Справа № 487/2682/18
Провадження № 2/487/168/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.05.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Батишевої Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/2682/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Заводський відділ Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2018 року представник позивача ОСОБА_2 Г. звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати виконавчий напис від 10 жовтня 2017 року №15386 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивував тим, що 08.11.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №DN81AR03110057 у розмірі 127931,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.11.2014 року та договір застави рухомого майна №DN81AR03110057 від 08.11.2007 року, згідно якого позивач в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором надав в заставу автомобіль Chery, модель: Elara А21, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан-В. 10.10.2017 року приватним нотаріусом Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 678662,07 грн., який позивач вважає таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з численними порушеннями нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, а також з підстав неправомірності вимог стягувача.

Ухвалою суду від 08.05.2018 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 10.10.2017 року.

Ухвалою суду від 08.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.09.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

27.05.2019 року до суду надійшов відзив від представника АТ КБ «ПриватБанк», проте заперечення викладені у ньому не були враховані судом при ухваленні рішення по даній справі від 24.05.2019 року.

Третя особа Заводський відділ ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській обл. у судове засідання представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа приватний нотаріус Швець Р.О. до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 08.11.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №DN81FR03110057, відповідно до якого банк надав позичальникові кредитні кошти на строк з 08.11.2007 року по 07.11.2014 року у розмірі 127931 грн. на купівлю автомобіля.

Згідно п.7.3. зазначеного кредитного договору, забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за договором виступає Chery ELARA А21, НОМЕР_1 , а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані банком з метою забезпечення зобов`язань за даним договором.

Відповідно до виконавчого напису №15386 від 10.10.2017 року, який видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округо Швець Р.О., ОСОБА_1 повинна сплатити 678662,07 грн. заборгованості за кредитним договором №DN81AR03110057 від 08.11.2007 року, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 91839,53 грн.; заборгованості за відсотками 14710,55 грн.; заборгованості з комісії 25398,45 грн., заборгованості з пені 546713,54 грн. на корить ПАТ КБ «ПриватБанк» за період з 08.11.2007 року по 05.09.2017 року. При цьому, як вбачається з тексту оспорюваного виконавчого напису, при його вчиненні нотаріус керувався крім статтей 87-91 ЗУ "Про нотаріат", пунктом 2 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172.

19.03.2018 року старшим державним виконавцем Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській обл. Шелетіною І.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55862822. Виходячи зі змісту даної постанови, на підставі зазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження, в якому позивач є боржником.

Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 (далі - Порядок) передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п.1.1. Глави 16 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку передбачений перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3.1. Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 Глави 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172 (далі - Перелік).

Згідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису надаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Пунктом 19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 року звернуто стягнення на автомобіль Chery ELARA А21, НОМЕР_1 в рахунок погашення заборгованості у розмірі 187396,60 грн. за кредитним договором №DN81AR03110057 від 08.11.2007 року. В той же час, як вбачається з виконавчого напису від 10.10.2017 року, сумма за стягненням якої звернувся банк до нотаріуса, складає 678 662,07 грн. та нарахована за період з 08.11.2007 року по 05.09.2017 року, при цьому не надаючи зазначеного рішення суду, а також даних щодо його виконання.

Крім того, при зверненні до нотаріуса, банком було надано лише копію кредитного догвору, укладеного з ОСОБА_1 , та розрахунок заборгованості за ним, за період з 09.11.2007 року по 05.09.2017 року, без розмежування сум виникнення заборгованості щомісячно, незважаючи на обов`язок позичальника сплачувати заборгованість, відповідно до умов п.7.1 кредитного договору, у визначеному розмірі щомісяця.

Таким чином, суд приходить до переконання, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3.1 Глави 16 Порядку, та у відсутність документів, що були передбачені для його вчинення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,280-282,352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Заводський відділ Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 10 жовтня 2017 року №15386 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. таким, що не підлягає виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених ЦПК України не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, .

Третя особа: Заводський відділ Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, місце знаходження: 54000, м. Миколаїв, вул. Робоча, 1.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд.11, кв.25.

Повне судове рішення складено 29.05.2019 року.

Головуючий суддя І.В.Боброва