ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м. Чернівці

Справа № 725/2206/19

Провадження №22-ц/822/573/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Лисака І.Н.,Перепелюк І.Б.,

секретар - Собчук І.Ю.

за участю: представника Ковальчук А.Ю. - Чорної С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 квітня 2019 року про забезпечення позову, головуючий у І-й інстанції - Іщенко І.В.,

ВСТАНОВИВ:

АТ «ОТП банк» у квітні 2019 року звернулося до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , оскільки вважає, що невжиття даного заходу забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 квітня 2019 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, АТ «ОТП Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Зазначає, що в заяві про забезпечення позову наведено недобросовісні дії, які вчинялись власником об`єкту нерухомості ОСОБА_5 . Безпідставною є мотивація суду щодо незазначення вартості майна та його відношення до ціни позову і відсутність ПІБ та місця проживання осіб, у яких знаходиться майно. Питання вартості предмету іпотеки у даному випадку не є визначальним при вжитті заходів забезпечення шляхом накладання арешту, адже відсутність такого арешту вже призвела до порушення цілісності об`єкту. Поділені об`єкти не зазначені в договорі іпотеки як предмет іпотеки, оскільки на момент укладання договору вони були одним цілим об`єктом.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви АТ «ОТП Банк», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не зазначено будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань та не надано на їх підтвердження доказів, які б свідчити про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Ні позивач, ні представник позивача у заяві не конкретизували ринкову вартість майна, щодо якого просять накласти арешт, прізвище, ім`я, по-батькові та місце проживання осіб, у яких знаходиться майно відповідачів, внаслідок чого неможливо встановити співмірність заходів забезпечення позову з позовними вимогами.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із частиною 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як роз`яснив Верховний Суд України у пунктом 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PCNL-OAJ/507/2006 від 08 серпня 2006 року, укладеного між ОСОБА_4 та

АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О. О.

Відповідно до наведеного іпотечного договору, ОСОБА_4 передав в іпотеку банку відокремлену частину житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, а саме, житлове приміщення (квартира № 1 ) загальною площею 249,3 кв. м, у тому числі житловою площею 68,0 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та належить іпотекодавцю на праві власності.

Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у цивільній справі за №725/2664/15 рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 10 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 11 лютого 2016 року скасовані, а в позові щодо визнання недійсним іпотечного договору відмовлено.

Отже, все вищевказане майно є предметом іпотеки за договором іпотеки №PCNL-OAJ/507/2006 від 08 серпня 2006 року.

Посилання в ухвалі суду першої інстанції на те, що заявник просить забезпечити позов щодо майна, яке не було предметом іпотеки при укладенні кредитної угоди є безпідставними, оскільки на момент укладення договору іпотеки дані об`єкти нерухомості не були поділені, а були одним цілим об`єктом.

Оцінивши доводи заявника, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість та наявність підстав для забезпечення позову шляхом заборони відчуження, а саме квартири, виділеної частки в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 157.40 кв.м. і знаходиться в м . Чернівці по АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та квартири, виділеної частки в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 91,90 кв.м. і знаходиться в АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), які до поділу на частки за рішенням суду разом становили відокремлену 1/2 частину житлового будинку за належними до нього надвірними спорудами загальною площею 249,3 кв.м., виходячи із наявності дійсного спору між цими сторонами, розміру невиконаного зобов`язання, на забезпечення якого укладено іпотечний договір, відповідно до якого зазначене вище майно передано в іпотеку та існування реальної загрози невиконання судового рішення, яке може бути прийняте у випадку незастосування заходів забезпечення позову .

При цьому, відповідачі не позбавлені можливості скористатися передбаченим процесуальним законом правом звертатися до суду із заявами про скасування вжитих судом заходів чи їх зміні на інші, а також про зустрічне забезпечення у відповідності до ст.ст.154-159 ЦПК України з метою протидії недобросовісного використання позивачем процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням з цього питання нового судового рішення, яким частково задовольнити заяву АТ «ОТП Банк» про забезпечення позову.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 квітня 2019 року скасувати.

Заяву Акціонерного товариства «ОТП Банк» про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження нерухомого майна, а саме квартири, виділеної частки в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 157.40 кв.м. і знаходиться за адресою в АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та квартири, виділеної частки в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 91,90 кв.м. і знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 травня 2019 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк