ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/6330/18
Провадження № 22-ц/4820/921/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представник апелянта ОСОБА_1 ,

представник заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2019 року (суддя Салоїд Н.М.) про заміну сторони у виконавчому листі по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просив здійснити процесуальне правонаступництво позивача - ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , замінивши стягувача у виконавчому листі, що має видаватися Хмельницьким міськрайонним судом по справі №686/6330/18 про стягнення боргу за договором позики з ОСОБА_3 , з ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_5

Заява мотивована тим, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 31 жовтня 2018 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики у розмірі 30 830 доларів США та 16 880 Євро, а також 13 215 грн. судового збору.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 зазначеної суми заборгованості попереднім стягувачем ОСОБА_4 до органів Державної виконавчої служби не пред`являвся.

22 листопада 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення прав вимог. Відповідно до умов указаного договору ОСОБА_4 відступає право вимоги, а ОСОБА_5 набуває право вимоги, належне ОСОБА_4 у відповідності до Договору позики, укладення якого оформлене розпискою від 20 грудня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

ОСОБА_3 повідомлений про відступлення права вимоги, що є підставою для видачі виконавчого листа на нового кредитора.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2019 року заяву ОСОБА_5 про заміну сторони задоволено.

Здійснено процесуальне правонаступництво позивача - ОСОБА_4 на ОСОБА_5

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги. Оскільки право вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 відступлено ОСОБА_5 , суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність заміни стягувача за виконавчим листом ОСОБА_4 його правонаступником ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права. Вказував, що підставою для заміни сторони став фіктивний правочин укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Виходячи із того, що представник заявника визнав ту обставину, що за договором відступлення прав вимоги фактично відбулося дарування права вимоги, відтак до такого договору застосовуються положення договору дарування. Даний договір є нікчемним в силу вимог ч.1 ст.220 ЦК України, оскільки, відповідно до вимог ч.5 ст.719 ЦК України даний договір мав бути нотаріально посвідченим, у зв`язку з тим що право вимоги у ньому перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Вважає, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено нікчемний правочин, на основі якого в подальшому було замінено сторону у виконавчому провадженні, що порушило право боржника ОСОБА_3 , а тому така ухвала є незаконною, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 , ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики в розмірі 30 830,0 доларів США та 16 880,0 Євро, а також 13 215 грн. судового збору.

22 листопада 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідно до умов указаного договору ОСОБА_4 відступає право вимоги, а ОСОБА_5 набуває право вимоги, належне ОСОБА_4 у відповідності до Договору позики, укладення якого оформлене розпискою від 20 грудня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та засновано на постанові Хмельницького апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року по справі №686/6330/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за позикою.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 зазначеної суми заборгованості попереднім кредитором (стягувачем) ОСОБА_4 до органів Державної виконавчої служби для примусового виконання не пред`являвся.

Обґрунтовуючи заяву про здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони ОСОБА_5 посилався на те, що відповідно до умов договору відступлення права вимоги процесуальні права перейшли до нього, а виконання рішення суду можливе лише на користь правонаступника стягувача.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статі 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статі 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише на стадії виконавчого провадження (під час виконання рішення суду за виконавчим листом), а і до відкриття виконавчого провадження у справі за умов настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття стягувача із зобов`язання після постановлення щодо нього судового рішення.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вибуття ОСОБА_4 із зобов`язання після постановлення щодо нього судового рішення є підставою для заміни останнього на правонаступника ОСОБА_5 до відкриття виконавчого провадження у справі.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. Але реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, шляхом заміни сторони у виконавчому листі, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують, зводяться до незгоди щодо законності самого договору відступлення прав вимоги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 червня 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк