Справа № 703/3890/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарях Харченко М.О., Бойко Л.М., Литвин Г.Т.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_4, до органу опіки та піклування Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради про визнання засідання опікунської ради неправомірним та визнання недійсним протоколу засідання, -

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до органу опіки та піклування Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради про визнання засідання опікунської ради неправомірним та визнання недійсним протоколу засідання.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 8 липня 2016 року рішенням Смілянського міськрайонного суду ОСОБА_4 визнано недієздатною. 12 жовтня 2016 року ОСОБА_1 призначено її опікуном. 11 жовтня 2017 року їй, ОСОБА_1 стало відомо, що до управління праці та соціального захисту населення виконкому Смілянської міської ради надійшло звернення громадян про те, що між недієздатною ОСОБА_4 та її опікуном виник конфлікт і підопічна не ночує вдома. 30 жовтня 2017 року вона звернулася до управління праці з проханням надати їй можливість ознайомитися та отримати копії повідомлення громадян про неналежне виконання нею обовязків опікуна, однак у задоволенні її клопотання було відмовлено, а 23 листопада 2017 року опікунська рада виконавчого комітету Смілянської міської ради ухвалила опікуну ОСОБА_1 надати необхідні документи до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради для влаштування недієздатної ОСОБА_4 до психоневрологічного будинку-інтернату. Вважає, що засідання опікунської ради та протокол засідання № 12 від 23 листопада 2017 року недійсним, оскільки під час розгляду питання, стосовно неналежного виконання нею, ОСОБА_1, обовязків опікуна, не було озвучено прізвищ осіб, які звернулися до управління з повідомленнями про їх невиконання. Крім того, не було зазначено в чому саме полягає неналежне виконання нею обовязків опікуна по відношенню до недієздатної ОСОБА_4 та не було зясовано обставин та походження бажання ОСОБА_4 влаштуватися до психоневрологічного будинку-інтернату, не розяснено наслідків перебування у такому. Крім того, особи, які входять до складу опікунської ради складаються не з державних службовців та наділені дорадчою функцією, відтак, покладати обовязок виконувати певні дії не мають права, тому звернулися до суду та просять визнати засідання опікунської ради органу опіки та піклування управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 23 листопада 2017 року неправомірним, а протокол засідання №12 від 23 листопада 2017 року недійсним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у такому.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала та пояснила, що 23 листопада 2017 року відбулося засідання опікунської ради з порядком денним про розгляд питання щодо невиконання обовязків опікуном ОСОБА_1 в звязку з неодноразовим зверненням сусідів недієздатної ОСОБА_4 та звернення останньої з проханням влаштувати її в будинок-інтернат. В ході розгляду порядку денного ОСОБА_1 зазначила, що їй важко знайти спільну мову зі своєю матірю, відтак, якщо ОСОБА_4 бажає жити в будинку-інтернаті то вона не проти допомогти їй у влаштуванні в психоневрологічний будинок-інтернат. В звязку з цим, голова опікунської ради ОСОБА_5 запропонувала підготувати ОСОБА_1 документи для влаштування недієздатної ОСОБА_4 до будинку-інтернату про що і було ухвалено на засіданні опікунської ради. Зазначила також, що в матеріалах справи є заява опікуна ОСОБА_1 про примусове лікування або направлення недієздатної в психоневрологічний будинок-інтернат від 21 грудня 2017 року в якій, одним із пунктів, є розгляд питання про доцільність влаштування в психоневрологічний будинок інтернат недієздатну ОСОБА_4 Також у заяві позивачем зазначено, що ОСОБА_6 доповіла що до органу опіки та піклування звернулися сусіди недієздатної ОСОБА_4, які в своїх зверненнях повідомили, що опікун ОСОБА_1 не в повному обсязі виконує свої обовязки та порушує права недієздатної ОСОБА_4 Вказала також, що засідання опікунської ради 23 листопада 2017 року відбулося в звязку з розглядом питання стосовно виконання ОСОБА_1 обовязків опікуна, оскільки сусіди недієздатної ОСОБА_4 неодноразово зверталися до органу опіки та піклування з питанням, щодо невиконання їх опікуном. Стосовно ненадання начальником управління праці відомостей про осіб, які звернулися до органу опіки та піклування із заявою про неналежне виконання опікуном своїх обовязків вказала, що з приводу даного питання відкрито судове провадження та справа знаходиться на розгляді в суді. Що стосується посилання позивача на те, що опікунська рада не входить до складу апарату міської державної адміністрації вказала, що склад опікунської ради затверджено рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради №52 від 11 лютого 2016 року. Опікунська рада створена для допомоги в роботі при органах опіки та піклування, має дорадчі функції і до складу якої входять депутати, представники місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування і громадськості. Відтак, робота такої є законною, а розгляд скарг на дії опікунів є її завданням.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає позовну заяву такою, що не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 8 липня 2016 року ОСОБА_4 визнано недієздатною. Рішення суду набрало законної сили 19 липня 2016 року (а.с. 47-48).

Відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду від 12 жовтня 2016 року над недієздатною ОСОБА_4 призначено опікуна ОСОБА_1 Ухвала набрала законної сили 18 жовтня 2016 року (а.с. 49).

Витягом з протоколу №12 засідання опікунської ради від 23 листопада 2017 року зазначено перелік осіб, присутніх на її засіданні та викладено порядок денний, зокрема, розгляд питання щодо неналежного виконання обовязків опікуном ОСОБА_1 в звязку з неодноразовим зверненням сусідів недієздатної ОСОБА_4 та зверненням останньої з проханням влаштувати її в будинок інтернат.

Як вбачається з вищевказаного порядку денного на засіданні опікунської ради були присутні, зокрема, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_1, як опікун, зазначила, що їй важко знайти спільну мову із своєю матірю, тому, якщо ОСОБА_4 бажає жити в будинку інтернаті, то вона не проти допомогти їй у влаштуванні в психоневрологічний будинок-інтернат.

На засіданні опікунської ради було ухвалено надати опікуну ОСОБА_1 необхідні документи до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради для влаштування недієздатної ОСОБА_4 в психоневрологічний будинок-інтернат. Голосували «за» -9, «проти» -0, «утримались»-0 (а.с. 6).

З заяви ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 від 21 грудня 2017 року до опікунської ради вбачається, що ОСОБА_1 просить розглянути питання про доцільність влаштування в психоневрологічний будинок-інтернат недієздатну ОСОБА_4 за її зверненням з цього приводу до органів опіки та піклування виконавчого комітету Смілянської міської ради. Крім того, в заяві вказано, що ОСОБА_4 потребує психоневрологічного медичного лікування та обмеження контакту із сторонніми особами. (а.с. 48).

Стосовно неправомірних дій начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради щодо ненадання останнім ОСОБА_1 відомостей про осіб, які звернулися із повідомленнями про неналежне виконання нею обовязків опікуна, ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду з адміністративним позовом на неправомірні дії начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради (а.с. 51).

За вищевказаним адміністративним позовом ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 22 листопада 2017 року відкрито провадження та справа призначена до розгляду (а.с. 52).

В позовній заяві позивач стверджує, що опікунська рада є неправомірною, а протокол засідання такої недійсним, оскільки опікунська рада не входить до складу апарату міської державної адміністрації, однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача посилаючись на наступне.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинним законодавством, зокрема, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Правилами опіки та піклування, затвердженими спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, визначено, що безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається на відповідні відділи і управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад у межах їх компетенції. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад.

Права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, а також напрям їх діяльності детально регламентовано Правилами опіки та піклування.

Згідно п. 1.4 Правил опіки та піклування безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування

покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад.

Пунктом 1.6 Правил опіки та піклування визначено, що для допомоги в роботі при органах опіки та піклування створюються опікунські ради, що мають дорадчі функції і до складу яких входять депутати, представники місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування і громадськості.

Відповідно до п. 1.7 Правил опіки та піклування органи опіки та піклування відповідно до покладених на них завдань та розподілу повноважень між структурними підрозділами відповідних управлінь і відділів місцевої державної адміністрації,зокрема, здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників та розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників).

Згідно п. 5.2 Правил опіки та піклування органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обгрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов'язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов'язків.

Як вбачається з порядку денного засідання опікунської ради на такому лише вирішувалося питання щодо виконання обовязків опікуна ОСОБА_1 відносно недієздатної ОСОБА_4, що прямо передбачено Правилами опіки та піклування. Відтак, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що склад опікунської ради створено відповідно до вимог чинного законодавства, а засідання такої проведено в межах повноважень наданих їй Законами України, відтак є правомірним.

Що стосується визнання недійсним протоколу засідання опікунської ради суд зауважує, що посилання позивача на нерозголошення відомостей про осіб, які звернулися з заявами про неналежне виконання нею обовязків опікуна є предметом розгляду в іншій справі по якій відкрито провадження. З приводу того, що ОСОБА_1 не було озвучено в чому саме полягає неналежне виконання нею обовязків опікуна суд зазначає, що позивач не була проти розгляду даного питання та не утрималася від голосування стосовно внесених на порядок денний питань, відтак, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протоколу засідання опікунської ради недійсним. Інших доводів на предмет недійсності протоколу засідання позивачем суду не надано.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 76, 81, 89, 263-265, 293, 349, 350, 354 ЦПК України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року, наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді, міністерства освіти України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України про затвердження Правил опіки та піклування від 25 вересня 1999 року, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_4, до органу опіки та піклування Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради про визнання засідання опікунської ради неправомірним та визнання недійсним протоколу засідання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення протягом 30 днів з моменту його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Відповідно до «Перехідних Положень» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1, жителька м. Сміла Черкаська область, вул. Набережна, 7.

Представник позивача: ОСОБА_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: орган опіки та піклування Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради, вул. М. Дорошенка, 4 м. Сміла Черкаська область.

Головуючий О.П.Опалинська