Ухвала

16 травня 2019 року

м. Київ

справа № 390/674/17

провадження № 61-9186ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу садівничого товариства «Ятрань» виробничого об`єднання «Друкмаш» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до садівничого товариства «Ятрань» виробничого об`єднання «Друкмаш» про зобов`язання поновити права,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш» про зобов`язання СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш» в порядку, встановленому розділом 2 Статуту СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш», розглянути його заяву від 31 січня 2017 року про прийняття в члени товариства.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний брат - ОСОБА_2 16 грудня 2016 року ним отримано свідоцтво про право на спадщину, на квартиру АДРЕСА_1 та свідоцтво про право на спадщину, на квартиру АДРЕСА_2 . Крім вказаного, його брат ОСОБА_2 , з 1988 року і до дня смерті був членом СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш» та відповідно землекористувачем земельної ділянки за НОМЕР_1 розміром

564,5 кв.м. в СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш», що на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

За час членства у Товаристві його брат ОСОБА_2 , звів дачний будинок. Свідоцтва про право на спадщину на вказаний дачний будинок позивачем отримано не було у зв`язку з тим, що на вказане нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи на право власності.

Оскільки, крім позивача інших спадкоємців після смерті його брата

ОСОБА_2 немає, 31 січня 2017 року позивач звернувся із заявою на ім`я голови правління СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш» з проханням прийняти позивача в члени СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш», як спадкоємця померлого ОСОБА_2 Таке право позивачу, як спадкоємцю, надано в межах підпункту 2.3 Статуту СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш».

13 лютого 2017 року позивачем отримано лист-відповідь СТ «Ятрань»

ВО «Друкмаш» від 10 лютого 2017 року № 6, за підписом голови правління даного Товариства. Зі змісту вказаного листа вбачається, що згідно бухгалтерського обліку, станом на 26 березня 2016 року, земельна ділянка за НОМЕР_1 в СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш», що розташована на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, значилась за іншою особою. Крім того, зазначено, що його брат ОСОБА_2 , станом на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 не був членом

СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш», відповідно у позивача не виникає право на членство в СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш», як у спадкоємця. Але, вказане у листі-відповіді від 10 лютого 2017 року не відповідає дійсності, оскільки насправді його брат, ОСОБА_2 , був членом СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш».

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від

27 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Зобов`язано СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш»в порядку, встановленому розділом 2 Статуту СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш», затвердженого Рішенням Зборів уповноважених членів СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш» протокол від 08 січня 2014 року № 3, розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 січня 2017 року про прийняття в члени товариства.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, СТ «Ятрань»

ВО «Друкмаш» оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 04 квітня 2019 року апеляційну скаргу СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш» залишено без задоволення.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від

27 листопада 2018 року залишено без змін.

04 травня 2019 року СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш» звернулося через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, яка підписана адвокатом Усатенко В. Ю., та просить скасувати рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 квітня 2019 року та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосуванням судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про зобов`язання СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш» в порядку, встановленому розділом 2 Статуту СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш», розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 січня 2017 року про прийняття його в члени товариства.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

У касаційній скарзі СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш» зазначає, що незважаючи на те, що справа № 390/674/17 є малозначною, судові рішення у даній справі підлягають касаційному оскарженню, оскільки наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України,та підлягають перевірці.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті

389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга СТ «Ятрань»

ВО «Друкмаш» та додані до неї матеріали не містять.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від

19 грудня 1997 року).

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою СТ «Ятрань» ВО «Друкмаш» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 квітня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої

статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою садівничого товариства «Ятрань» виробничого об`єднання «Друкмаш» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від

27 листопада 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 04 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до садівничого товариства «Ятрань» виробничого об`єднання «Друкмаш» про зобов`язання поновити права.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило