РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року м. Рівне

Справа № 569/8697/17

Провадження № 22-ц/4815/499/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", Рівненський міський відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна,

за участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Куцоконя Ю.П. від 6 березня 2018 року, проголошене в 9 год. 18 хв. в м. Рівне, дата складання повного судового рішення 12 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ТОВ "Порше Мобіліті", Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивує тим, що 5.03.2013 року між ним та ТОВ "Порше Мобіліті" був укладений кредитний договір № 50007899, за умовами якого ТОВ "Порше Мобіліті" надало йому кредит у розмірі 107481,65 грн., що еквівалентно 13175 доларам США, зі сплатою 9,90% річних на строк 60 місяців. Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля марки "SEAT". Крім основного кредиту ТОВ "Порше Мобіліті" надало йому додатковий кредит у розмірі 28451,05 грн., що еквівалентно 3487,50 доларам США, для сплати страхових платежів на 60 місяців.

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 25.03.2013 року між ним та ТОВ "Порше Мобіліті" було укладено договір застави транспортного засобу №50007899, відповідно до умов якого він передав у заставу ТОВ "Порше Мобіліті" легковий автомобіль марки "SEAT" модель "IBIZA", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

4.03.2016 року ТОВ "Порше Мобіліті" направило йому вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором на загальну суму 257 516,82 грн., в якій зазначено, що у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги, заборгованість буде стягнута у примусовому порядку, у тому числі, за рахунок автомобіля, що був переданий компанії у заставу для забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.

11.05.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1192, про стягнення предмета застави. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави запропоновано задовольнити вимоги ТОВ "Порше Мобіліті" на загальну суму 262867,47 грн.

Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ТОВ "Порше Мобіліті" на день вчинення виконавчого напису не було зареєстровано в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме на належний йому, автомобіль марки "SEAT" модель "IBIZA", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відтак, вимога ТОВ "Порше Мобіліті" від 4.03.2016 року не відповідає вимогам ч.2 ст.27 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", оскільки не містить опису предмета забезпечувального обтяження; визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач, а також вимоги до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному, реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Крім того, звертає увагу, що ним заперечується і розмір суми заборгованості, на яку було винесено виконавчий напис нотаріуса.

Просить суд визнати виконавчий напис від 11.05.2017 року № 1192, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. щодо звернення стягнення на автомобіль марки "SEAT" модель "IBIZA", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на суму 262 867,47 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 6 березня 2018 року в позові ОСОБА_2 до ТОВ "Порше Мобіліті", Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що для вчинення виконавчого напису ТОВ "Порше Мобіліті" нотаріусу було надано усі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, які підтверджують безспірність заборгованості, а нотаріусом, в свою чергу, було повністю дотримало вимоги, передбачені статтями 87, 88, 89 Закону України "Про нотаріат", глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, а тому підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на неповне встановлення судом всіх фактичних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що у вимозі від 4.03.2016 року заборгованість зазначена у розмірі 257 516,82 грн., а у виконавчому написі нотаріуса вона становить 262 867,47 грн., тому розмір заборгованості не є безспірним, як зазначено судом.

Згідно положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" виникнення права на звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження у позасудовому порядку слідує лише після реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Однак, ТОВ "Порше Мобіліті" проігноровані вимоги закону та на день вчинення виконавчого напису в Державному реєстрі не було зареєстровано відомостей про звернення стягнення на предмет обтяжувального майна.

Крім того, вимога ТОВ "Порше Мобіліті" від 4.03.2016 року не відповідає вимогам ч.2 ст.27 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", оскільки не містить опису предмета забезпечувального обтяження; визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач, а також вимоги до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечу вальної о обтяження.

З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позов задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "Порше Мобіліті" вказує, що рішення судом першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скрги правильності висновків не спростовують. Стверджує, що розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі нотаріуса відповідає дійсній заборгованості позивача на момент його вчинення, з урахуванням всіх сплачених апелянтом коштів після складання та направлення вимоги. Вважає, що не реєстрація в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження до початку процедури звернення стягнення не впливає на обов"язок нотаріуса вчинити виконавчий напис, оскільки закон не ставить цей обов"язок у залежність від виконання приписів вказаної норми. Просить апеляційну скаргу відхилити.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 5.03.2013 року між ТОВ "Порше Мобіліті" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 50007899, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 107481,65 грн., що еквівалентно 13175 доларам США, зі сплатою 9,90% річних на строк 60 місяців. Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля марки марки "SEAT" модель "IBIZA", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 . Крім основного кредиту ТОВ "Порше Мобіліті" надало ОСОБА_2 додатковий кредит у розмірі 28451,05 грн., що еквівалентно 3487,50 доларам США, для сплати страхових платежів згідно з договором страхування, укладеним на виконання умов кредитного договору.

В забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором 25.03.2013 року між ним та ТОВ "Порше Мобіліті" укладено договір застави транспортного засобу №50007899, відповідно до умов якого позивач передав у заставу ТОВ "Порше Мобіліті" легковий автомобіль автомобіль марки "SEAT" модель "IBIZA", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно п.5.1 договору застави заставодержатель має право задоволення вимог за цим договором та за кредитним договором, яке виникає у заставодержателя у випадку невиконання (або часткового невиконання) заставодавцем своїх зобов`язань перед заставодержателем за кредитним договором та в інших випадках, передбачених цим договором, при простроченні належного платежу та згідно з розділом 4 цього договору.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що задоволення вимог заставодержателя здійснюється: шляхом добровільної передачі предмета застави у власність заставодержателя; шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.5.4. договору застави).

11.03.2016 року в зв`язку з неналежним виконанням позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором ТОВ "Порше Мобіліті" направило на його адресу вимогу (повідомлення) від 4.03.2016 року щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором на загальну суму 257 516,82 грн., яка складається: 164 469,27 грн. невиплачена сума кредиту; 83552,16 грн.; 8279,02 грн. штрафні санкції відповідно до ст. 8.3. договору; 1216,37 грн. витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості до договору. Також, у вказаній вимозі позивача було повідомлено, що у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги, заборгованість буде стягнута у примусовому порядку, у тому числі, за рахунок автомобіля, що був переданий компанії у заставу для забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.

Позивачем не заперечується, що у вказаний у вимозі тридцятиденний строк з моменту її отримання ним заборгованість за кредитним договором ним погашена не була.

11.05.2017 року ТОВ "Порше Мобіліті" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Г.В. із заявою, в якій просило вчинити виконавчий напис на договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Деренько Р.І, зареєстрований в реєстрі за №331, з метою звернення стягнення в сумі 262867,47 грн., а також відшкодування витрат заставодержателя, пов`язаних з із вчинення виконавчого напису на суму таких витрат.

В цей же день приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1192, про стягнення із заставодавця ОСОБА_2 на користь заставодержателя ТОВ "Порше Мобіліті" предмета застави автомобіль марки "SEAT" модель "IBIZA", тип транспортного засобу- легковий універсал-В, рік випуску - 2012, колір червоний, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави запропоновано задовольнити вимоги ТОВ "Порше Мобіліті" на загальну суму 262867,47 грн., яка складається: несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 68652,21 грн.; штрафні санкції за вимоги щодо сплати 5178,97 грн.; витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості позичальника у відповідності до договору 1216,37 грн.; сума кредиту до повернення 166323,59 грн.; штраф в розмірі 20% від суми кредиту 21496,33 грн.

За змістом статті 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

У частині першій статті 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Статтею 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких і реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, можливість звернення стягнення на предмет застави передбачена як загальним Законом України "Про нотаріат", так і спеціальним Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

При цьому частинами першою, третьою статті 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" встановлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави.

Така вимога узгоджується з частиною першою статті 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Тобто законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача.

Згідно зі статтею 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону.

Таким чином, Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пов`язує подальші дії стягувача не лише з виконанням чи невиконанням боржником вимоги усунути порушення зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу, але й установлює відповідний строк для такого виконання - протягом 30 днів, та пов`язує початок спливу цього строку з моментом реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а отже, і подальших дій зі звернення стягнення на предмет застави.

Ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави.

Із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №52415959 від 31.05.2017 року вбачається, що на підставі договору застави від 25.03.3013 року зареєстровано обтяження на автомобіль марки "SEAT" модель "IBIZA", тип транспортного засобу - легковий універсал-В, рік випуску - 2012, колір червоний, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Однак, будь-які відомості про звернення стягнення на вказаний предмет обтяження не зареєстровано.

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (стаття 88 Закону України "Про нотаріат", підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).

Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Згідно з пунктом 1 Переліку для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, тобто перевіряє щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні.

Із наданих приватним нотаріусом ОСОБА_3 на вимогу суду першої інстанції копій документів, вбачається, що для вчинення виконавчого напису ТОВ "Порше Мобіліті" було подано нотаріусу, зокрема, кредитний договір, договір застави, вимогу (повідомлення) про дострокове погашення кредиту та сплату заборгованості за кредитним договором, докази направлення позивачу зазначеної вимоги, зведену облікову виписку з рахунку клієнта.

Відсутність у Законі України "Про нотаріат" та в Порядку № 296/5 вимоги до нотаріуса провести перевірку дотримання стягувачем норм спеціального Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу тридцятиденного строку з моменту реєстрації не свідчить про можливість невиконання нотаріусом цих вимог, оскільки в разі розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовими актами перевага надається спеціальному, якщо його не скасовано виданим пізніше загальним актом.

Тобто, в цьому випадку необхідно дотримуватися вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Встановлення нотаріусом на стадії відкриття нотаріального провадження, що заява стягувача не містить такої інформації або стягувач не надав необхідних документів, що підтверджують зазначені обставини, перешкоджає вчиненню нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, факт недотримання стягувачем положень частини третьої статті 24 та частини першою статті 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" і нездійснення ним до вчинення виконавчого напису реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження є достатньою правовою підставою для визнання за рішенням суду виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відсутність в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не впливає на обов`язок нотаріуса вчинити виконавчий напис.

Крім того, у вимозі щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором від 4.03.2016 року, яка була направлена ТОВ "Порше Мобіліті" позивачу, загальний розмір заборгованості вказаний в сумі 257516,82 грн., а у заяві про вчинення виконавчого напису та у самому виконавчому написі нотаріуса її розмір становить 262867,47 грн., що свідчить про те, що розмір заборгованості за кредитним договором не є безспірним.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача судом першої інстанції безпідставно взято до уваги покликання ТОВ "Порше Мобіліті" на те, що при визначенні суми заборгованості на час вчинення виконавчого напису, розрахунок відповідав дійсній заборгованості позивача на той час та враховував здійснені ним часткові оплати після направлення вимоги (повідомлення), оскільки документи, які підтверджують здійснення таких проплат та їх розмір відповідачем нотаріусу не надавались, а тому останній був позбавлений можливості перевірити безспірність вимог.

Враховуючи наведене, встановивши, що подані нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості боржника перед ТОВ "Порше Мобіліті", а також, що стягувачем не зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тобто відповідач це особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх юридичних прав, а тому саме позивач визначає, до кого пред`явити позов.

Відповідно до ч. 1ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

За вимогами ч. 2 ст. 50 ЦПК України участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Однак, яким саме чином Рівненський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області оспорює чи не визнає права, свободи або інтереси ОСОБА_2 , тобто з яких підстав між ними виник цивільно-правовий спір, а також жодної з підстав, передбачених ч. 2 ст. 50 ЦПК України, позивач у своїй позовній заяві не вказує і судом не встановлено.

За наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ "Порше Мобіліті" та відмову в їх задоволенні до Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області.

Відповідно до ч.1 та ч. 13 ст.141 ЦПК України підлягають пропорційному розподілу понесені сторонами судові витрати.

Таким чином, з ТОВ "Порше Мобіліті" на користь позивача слід стягнути судові витрати, понесені ним по оплаті судового збору за подачу позовної заяви, заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги на загальну суму 1920 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375,376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст.ст.24, 27, 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 6 березня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 11.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною та зареєстрований в реєстрі за №1192, щодо звернення стягнення на автомобіль марки "SEAT" модель "IBIZA", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на суму 262867,47 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Рівненського міського відділу Державного виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (місцезнаходження: проспект Павла Тичини, 1-В, м.Київ; ідентифікаційний код: 36422974) на користь ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ) судові витрати, понесені по сплаті судового збору, в розмірі 1920 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 травня 2019 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.