137/690/19

У Х В А Л А
27.05.2019р. смт. Літин
Суддя Літинського районного суду Вінницької області Желіховський В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємець ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди,-
До Літинського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа за вказаним позовом, яка 24.05.2019 р. згідно протоколу авторозподілу судової справи головуючим у справі визначено суддю Желіховського В.М.
27.05.2019 року суддею Желіховським В.М. заявлено самовідвід, оскільки тривалий час працював з позивачем у Літинському районному суді Вінницької області та перебуває із ним у дружніх відносинах.
Згідно п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Відповідно до ч.2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлений відвід учасниками справи. Відповідно до змісту частини 3 статті 39 ЦПК України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади», суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, поможуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (справи «Бєлілос проти Швейцарії» та «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд (справи «Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).
Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.
За викладених обставин, з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи безстороннім судом та запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та упередженості в розгляді вказаної справи, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав стверджувати, що ставлення головуючого у справі судді Желіховського В.М. до позивача ОСОБА_1 , яке сформувалось під час його особистого знайомства та спільної зайнятості в Літинському районному суді Вінницької області, може викликати сумніви в його об`єктивності та неупередженості у разі винесення рішення про повну або часткову відмову в задоволенні позову, а також законності постановленого судового рішення у справі, вважаю, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.5 ст.40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.
Відповідно до ч.3 ст.41 ЦПК України, якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 37 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, справа за розпорядженням голови суду передається до іншого суду, визначеного в порядку, встановленому цим Кодексом.
Враховуючи ту обставину, що в Літинському районному суді Вінницької області неможливо утворити новий склад суду для розгляду даної справи, тому на підставі ст. 31 ЦПК України вважаю за необхідне направити дану справу до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області як найбільш територіально наближеного.
На підставі викладеного, керуючись статтями 36,39,40,41 ЦПК України,-
Заяву головуючого судді Желіховського В.М. про самовідвід задовольнити.
Цивільну справу №137/690/19 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємець ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди передати до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області для розгляду справи по суті.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя:В. М. Желіховський