Справа № 242/348/16-ц
Провадження № 6/242/177/19
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
24 квітня 2019 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Селидове заяву ТОВ «Глобал Спліт» про заміну сторони виконавчого провадження,-
в с т а н о в и в:
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Розвитку» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
17.04.2019 р. до суду надійшла заява ТОВ «Глобал Спліт» про заміну сторони стягувача у справі № 242/348/16-ц щодо стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № IKAPNKOG.1371.001 від 17.09.2010 р. на стягувача ТОВ «Глобал Спліт».
Сторони у судове засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Дослідивши письмові докази по справі та обґрунтування поданої заяви, суд вважає, що в заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
29.03.2016 р. Селидівським міським судом Донецької області ухвалене рішення по цивільній справі за позовом Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ОСОБА_1 розвитку» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязнні (крім випадків, передбачених ст..515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через воєвиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої сторони на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво заміна сторін чи третіх осіб (право попередників) іншою особою (правонаступником) у разі вибуття з процесу субєкта спірних чи встановлених судом правовідносин.
При процесуальному правонаступництві має місце перехід процесуальних прав та обовязків під час процесу від однієї особи, яка була стороною або третьою особою у справі, до іншої, яка не брала участі у справі.
Основою процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правах та обовязках. У цивільному праві воно поділяється на універсальне та сингулярне, коли правонаступництво відбувається щодо всіх прав та обовязків субєкта цивільних відносин, а також коли стосується лише певної частини таких прав та обовязків.
Процесуальне правонаступництво є завжди загальним щодо матеріального. Тобто у цивільному процесі до правонаступника переходять усі процесуальні права та обовязки, не може бути половинчастого (часткового) правонаступництва.
Отже, вступаючи у процес, правонаступник має довести своє право на правонаступництво прав та обовязків конкретного субєкта цивільних процесуальних правовідносин.
Разом з цим, зі змісту копії договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 146 від 06.03.2019 р., укладеного між ПАТ «ОСОБА_1 розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт», не вбачається чи виконані умови даного договору щодо настання подій, повязаних з переходом прав вимоги кредитора до боржника та не надано доказів на підтвердження оплати повної вартості прав вимоги за цим договором, як безумовної підстави для переходу прав кредитора(а.с.79).
Крім того, відсутні підписи сторін на додатку № 1 до зазначеного договору (а.с.80).
Зазначена обставина є істотною для висновку про настання чи не настання юридичного факту переходу прав вимоги від первісного кредитора до наступного кредитора.
Отже, вступаючи в процес, правонаступник має довести своє право на наступництво прав та обовязків конкретного субєкта цивільних процесуальних правовідносин.
В звязку з вищезазначеним, суд дійшов висновку, що заява не обґрунтована у звязку з чим задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволені заяви відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя