Житомирський апеляційний суд
Справа №293/932/18 Головуючий у 1-й інст. Васильчук С. Ф.
Категорія 31 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,
суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,
з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №293/932/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Черняхівське відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, про відшкодування майнової та моральної шкоди
за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 березня 2019 року, яка постановлена під головуванням судді Васильчука С.Ф. у смт Черняхові,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 березня 2019 року заява ОСОБА_2 про скасування заочного рішення залишена без розгляду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що є учасником бойових дій, на час розгляду справи перебував у зоні АТО та про розгляд справи повідомлений не був. Про існування заочного рішення дізнався у лютому місяці 2019 року після виклику до державного виконавця та негайно звернувся за безоплатною правовою допомогою, яка йому була призначена лише у березні 2019 року. Ознайомивсь у суді першої інстанції 11 березня 2019 року із матеріалами справи та отримавши цього ж числа копію заочного рішення, 14 березня 2019 року звернувся до суду із заявою про його скасування. У заяві про перегляд заочного рішення зазначав, що є учасником бойових дій та на час розгляду справи перебував у зоні АТО. Зобов`язувався в підтвердження даних обставин у судовому засіданні надати докази, оскільки для отримання документів звернувся до уповноваженого органу та на час подання заяви про перегляд заочного рішення копії наказів військової частини надійти не встигли. Суд проігнорував прохання та свавільно залишив заяву без розгляду. Вважає, що ухвала про залишення його заяви про перегляд заочного рішення без розгляду позбавила його права на судовий захист та не надає жодної можливості довести свою невинуватість.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач відмовився від отримання поштового повідомлення про виклик до суду, який було направлено за зареєстрованим місцем проживання останнього, а інші судові повістки поверталися не врученими з відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання». Крім того, заявником суду не було надано доказів перебування останнього в зоні АТО або будь-яких інших доказів на підтвердження поважних причин пропуску строку звернення із заявою про перегляд заочного рішення.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції, оскільки незаконне ототожнення підстав для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення з підставами для залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та безпідставне ототожнення понять «вручення судових повісток» із поняттям «вручення судового рішення» призвело до помилкового висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що у червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до ОСОБА_2 відшкодувати майнові збитки в сумі 19 484 грн. та моральну шкоду, розмір якої оцінив у сумі 10 000 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 28 травня 2018 року був пошкоджений його автомобіль Ауді А46 шляхом розбиття заднього скла у транспортному засобі. Розмір майнового збитку визначений фактичними витратами, понесеними на відновлення майна. Пошкодженням автомобіля завдано душевних страждань.

Ухвалою від 08 червня 2018 року визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, яке передбачає виклик (повідомлення) учасників справи (а.с.12).

Заочним рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 19 484 грн., а у відшкодування моральної шкоди 8 000 грн. У відшкодуванні решти моральної шкоди відмовлено за безпідставністю та вирішено питання судових витрат (а.с.41-42).

ОСОБА_2 14 березня 2019 року подав заяву про скасування заочного рішення. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив поновити строк на перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Заяву обґрунтовував тим, що не знав про знаходження справи на розгляді в суді, оскільки не був повідомлений про час і місце жодного із судових засідань, що позбавило його можливості реалізувати право на захист при засадах змагальності цивільного процесу. Зазначав, що є учасником бойових дій та в період розгляду справи ніс військову службу в зоні АТО. Про існування заочного рішення дізнався лише у лютому місяці 2019 року, коли одержав виклик державного виконавця Черняхівського РВ ДВС. Крім того зазначав, що поліцією відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР із підстав відсутності в його діях ознак кримінального правопорушення, а тому, на його тверде переконання, суд безпідставно задовольнив вимоги позивача.

Відповідно до частин другої, третьої та четвертої ст.284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Так, 21 листопада 2018 року Черняхівським районним судом Житомирської області ухвалено рішення в порядку глави 11 розділу ІІІ ЦПК України, тобто проведений заочний розгляд справи, який передбачає, зокрема, відсутність відповідача ОСОБА_2 , який би був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не подання ним відзиву на позовну заяву.

Згідно з частиною першою ст.283 ЦПК України відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (зміст частин п`ятої, шостої та одинадцятої ст.272 ЦПК України).

Отже, наведені норми цивільно-процесуального законодавства зобов`язують суд вручити відповідачу копію (повний текст) заочного рішення, та саме з моментом отримання такої копії (повного тексту) законодавець пов`язує початок перебігу строку на подачу відповідачем заяви про перегляд заочного рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що копія заочного рішення, яка 25 листопада 2019 року направлялася судом першої інстанції відповідачу, була 02 січня 2019 року поштовим відділенням повернута суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.48-49).

Повний текст заочного рішення відповідач отримав (йому вручено) 11 березня 2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи, про що свідчить заява ОСОБА_2 (а.с.51).

14 березня 2019 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, в якій одночасно клопотав про поновлення строку на перегляд даного рішення. Окрім вищевикладеного в обґрунтування підстав для поновлення строку посилався й на те, що про наявність даної справи на розгляді в суді він обізнаний не був, оскільки про жодне судове засідання не був повідомлений. Зазначив, що є учасником бойових дій та на час розгляду справи перебував у зоні АТО. Про існування заочного рішення дізнався лише у лютому місяці 2019 року, коли одержав виклик державного виконавця. Після вирішення питання про призначення адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги зміг ознайомитися із матеріалами справи в суді та 11 березня 2019 року одержати повний текст судового рішення.

Судова повістка про виклик у судове засідання відповідача на 11 липня 2018 року повернулася на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання з позначкою на конверті «знаходиться в АТО» (а.с.19-20). Судова повістка про виклик у судове засідання відповідача на 08 жовтня 2018 року повернулася на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання з позначкою на конверті «відмовився» (а.с.29-30). Судова повістка про виклик у судове засідання відповідача на 21 листопада 2018 року повернулася на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання з позначкою на конверті «відсутній» (а.с.36-37).

Окрім того, ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 10 січня 2019 року (а.с.58,70).

Зі змісту копій витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18 червня 2018 №165 та 12 жовтня 2018 року №258, які приєднані до апеляційної скарги, вбачається, що відповідач знаходився в зоні АТО, перебуваючи на військовій службі (а.с.74-75).

Також підтверджується та обставина, що ОСОБА_2 про існування заочного рішення міг дізнатися не раніше січня місяця 2019 року, коли одержав копію постанови від 10 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №58037039 та виклик до державного виконавця на 21 січня 2019 року (а.с.71-73).

У лютому місяці 2019 року звернувся до Житомирського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для отримання безоплатної правової допомоги, право на яку передбачено законодавством України. Згідно наказу Житомирського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 05 березня 209 року №308 було вирішено призначити адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги, а 07 березня 2019 року представнику відповідача видано доручення №289 для надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Повне заочне рішення відповідачу вручене 11 березня 2019 року, а заяву про перегляд заочного рішення він подав 14 березня 2019 року, тобто впродовж двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, що є безумовною підставою для поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд за приписами частини третьої ст.284 ЦПК України.

Отже, при рішенні питання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до Черняхівського районного суду Житомирської області відповідно до положень ст.379 ЦПК України.

Окрім того вирішення у такий спосіб питання поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду фактично позбавило відповідача права на доведення своєї невинуватості у суді.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до змісту ст.12 ЦПК України цивільне судочинство належить здійснювати на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року в справі «Надточій проти України» (заява N7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Постановлення ухвали про залишення заяви без розгляду порушує конституційні права ОСОБА_2 та суперечить положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

За умовами ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини четвертої ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції фактично позбавив відповідача права оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку.

Згідно ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 19 березня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 26 квітня 2019 року.