Справа № 128/39/19
Провадження № 22-ц/801/497/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 рокуСправа № 128/39/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Сала Т. Б., Якименко М. М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фермерського господарства «Родина-В» в особі директора Гоцуляк Галини Петрівни на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 22 січня 2019 року про повернення позовної заяви Фермерського господарства «Родина-В» в особі директора Гоцуляк Галини Петрівни до ОСОБА_4 , Фермерського господарства «Прогрес-М», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бурлак Вікторія Вікторівна, про визнання недійсними договорів оренди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року Фермерське господарство «Родина-В» в особі директора Гоцуляк Галини Петрівни (далі - ФГ «Родина-В») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 , Фермерського господарства «Прогрес-М», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бурлак Вікторія Вікторівна, та, пославшись на ч. 1 ст. 215 ЦК України, просило визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладених між відповідачами.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14 січня 2019 року позовну заяву ФГ «Родина-В» залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк із дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків (а. с. 8). Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що вона не відповідає вимогам п. п. 4, 6, 9,10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема, не містить змісту позовних вимог; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім того, в порушення вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано її копію та копію всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості третіх осіб.

На виконання вимог вказаної ухвали, 21 січня 2019 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява про усунення зазначених недоліків (а. с. 10), до якої позивачем долучено додані до позовної заяви матеріали відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, та у якій зазначено, що зміст позовних вимог полягає в тому, що права ФГ «Родина-В», як орендаря земельних ділянок, порушено ОСОБА_4 у зв'язку з укладанням ним нових договорів оренди з ФГ «Прогрес-М» до закінчення строку дії відповідних договорів з позивачем. Позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, оскільки такі заходи не проводились, та не містить попереднього розрахунку сум судових витрат, так як нести будь-які судові витрати окрім сплати судового збору позивач наміру не має.

Крім того, позивач зазначає, що для вирішення спірного питання по суті заявлених позовних вимог вона зверталася з позовом до Вінницького окружного адміністративного суду з вимогами скасувати записи державного реєстратора про реєстрацію договорів оренди, укладених між відповідачами, проте ухвалою цього суду від 18 грудня 2018 року (а. с. 31-32) провадження було закрито та роз'яснено про необхідність звернутися з позовною заявою до ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22 січня 2019 року позовну заяву ФГ «Родина-В» повернуто особі, яка її подала, оскільки останнім не виконано вимоги ухвали цього суду від 14 січня 2019 року.

Не погодившись із ухвалою про повернення позовної заяви, ФГ «Родина-В», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвалу про повернення позовної заяви розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тобто, підставою для залишення без руху позовної заяви на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі є виключно недотримання позивачем вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначено у ст. 175 ЦПК України, а положеннями ст. 177 ЦПК України передбачено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до п. п. 4, 6, 9,10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Із наведених судом першої інстанції недоліків позовної заяви, які стали підставою для її повернення позивачу, можна зробити висновок, що вони зводяться до не виконання ФГ «Родина-В» вимог положень п. п. 4, 10 ч. 3 ст. ст. 175 ЦПК України та ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме, не зазначення змісту позовних вимог та не долучення позовної заяви та її копії відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, яка містить зміст позовних вимог і підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого цивільного позову (позовів) до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Натомість, зі змісту позовної заяви ФГ «Родина-В» та доданих до неї матеріалів вбачається протилежне, зокрема, що позивач зазначив спосіб захисту своїх порушених прав, а саме, просив визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладених ОСОБА_4 з ФГ «Прогрес-М» 01 червня 2016 року та зареєстрованих державним реєстратором 04 квітня 2018 року, мотивуючи тим, що 30 січня 2008 року між ОСОБА_4 і ТОВ «Аграрій+» були підписані договори оренди земельних ділянок, які були зареєстровані в управлінні Держкомзему 06 червня 2011 року та які, в подальшому, передані ФГ «Родина-В» в суборенду. Оскільки строк дії договорів оренди земельних ділянок між ОСОБА_4 і ТОВ «Аграрій+», та між ФГ «Родина-В» і ТОВ «Аграрій+» станом на 04 квітня 2018 року не закінчився, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Крім того, у позовній заяві ФГ «Родина-В» та у заяві про усунення недоліків цієї позовної заяви зазначено, що позивач зверталася з позовом до Вінницького окружного адміністративного суду про визнання неправомірними дій державного реєстратора Бурлак В. В. щодо реєстрації спірних договорів оренди землі, однак ухвалою адміністративного суду від 18 грудня 2018 року провадження у справі було закрито у зв'язку з порушенням правил підсудності, тому позивач звернулась до суду з цим позовом по суті заявлених вимог в порядку цивільного судочинства.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

ФГ «Родина-В» реалізуючи своє право на захист звернулось до суду із вказаним позовом, який за своєю формою та змістом викладений із дотриманням вимог положень ст. 175 ЦПК України. Відмінність бачення суду щодо повноти викладення змісту позовних вимог та способу підтвердження позивачем відсутності іншого спору з тим самим предметом та з тих самих підстав, не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху, оскільки фактично не є невиконанням позивачем вимог п. п. 4, 10 ч. 3 ст. ст. 175 ЦПК України.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що з матеріалів справи не вбачається порушення ФГ «Родина-В» вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, оскільки у позовній заяві зазначено, що до неї додаються копії позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, водночас, акту відповідальних працівників суду першої інстанції про відсутність таких додатків немає.

Враховуючи, що порушення судом норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали про повернення позовної заяви, тому ця ухвала залишатись у законній силі не може та підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням матеріалів вказаної позовної заяви до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Родина-В» в особі директора Гоцуляк Галини Петрівни задовольнити, ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 22 січня 2019 року скасувати, матеріали вказаної позовної заяви направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко

Текст постанови виготовлено 22 лютого 2019 року.