Справа № 466/1470/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Донченка Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Окілко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Львова, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про припинення розшуку транспортного засобу та інші заходи примусового виконання судового рішення на транспортний засіб, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Львова, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про припинення розшуку транспортного засобу та інші заходи примусового виконання судового рішення на транспортний засіб.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.09.2015 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48661212 про стягнення із неї позивача по справі заборгованості у сумі 549 339, 69 грн. у користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк». 26.10.2015 року винесено постанову про розшук майна боржника, а саме про транспортний засіб - автомобіль марки TOYOTA RAV 4, тип кузова - легковий універсал-B, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_3, а у ГУ НП у Львівській області надіслано орієнтування на його затримання.

22.12.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження». Будь-яких інших постанов у даному виконавчому провадженні не виносилося, про що свідчить витяг з «Автоматизованої системи виконавчого провадження» - «Інформація про виконавче провадження» від 17.10.2018 року.

Майнові вимоги між 3-ою особою та позивачем врегульовано повністю та 10.10.2018 року Банк видав їй довідку про відсутність заборгованості. Однак, на даний час залишається діючий розшук автомобіля та орієнтування на його затримання. Таким чином при відсутності заборгованості та будь-яких арештів чи обтяжень на її майно автомобіль оголошений в розшук та надіслано орієнтування на його затримання, що унеможливлює його використання, а тим більше і розпорядження ним. Зважаючи на вищевикладене вона- позивачка по справі повідомила відповідача про необхідність скасування розшуку та орієнтування на затримання автомобіля, оскільки чинного виконавчого провадження на даний час немає і заборгованість погашена.

Своєю відповіддю № В-2/6805 від 21.02.2019 року відповідач відмовив їй у скасуванні розшуку посилаючись на те, що у них немає на те законних підстав.

Оскільки винесена постанова про розшук автомобіля та орієнтування на його затримання порушує її право як власника вільно розпоряджатися своїм майном, тому вона звернулася в суд про припинення розшуку транспортного засобу та інші заходи примусового виконання судового рішення на транспортний засіб.

Ухвалою судді від 28.02.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

28.03.2019 року відповідачем подано заперечення на позовну заяву.

18.04.2019 року винесено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначено справу до судового розгляду.

Сторони в судове засідання не з»явились, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом установлено:

09.09.2015 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48661212 про стягнення із позивача по справі заборгованості у сумі 549 339, 69 грн. у користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк». 26.10.2015 року винесено постанову про розшук майна боржника, а саме про транспортний засіб - автомобіль марки TOYOTA RAV 4, тип кузова - легковий універсал-B, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_3, а у ГУ НП у Львівській області надіслано орієнтування на його затримання.

22.12.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження». ( а.с. 7-10)

Як убачається із копії довідки АТ «Укрсоцбанк» № 07.9-11/96-9028 від 10.10.2018 року - майнові вимоги між 3-ою особою та позивачем врегульовано повністю, заборгованість за кредитом № 611/35-36/126 від 24.04.2008 року - відсутня. ( а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС 067578, власником транспортного засобу марки TOYOTA RAV 4, тип кузова - легковий універсал-B, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_3 є позивач ОСОБА_1. ( а.с. 11).

Згідно викладених у позові обставин, у рамках виконавчого провадження ВП № 48661212 про стягнення із позивача заборгованості у сумі 549 339, 69 грн. у користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з виконання виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 6/755/2816/15 - винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження на все його майно. Винесення вказаної постанови відобразилося у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, запис № 2 від 10.09.2015 року - арешт рухомого майна № 15494710 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 11121313 від 10.09.2015 року. 26.10.2015 року винесено постанову про розшук майна боржника, а саме про транспортний засіб автомобіль TOYOTA RAV 4, тип кузова - легковий універсал-B, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_3. 26.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, а 22.12.2017 року про поновлення вчинення виконавчих дій.( а.с. 9-10)

Як убачається із відповіді відповідача на звернення позивача про скасування розшуку т/з - відсутні правові підстави для скасування розшуку майна. ( а.с. 18)

Також, у даній відповіді вказано, що виконавче провадження № 48661212 станом на 21.02.2019 року перебувало у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області. 22.12.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження». ( а.с. 18)

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічні норми містяться і у актах міжнародного права. Так статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до ОСОБА_2 України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.3 ст. 36 ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов»язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюється в порядку, визначеному КМ України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження» які б регулювали скасування розшуку майна та скасування інших заходів примусового виконання судового рішення у вказаному законі відсутні, однак наявні аналогічні норми, що стосуються скасування арешту на майно.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 56 ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до вимог ст. 59 ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт,належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 40 ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином, беручи до уваги те, що на даний час на виконанні у відповідача не перебуває жодних виконавчих проваджень стосовно позивача, державний виконавець, яким була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, повинен був скасувати вжиті ним заходи примусового виконання рішення.

Тобто, наявність не скасованої постанови про розшук автомобіля та орієнтування на його затримання за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ст. 60 ОСОБА_2 України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Разом з тим, як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.2,81,89, 247, 258,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

ухвалив :

позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Львова, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про припинення розшуку транспортного засобу та інші заходи примусового виконання судового рішення на транспортний засіб - задовольнити.

Припинити розшук транспортного засобу та захід примусового виконання судового рішення ( орієнтування на його затримання) на автомобіль марки Тoyota Rav 4 , тип кузова - легковий універсал-В, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_3, який належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_4, винесений у виконавчому провадженні № 48661212 Шевченківським відділом Державної виконавчої служби міста Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач:Скрип ОСОБА_3, 79068, м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 4/136.

Представник позивача: ОСОБА_4, м. Львів, вул. Марка Вовчка, 40/10;

Відповідач: Шевченківський відділ Державної виконавчої служби міста Львова; 79007, м. Львів, вул. Котлярська, 6.

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог: ПАТ"Укрсоцбанк", 03150, м. Київ, вул.. Ковпака, 29 (код за ).

Суддя ОСОБА_5