18.02.2019 Справа №607/5950/18
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

- за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коменерго-Тернопіль 3» про відстрочку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коменерго-Тернопіль 3» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 «Коменерго-Тернопіль 3» звернулося до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2018 року, яким з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 44942 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та 3345,76 грн. судових витрат.

В обгрунтування вимог заявник посилається на те, що виконання судового рішення може спричинити колапс у системі житлово-комунальних послуг по управлінні та утриманні будинків та прибудинкових територій, які обслуговує підприємство. Виконання рішення призведе до того, що заручниками даної ситуації стануть звичайні споживачі-мешканці багатоквартирних будинків, які обслуговує підприємство. Кошти підприємства складаються лише із плати співвласників багатоквартирних будинків за наданні послуги. Неможливість своєчасного розрахунку із підрядниками за надані послуги і матеріали, за використану електроенергію, виплату заробітної плати та платежів до бюджету, спричинить фінансові санкції. Арешт коштів на всіх поточних рахунках ОСОБА_2 «Коменерго-Тернопіль 3» зупиняє господарську діяльність підприємства та створює соціальну напругу.

Крім того вказує, що у заявника є наймані працівники, які отримують заробітну плату, товариство здійснює відповідне перерахування коштів контрагентам у договірних зобовязаннях. Таким чином, арешт усіх коштів повністю блокує можливість ОСОБА_2 «Коменерго-Тернопіль 3» розрахуватись із найманими працівниками, контрагентами у договірних зобовязаннях та здійснити відрахування до державного і місцевих бюджетів.

Посилаючись на наведене, заявник просить суд відстрочити сплату заборгованості на один рік до 29 жовтня 2019 року.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_2 «Коменерго-Тернопіль 3» не зявився, хоча про час та місце був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує у повному обсязі.

Представник заявника був присутній у попередньому судовому засіданні, заяву підтримав з підстав викладених у ній.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце був належним чином повідомлений. Позивач ОСОБА_1 був присутній у попередньому судовому засіданні, категорично заперечив щодо відстрочки виконання рішення суду.

Представник Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні заявив просив відмовити. Державний виконавець був присутній у попередньому судовому засіданні, у задоволені заяви просив відмовити.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2018 року з ОСОБА_2 «Коменерго-Тернопіль 3» в користь ОСОБА_1 стягнуто 44942 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 3345 грн. судового збору.

30 серпня 2018 року постановою апеляційного суду Тернопільської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 «Коменерго-Тернопіль 3» залишено без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 червня 2018 року залишено без змін.

19 вересня 2018 року на підставі зазначеного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області видано виконавчий лист №607/5950/18.

23 жовтня 2018 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/5950/18.

23 жовтня 2018 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про арешт майна боржника.

09 листопада 2018 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про арешт коштів боржника.

Як вбачається з листа Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за №55308 від 26 листопада 2018 року, 21 листопада 2018 року було надіслано виклик керівнику ОСОБА_2 «Коменерго-Тернопіль 3» щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату боргу.

Станом на 26 листопада 2018 року жодних пояснень та заяв про зупинення виконавчого провадження на адресу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області не надходило, боржник не зявлявся.

По даний час рішення суду не виконане.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об'єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до вимог ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюється іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні (ОСОБА_3 проти України) було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання, судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy). [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Судом не встановлено, а заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження передбачених законом виняткових підстав для відстрочки виконання судового рішення та обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання.

Обставини, на які посилається заявник як підставу для відстрочки виконання рішення суду, не свідчать про наявність достатніх та виключних обставин, які утруднюють виконання рішення суду, що є необхідною умовою для відстрочки виконання.

Доводи заявника, про неможливість своєчасного розрахунку із підрядниками за надані послуги і матеріали, за використану електроенергію, виплату заробітної плати та платежів до бюджету не є тими винятковими обставини, які дають право на відстрочку виконання рішення суду в силу вимог ст. 435 ЦПК України.

Так, надані заявником інформаційні довідки, розрахунки, попередження, претензії, акти, рахунки не є належними та допустимими доказами на підтвердження існування передбачених законом виняткових підстав для розстрочки виконання судового рішення та обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання.

Вищезазначені документи підтверджують лише факт здійснення заявником господарської діяльності, з наданням послуг.

При цьому, судом встановлено, що згідно податкової декларації платника податку третьої групи (юридичної особи) за 2018 рік, сума доходу ОСОБА_2 «Коменерго-Тернопіль 3» становить 3927542,63 грн.

Відтак, заявник має можливість сплатити позивачу стягнуту судом суму в розмірі 44942 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди та 3345 грн. судового збору.

Судом також враховано, що з часу набрання рішенням суду законної сили 30 серпня 2018 року по даний час, пройшло більше 5 місяців, а рішення суду не виконане навіть частково. Відстрочка виконання призведе ще до більш тривалої затримки виконання рішення суду та порушення права ОСОБА_1 на мирне володіння належним йому майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, ОСОБА_2 «Коменерго-Тернопіль 3» не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом», факт існування виняткових обставин, які утруднюють чи роблять неможливим виконання ним рішення суду.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 «Коменерго-Тернопіль 3» про відстрочку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Коменерго-Тернопіль 3» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 76, 81, 263, 267, 353-355, 435 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Коменерго-Тернопіль 3» про відстрочку виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коменерго-Тернопіль 3» про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена 22 лютого 2019 року.

Головуючий