Справа №: 398/4424/18
провадження №: 2/398/517/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" травня 2019 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Коліуш Г.В., з участю секретарів судового засідання Замкової Ю.С., Величко Т.Г., Михно О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Олександрійська районна державна адміністрація Кіровоградської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,

з участю:

позивача - Бабич Н.Л.

представника позивача - Бессараба В.А.

відповідача - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її онукою, відповідач, який є батьком дитини, останнім часом вихованням дитини не займається, оскільки зловживає спиртним напоями, про стан здоров`я не піклується, сплачує аліменти, онука проживає разом з нею. В зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків по вихованню дитини до Олександрійської районної державної адміністрації із клопотанням зверталась служба у справах дітей Олександрійської міської ради. Цьому зверненню передували збору батьків та педагогів, клопотання ЗНЗ №10, за результатами звернення навчального закладу та клопотання служби у справах дітей Олександрійської міської ради на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Олександрійської районної державної адміністрації 22.08.2018 року прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Мати дитини ОСОБА_6 тривалий час проживає окремо від доньки у Дніпропетровській області, відносно неї також на даний час вирішується питання доцільності позбавлення батьківських прав відносно доньки.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві, пояснила, що відповідач є її зятем, дитина на даний час мешкає з нею, відповідач дитиною не опікується, не цікавиться її життям, дитина весь цей час перебуває на утриманні позивача, яка займається її виховання, відповідач сплачує лише аліменти, але до школи не приходить, з дочкою не спілкується навіть телефоном.

Представник позивача підтримав думку позивача та зазначив, що відповідач до судового засідання не спілкувався з дитиною, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що на літніх канікулах дочка приїжджає до його матері, він спілкується з дитиною, але дуже рідко. За місцем проживання дочки він не приходить, оскільки в нього особиста неприязнь до тещі. До школи не ходить, так як працює в СВК ім. Фрунзе та в місті буває рідко, по телефону не спілкується, так як не має номеру телефону дочки, і в нього постійні проблеми з телефоном, аліменти сплачує вчасно, боргів не має. З дочкою не проживає з 2004 року, коли остання була в садочку, він відвідував її, а зараз в школу не ходить, так як проживає в селі, а дочка в школу ходить в місті. Визнає, що він не найкращий батько, але заперечує, щоб його позбавляли батьківських прав, запевняє, що буде спілкуватися з дочкою більше.

Представник Олександрійської районної державної адміністрації як орган опіки та піклування в судовому засіданні позовні вимоги та висновок про доцільність позбавлення позивача батьківських прав підтримав, зазначив, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю підтверджується факт невиконання відповідачем батьківських обов`язків, позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_5 надала показання, відповідно до яких вона проживає з бабусею та дідусем, не заперечує. щоб батька позбавляли батьківських прав, оскільки він не знає навіть в якому вона класі навчається, не цікавиться нею, нічого про неї не знає. останнього разу приходив до школи, коли вона була в третьому класі. В с. Ялинівка вона їздить до бабусі, з батьком там майже не спілкується, крім того вона його побоюється. Останній раз вона бачила його півроку тому, він їй не телефонує, їй дзвонить лише бабуся мати відповідача. Батько подарував їй телефон для спілкування з нею, але зателефонував їй лише один раз. Потреби в спілкуванні з батьком в неї нема, хоче, щоб батька позбавили батьківських прав, щоб бути впевненою, що вона буде проживати разом з бабусею та дідусем.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких вона є головою Червонокам`янської сільської ради, де проживає відповідач, який проживає сам, працює в місцевому господарстві, останнім часом спиртними напоями не зловживає, поведінка його змінилася на краще, донька приїжджає до його матері, вважає, що відповідачу можливо дати шанс виправитися.

Вислухавши вступне слово учасників справи, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку Олександрійської районної державної Кіровоградської області як органу опіки та піклування від 22.08.2018 року, враховуючи, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконує батьківські обов`язки, а саме: не приділяє доньці належної уваги, вихованням не займається, матеріально не утримує крім обов`язкової сплати аліментів за рішенням суду, вживає алкогольні напої. Навчальний заклад батько не відвідує, не піклується про стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток доньки, не проявляє інтересу до навчання та виховання, малолітня ОСОБА_5 , бажає проживати разом з бабусею та дідусем, тому орган опіки та піклування вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Адміністрація загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №10 30.05.2018 року звернулася з клопотанням до Ради опіки та піклування Олександрійської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , батька учениці 8-Б класу ОСОБА_5 , який не піклується про стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток доньки, не проявляє інтересу до навчання та виховання.

Відповідно до витягу із протоколу №8 засідання педагогічної ради загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів №10 від 29.05.2018 року члени педагогічної ради ухвалили стосовно не заперечення щодо порушення клопотання перед комісією з питань захисту прав дитини Олександрійської міської ради про розгляд питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , так як він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до довідки характеристики Червонокамянської сільської ради №327 від 09.07.2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та постійно проживає в с. Ялинівка, в будинку покійної бабусі, документа на право власності на житло не має. Інвалід 3 групи по зору, працює в СВК ім.. Фрунзе охоронцем. Схильний до зловживання алкоголю, проживає із співмешканкою, мають шестирічну доньку.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області №628 від 17.10.2017 року над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено опіку та призначено над нею опікуна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки характеристики Червонокам`янської сільської ради №243 від 10.05.2019 року ОСОБА_2 , зареєстрований та постійно проживає в с. Ялинівка, в будинку покійної бабусі, документа на право власності на житло не має. Інвалід 3 групи по зору, працює в СВК ім. Фрунзе охоронцем. Проживає сам, веде здоровий спосіб життя. До сільської ради на адресу ОСОБА_8 скарг та заяв не надходило. Відносно своїх дітей батьки мають як права так і обов`язки стосовно їх виховання.

Так відповідно до приписів ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач батьківських обов`язків не виконує, життям, здоров`ям та почуттями доньки не цікавиться, жодної часті у її навчанні, вихованні, розвитку, матеріальному утриманні не приймає, жодного разу не навідувався до дитини, не намагався зв`язатися з нею по телефону або в іншій спосіб.

Дійсно, пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Проте, на думку суду, належних доказів на підтвердження обставин, які б доводили свідоме ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування ним своїми обов`язками, позивач не надав.

Щодо висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, складеного органом опіки та піклування Олександрійської районної державної адміністрації суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 - 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитини матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які проживають з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Оцінюючи обґрунтованість висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та оцінюючи відповідність такого висновку інтересам неповнолітньої ОСОБА_5 , суд враховує роз`яснення, викладені у пунктах 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за змістом яких, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Суд вважає, що при прийнятті висновку органом опіки та піклування було враховано лише доводи позивача та не надано жодної оцінки тому факту, що відповідач заперечує проти позбавлення його батьківських прав, не досліджено обставини проживання дитини за межами Олександрійського району та можливість спілкування. Отже, висновок органу опіки та піклування є поверхневим, формальним, орган опіки та піклування вдався до загальних фраз без достатнього обґрунтування доцільності позбавлення відповідача батьківських прав та мотивів такого рішення, прийнятий без врахування усіх обставин.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»), тому, на думку суду,той факт, що відповідач заперечує проти позбавлення його батьківських прав, свідчить про те, що він не байдужий до дитини та його батьківство є для нього важливим.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення осіб батьківських прав, при чому перелік цих підстав є вичерпним, але наявність жодної із перелічених підстав не була доведена позивачем.

Окрім іншого, суд звертає увагу, що позбавлення відповідача батьківських прав може бути втручанням у його право на повагу до сімейного життя, що передбачено статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»).

Згідно п.п.15,16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позивачем належним чином не доведено ухилення відповідача від виховання дитини та свідомого нехтування ним батьківськими обов`язками. До відповідача раніше не застосовувались заходи попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Сама по собі відсутність зустрічей з дитиною, враховуючи малолітній вік дитини та проживання відповідача в іншому місці, не є підставою позбавлення відповідача батьківських прав.

В даному конкретному випадку позивачем не доведено належним чином необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, не обґрунтовано мету такого позбавлення, а саме позбавлення батьківських прав не відповідає нагальній соціальній потребі та не є необхідним.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено.

В той же час, суд враховує також роз`яснення в п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», відповідно до яких, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Суд ураховує і саме ставлення відповідача до цієї ситуації, а саме його бажання займатися вихованням дитини та створити належні умови для її проживання та розвитку, про що він вказав у своїх поясненнях та надану довідку-характеристику Червонокамянської сільської ради №243 від 10.05.2019 року, згідно якої ОСОБА_2 , зареєстрований та постійно проживає в с. АДРЕСА_2 , в будинку покійної бабусі, документа на право власності на житло не має, інвалід 3 групи по зору, працює в СВК ім.. Фрунзе охоронцем, проживає сам, веде здоровий спосіб життя, до сільської ради на адресу ОСОБА_8 скарг та заяв не надходило.

Статтею 18 цієї Конвенції визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В той же час, оскільки судом дійсно встановлено винну поведінку відповідача у справі щодо неналежного виконання своїх батьківських обов`язків, тому суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування Олександрійської РДА контроль за виконанням відповідачем батьківських обов`язків.

Враховуючи надані відповідачем пояснення та докази по справі, з яких вбачається, що останній дійсно став на шлях виправлення, працює, веде здоровий спосіб життя, має постійне місце проживання, суд не вбачає наразі підстав для позбавлення відповідача батьківських прав та вважає можливим, з врахуванням інтересів дитини, у задоволенні позовних вимог відмовити, попередивши відповідача про неприпустимість в подальшому порушення з його боку батьківських обов`язків щодо його дитини та про можливі наслідки у разі його неналежного виконання - позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 264, 265, 352, 354, суд -

ВИРІШИВ

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Олександрійська районна державна адміністрація Кіровоградської області як орган опіки та піклування ()місцезнаходження: АДРЕСА_4, ) про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків щодо дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про можливі наслідки у разі їх неналежного виконання - позбавлення батьківських прав.

Покласти на Олександрійську районну державну адміністрацію Кіровоградської області як орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса робочого місця: АДРЕСА_3

ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

ОСОБА_10 , місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_4

В зв`язку з перебуванням судді на лікарняному з 13.05.2019 року по 24.05.2019 року повне рішення складено 27 травня 2019 року.

Суддя Коліуш Г.В.