Провадження №2/760/3563/19
В справі № 760/3226/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

позивача- ОСОБА_1

представника позивача- ОСОБА_2

3-ї особи- Похитайло О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, 3-я особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Похитайло Ольга Октавіанівна про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить:

-встановити факт її проживання однією сім`єю більше п`яти років з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати за нею право на четверту чергу спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у зв`язку з проживанням з померлою не менше п`яти років однією сім`єю до часу відкриття спадщини;

-визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Посилається в позові на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Вона була сусідкою померлої, проживала в тому ж будинку в АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 була самотньою, сім`ї та дітей не мала, фактично не було нікого, хто міг би подбати про неї.

Спочатку вони приятелювали, а приблизно з кінця 2009 року - початку 2010 року вони почали жити однією сім`єю в квартирі померлої, оскільки вона захворіла на онкологічне захворювання і не могла себе утримувати та обслуговувати в життєвих ситуаціях.

Вони мали спільний бюджет на ведення господарства, оплати ліків, інші потреби.

Вона оплачувала всі комунальні платежі і за свою квартиру, і за квартиру ОСОБА_4 , допомагала останній, в разі необхідності викликала лікарів.

Наприкінці 2016 року ОСОБА_4 мала намір оформити на її ім`я заповіт, однак з різних причин не встигла цього зробити і на початку ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Вона займалась похованням померлої та понесла у зв`язку з цим всі необхідні витрати.

Оскільки вона проживала з померлою однією сім`єю більше п`яти років і оскільки це була остання воля померлої, вирішила звернутися до суду з даним позовом.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали.

Ухвалою суду від 22 лютого 2017 року відкрито провадження в справі.

Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року № 315 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/20088/15-ц у зв`язку із прийняттям рішення Першою дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя від 25 січня 2019 року № 195/1дп/15-19 про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_5 від здійснення правосуддя.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу № 760/20088/15-ц передано на розгляд судді Шереметьєвій Л.А.

Після повторного автоматизованого розподілу справи представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд до відома не поставив.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення судова повістка представником відповідача отримана 25 лютого 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, враховуючи належне повідомлення відповідача про час розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Третя особа в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позові.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника,третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

Судом встановлено, що позивачка зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 2000 року була власником квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 05 січня ІНФОРМАЦІЯ_2.

/ а.с. 5; 8; 11 /

Позивачка в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_4 за станом здоров`я не мала можливості себе обслуговувати, потребувала сторонньої допомоги та своєчасного медичного догляду, яким не могла забезпечити себе сама.

Стан здоров`я ОСОБА_4 підтверджується довідкою про причини смерті №59 від 05 січня 2017 року, згідно з якою причиною її смерті стала злоякісна пухлина заочеревини з розладом і проростанням у кишечник.

/ а.с. 12 /

З наданих позивачкою документів відповідних служб ритуального обслуговування населення вбачається, що організацією поховання займалася та витрати, пов`язані зі смертю ОСОБА_4 , несла позивачка.

Крім того, з наданих позивачкою квитанцій на оплату житлово-комунальних послуг по належній на паві власності квартирі померлої вбачається, що вони сплачувалися позивачкою, у тому числі і після смерті ОСОБА_4

/ а.с. 12 - 17; 19; 114 - 162 /

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили, що позивачка багато років проживала разом з померлою в квартирі останньої, турбувалася про неї, доглядала, купувала продукти, займалася побутовими питаннями, які не могла самостійно вирішувати Ісачик С.В., оскільки хворіла на серйозне захворювання.

Вона потребувала постійного догляду та допомоги, оскільки мала серйозне онкологічне захворювання.

3-я особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Похитайло О.О. в судовому засіданні підтвердила, що померла зверталася до неї з наміром скласти заповіт на ім.»я позивачки, у зв`язку з чим її було запрошено до квартири ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Її запросили вчинити цю нотаріальну дію, оскільки її офіс знаходиться поряд з будинком, у якому проживали позивачка з померлою.

Вона з`явилася за викликом, поспілкувалася з ОСОБА_4 , з`ясувала її волевиявлення, а також роз`яснила вимоги закону та наслідки складання заповіту.

Померла підтвердила своє бажання скласти заповіт на ім.»я позивачки, і в зв`язку з необхідністю оформлення документів вона повернулася в офіс і мала з`явитися з оформленими документами через декілька днів, однак ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

В зв`язку з тим, що заповіт був уже оформлений на бланку, він мав бути лише підписаний ОСОБА_4 , однак у зв`язку зі смертю вона не встигла цього зробити, бланк був анульований.

/ а.с. 164 - 167 /

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків.

За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Виходячи з викладеного та надані позивачкою докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог у цій частині.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Це відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові в справі №713/1528/16 / провадження № 61-20208 св18 / від 18 липня 2018 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом.

Як зазначено вище, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії спадкової справи після смерті ОСОБА_4 вбачається, що заяву про прийняття спадщини після її смерті подала лише позивачка.

Інші спадком ці відсутні.

/ а.с.43 - 55 /

Вище суд прийшов до висновку, що позивачка проживала з померлою однією сім`єю приблизно 7 років до її смерті, з початку 2010 року.

За станом здоров`я померла потребувала сторонньої допомоги та піклування, не могла самостійно обслуговувати та забезпечувати себе.

Виходячи з цього, суд вважає обґрунтованими і вимоги позивачки в частині її права на четверту чергу спадкування за законом.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини позивачка звернулася 13 січня 2017 року, за її заявою була заведена спадкова справа.

Станом на день звернення позивачки до суду в грудні 2017 року свідоцтво про право на спадщину їй видано не було.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 3-зп від 25 грудня 1997 року / у справі за конституційним зверненням громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України / права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч.ч.1.2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Зокрема, з точки зору ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів судового захисту може бути визнання права.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки і в цій частині.

Керуючись ст. ст. 15,16, 1216, 1218, 1258, 1259, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 більше п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за законом у четверту чергу після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 травня 2019 року.

Суддя Л.А. Шереметьєва