Справа № 404/3565/19
Номер провадження 2-з/404/43/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Павелко І.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни від 18.02.2019 р., індексний номер: 45574052 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк.

Ухвалою суду від 28 травня 2019 року відкрито провадження по вищевказаній справі.

Крім того, ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії направлені на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Позивач посилається на те, що предметом даного спору є визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

На даний час ПАТ «Укрсоцбанк» є власником даної квартири, у якій позивач проживає. Від представників банку йому надходять пропозиції щодо добровільного виселення із даної квартири з метою її продажу банком.

Відчуження спірного майна ускладнить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що 9 липня 2008 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №432/33-ФЩ1/1 умов якого йому було надано в кредит грошові кошти в розмірі 24 000 доларів США.

На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором 9 липня 2008 року між, заявником як майновим поручителем ОСОБА_2 , та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір №2669.

За умовами іпотечного договору у якості забезпечення виконання основного зобов`язання ОСОБА_2 , заявником було передано в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» належну йому квартиру АДРЕСА_2 .

Через життєві обставини та погіршення фінансового стану ОСОБА_2 в певний час припинив внесення обов`язкових щомісячних платежів, спрямованих на погашення кредиту та сплату процентів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед ПАТ «Укрсоцбанк».

В липні 2018 року на адресу заявника надійшов лист від ПАТ «Укрсоцбанк», у якому йому було повідомлено про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, згідно якого повідомлялося, що у випадку не виплати боргу за кредитним договором, вище вказана квартира перейде у власність банку.

ОСОБА_1 з`ясувано, що право власності на квартиру було зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк» згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни від 18.02.2019 р., індексний номер: 45574052, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру рочових прав на нерухоме майно від 17.05.2019 р.

Заявник вважає, що зазначене рішення державного реєстратора є протиправним та прийнятим без дотримання вимог законодавства за наступних обставин.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зазначена позиція висловлена і в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов`язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Такі засади поширюються як на вирішення справи по суті, так і на вирішення окремих процесуальних питань.

У відповідності до п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим, відповідно до ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проведення державної реєстрації прав зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав, що набрало законної сили.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права, заяву про забезпечення позову та враховуючи, що спірне майно може бути відчужене відповідачем, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення в частині поновлення прав позивача на спірне майно.

Керуючись ст. ст.149-153, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позовну заяву ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни, ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно, шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії направлені на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити заявнику для пред`явлення її на виконання.

Ухвала підлягає виконанню негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання - 1 рік.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня

початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко