РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі :

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Сікорська Я.А.,

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Просила суд, змінити розмір аліментів, визначених рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 07.11.2008 року по справі № 2-4619/08 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку, щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимоги обґрунтовані тими обставинами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 07.11.2008 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку, щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Після ухвалення судового рішення відповідач сплачує аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є меншим від мінімально встановленого розміру аліментів, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.

Ухвалою від 05.10.2018 року суддею Хайдаровою І.О. відкрито провадження у справі.

05.03.2019 року відповідно до повторного протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Єпішина Ю.М.

Ухвалою від 22.03.2019 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 12.04.2019 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким обставини на які посилається позивач не визнав, в частині сплати аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не заперечував, при цьому зазначив, що єдиним джерелом його доходу є соціальні пенсійні виплати у незначному розмірі та має незадовільний стан здоров`я (а.с. 31-33), в судовому надав пояснення аналогічні тим, що викладені у наданому до суду відзиві.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази , суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

31.01.2008 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 (а.с. 7).

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 07.11.2008 року по справі № 2-4619/08 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку, щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 01.07.2008 року та судові витрати по справі (8).

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 11.12.2008 року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 07.11.2008 року змінено, в частині періоду стягнення аліментів, а саме: з 10.09.2009 року. В решті частини рішення залишено без змін (9).

Відповідно до ч. 4. ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_1 укладено шлюб з ОСОБА_8 , після реєстрації якого позивач змінила прізвище на Трошкову, актовий запис № 313, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб від 27.06.2014 року серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи позов стосовно збільшення розміру аліментів позивач ОСОБА_1 посилається виключно на те, що розмір аліментів, який сплачується відповідачем, становить 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що є меншим від мінімально встановленого розміру аліментів, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року N 2037-VIII (Закон N 2037-VIII) частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %).

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Верховний Суд у своїй Постанові від 12.09.2018 року (справа № 459/2181/17 провадження № 61-37114св18) визначив правову позицію, відповідно якої, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем у наданому до суду позові не ставиться питання про збільшення (перерахунок) розміру частки аліментів, які стягуються з відповідача, згідно рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 07.11.2008 року по справі № 2-4619/08 у розмірі ј частини усіх видів заробітку, щомісячно, а лише зазначається про зміну законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, що згідно зазначеної правової позиції Верховного Суду (справа № 459/2181/17 провадження № 61-37114св18) не є самостійною підставою для перегляду постановленого рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 07.11.2008 року і задоволення позовних вимог.

Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, зміст правовідносин, що виникли між сторонами, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181-183,192 СК України, ст. ст. 13, 82, 141, 259, 263- 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин