-Агро» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Вишневе-Агро» до Комунального підприємства «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконних дій державного реєстратора та скасування запису про право власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно задовольнити частково.
Ухвала виконується негайно і оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи..

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали складено 27.05.2019 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду С.В.Гудков