Справа № 591/6558/18
Провадження № 2/591/873/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

секретаря судового засідання Кальченко М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/6558/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на двох дітей, стягнення аліментів на дружину, -

ВСТАНОВИВ :

31 жовтня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 23 жовтня 2015 року сторони уклали шлюб. Сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою. Позивач вказує, що подружні відносини між подружжям фактично припинено, втрачено взаєморозуміння, повага. Сторони проживають в одній квартирі, однак не ведуть спільного побуту, зараз позивач підшукує житло та має намір змінити місце проживання, бо проживання з відповідачем в одній квартирі створює загрозу життю, здоров`ю позивача та їх дітей. Відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України, однак коштів на утримання дітей не дає. Вказує, що йому їх не виплачують з січня 2017 року. Відповідач часто приходить додому в агресивному стані, вчиняє сварки, бійки, застосовує фізичне та психологічне насильство, були неодноразові звернення позивачки в поліцію. Позивач просить з цих підстав не надавати строк на примирення та розірвати шлюб. Крім того, позивач просить стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку, до досягнення меншою дитиною трирічного віку.

Позивач у судовому засідання позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Вказує, що відповідач неодноразово вчиняв відносно неї домашнє насильство. Так, на початку травня 2016 року він побив її, і з цього приводу вона викликала поліцію, виклик зафіксовано, але заяву вона не написала, так як пожаліла відповідача. На початку вересня 2016 року, позивач будучи вагітною на четвертому місяці, переїхала до м. Бахмут Донецької області за місцем служби відповідача. В грудні 2016 року відповідач її побив, вона втратила свідомість, однак боялася про це комусь повідомляти, бо була одна в чужому місті, з малою дитиною на руках і на пізньому строку вагітності вже другою дитиною, не мала знайомих, не мала підтримки. Вказала, що вже після народження другої дитини, відповідач неодноразово застосовував домашнє насильство, як фізичне, так і психічне, що було приводом для виклику поліції. У жовтні 2018 року відповідач лікувався у психіатричній лікарні 9 днів. Має захворювання шизофренічного спектру. Після виходу з лікарні припинив вживати ліки, не знайшов роботу і знову розпочав застосовувати насильство до позивача, яке проявляється у нічних допитах з приводу впливу спецслужб РФ. Позивач пояснила, протягом двох останніх років відповідач не забезпечує сім`ю матеріально, жорстоко поводиться з позивачкою, здійсню постійний психологічний тиск на неї, залякує. Вона. щоб якось заробити на життя, працює фрі-лансером, але коштів ні на що не вистачає, а відповідач і не намагається знайти роботу.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Вказував, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України. У 2016 році намагався вступити до СБУ і відносно нього була розпочата спецперевірка. Вказує, що позивач перебільшує щодо його агресії, і що він нічого не вчиняв проти неї, а намагався з`ясувати, чи немає впливу спецслужб на дружину. Відповідач пояснив, що за ним ведеться стеження з боку російських спецслужб, які впливають на свідомість його дружини і намагаються через дружину добратися до відповідача. Відповідач вказує, що він хоче зберегти сім`ю, для цього він контролював свою поведінку, контролював, щоб російські спецслужби не мали доступу до приміщення його квартири. На запитання пояснював, що дійсно лікувався стаціонарно в психоневрологічному диспансері, йому було призначено медикаментозне лікування, однак воно давало побічний ефект, тому він припинив приймати ліки. Пояснив, що з 26.12.2016 року йому припинили виплачувати грошове забезпечення. Відповідач вказав, що ті обставини, в яких опинилася його сім`я, свідчать про те, що російські спецслужби винні в розпаді їх сім`ї. Проти позову заперечував та просив відмовити.

Відповідачем було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необхідністю звернутися за безоплатною правовою допомогою. У судовому засіданні відповідач клопотання підтримав, пояснив, що за допомогою мав намір звертатися ще в лютому 2019 року, перед першим судовим засіданням, однак доказів зазначеного суду не надав. Також відповідач не зміг пояснили суду причин, по яким протягом з листопада 2018 року, коли він отримав позов та виклик в судове засідання, він не звертався за правовою допомогою. З`ясувавши думку позивача, суд вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем не надано жодних доказів того, що він протягом півроку був позбавлений можливості звернутися за правничою допомогою.

Суд, вивчивши матеріали справ вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони 11.10.2016 року зареєстрували шлюб у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 863, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6).

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Будь-яких адекватних пояснень щодо своєї поведінки в сім`ї - відповідача в суді не надав, і не надав доказів того, що він вживав раніше, чи мав наміри вживати якісь заходи для збереження сім`ї.

Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач потерпає від домашнього насильства з боку відповідача, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та малолітніх дітей сторін, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню.

Сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7-8).

Із копій свідоцтв про народження вбачається, що батьком дітей є відповідач ОСОБА_2 (а.с.7-8).

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, тому із ОСОБА_2 необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дітей. Будь-яких доказів, які б це спростовували, відповідачем не надано.

Виходячи з принципу пропорціональності та співмірності, суд вважає, що розмір аліментів на двох дітей, визначений позивачкою у розмірі 1/3 частина від доходу відповідача - буде достатнім та відповідатиме тій ситуації, що склалась між сторонами.

Таким чином, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати.

Відповідно ж до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, при цьому дружина має таке право незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Із позову вбачається, що позивач доглядає за малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому не працює і не отримує самостійний дохід.

Суд також враховує ту обставину, що позивач отримує соціальні виплати в зв`язку з народженням дитини.

При цьому, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 може надавати своїй дружині матеріальну допомогу, так як він має працездатний вік, не має на утриманні інших осіб, а доказів, які б це спростовували, відповідач суду не надав.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що позивачка отримує соціальні виплати на дитину, нею також заявлений позов про стягнення аліментів на двох дітей , також суд приймає до уваги, що даний вид аліментних зобов`язань є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає, що розмір аліментів на дружину у твердій грошовій сумі у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам обох сторін.

Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даному випадку позов подано до суду 31 жовтня 2018 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням двох позовних вимог про стягнення аліментів (на дитину та на дружину) та в зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Крім того, в зв`язку із задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу, з відповідач на користь позивача підлягає стягненню понесений нею та документально підтверджений судовий збір у сумі 704,80 грн. (а.с.2).

Керуючись ст.ст. 75, 84, 112, 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на двох дітей, стягнення аліментів на дружину- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований 23.10.2015 року у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 863.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 31 жовтня 2018 року.

Аліменти сплачувати матері ОСОБА_1 .

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, щомісячно, до досягненню дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8, починаючи стягнення з 31 жовтня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений нею судовий збір у сумі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повне рішення суду складено 25 квітня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова