ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/665/19

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/651/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 березня 2019 року (ухвалене о 08:55, повний текст рішення складено 11 березня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» про виплату страхового відшкодування, моральної шкоди, -

У С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС», в якому просив стягнути на його користь з останнього страхове відшкодування завданої шкоди в розмірі 7 045 грн, моральну шкоду у розмірі 2 000 грн та судові витрати, які складаються з судового збору 768,40 грн і витрат на професійну правничу допомогу 5 000 грн.

Позов обґрунтовував тим, що 07.10.2018 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме через падіння струмоприймача тролейбуса «ЗИУ-9» автомобіль Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у його розпорядженні згідно довіреності, отримав механічні пошкодження. Позивач за власні кошти здійснив відновлювальний ремонт автомобіля, вартість якого склала 7 045 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність КП «ЧТУ», якому належить тролейбус «ЗИУ-9», була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС», страховика було повідомлено про настання події, що має ознаки страхового випадку. У відповідь на звернення до страховика за виплатою страхового відшкодування та до КП «ЧТУ» щодо відшкодування заподіяних збитків позивач отримав відмови у виплаті.

Внаслідок пошкодження особистого майна позивач був змушений витрачати свій робочий час та власні кошти на ремонт автомобіля, доведення свого права на отримання страхового відшкодування, у якому безпідставно відмовлено, що порушило звичайний спосіб його життя та чим йому спричинено моральну шкоду.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 березня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої шкоди у розмірі 7 045 грн, моральну шкоду в розмірі 1 000 грн, судовий збір в розмірі 1 536,80 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, а всього на загальну суму 12 581,80 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість та неправильне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відсутні підстави для здійснення страхового відшкодування позивачу, оскільки відсутні докази вини водія тролейбуса ОСОБА_2 у ДТП 07.10.2018, а тому відповідно до умов договору страхування дана подія не може бути визнана страховим випадком.

Заявник зазначає, що розмір заподіяних збитків майну третіх осіб згідно п. 21.9 договору страхування визначається з врахуванням зносу такого майна. Вважає належним доказом висновок експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 02.11.2018, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників з ПДВ складає 2 534,20 грн.

Заявник вказує, що судом першої інстанції було проігноровано положення п. 14.2 договору страхування, відповідно до якого моральна шкода страховиком не відшкодовується.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач зазначає, що доводи апеляційної скарги стосовно того, що за умовами укладеного договору страхування збитки відшкодовуються лише за наявності вини учасника ДТП не відповідають як положенням самого договору, так і нормам законодавства. Враховуючи п. 6, 7 договору страхування, з урахуванням специфіки такого наземного транспорту як тролейбус, сторони при укладенні договору страхування розуміли імовірність настання такої події, як падіння елементів струмоприймачів. Позивач вважає, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 392 від 02.11.2018 не може бути врахований як належний доказ для підтвердження вартості ремонту, оскільки складений з порушенням, зокрема, він не містить відомостей про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні в частині вирішення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування та скасуванню в частині вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки КП «ЧТУ» є особою, на утриманні, обслуговуванні та контролі якої знаходиться і транспортний засіб, і контактна тролейбусна електромережа (які самі по собі є джерелами підвищеної небезпеки), на нього покладається обов`язок відшкодувати шкоду згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України незалежно від наявності вини. З вищенаведеного деліктного зобов`язання страхувальника виник обов`язок страховика з виплати страхового відшкодування. Суму страхового відшкодування суд визначив на підставі товарного чеку від 16.10.2018, виданого ФОП ОСОБА_3 на підтвердження вартості відновлювального ремонту, та акту виконаних робіт від 27.10.2018.

Районний суд вважав доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди та дійшов висновку про стягнення її з відповідача.

Однак повністю погодитись з такими висновками районного суду апеляційний суд не може через невідповідність висновків обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Судом у справі встановлено, що 07.10.2018 о 12 год. 20 хв. в м. Чернігові по вул. 1 Травня, зі сторони вулиці Рокосовського рухався тролейбус «ЗИУ-9» інвентарний номер № 377 під керуванням водія ОСОБА_2 та в районі будинку № 167 А проходячи спеціальну частину контактної мережі стався схід струмоприймача з контактного провода та зрив голівки струмоприймача, яка впала на автомобіль Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався в зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження (деформація даху автомобіля, розбито лобове скло).

Згідно висновку по факту вищевказаної пригоди від 08.10.2018, складеного інспектором патрульної поліції в Чернігівській області, затвердженого заступником начальника управління патрульної поліції в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Грищенком Д.В., за результатами перевірки в діях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порушень ПДР не вбачається (а.с. 14, 102-105).

Керування автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 здійснював на підставі довіреності від 02.10.2018 (а.с. 13).

Між ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» та КП «ЧТУ» укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 007-111523/01ДЦВ від 21.03.2018 (далі - договір страхування) предметом якого є майнові інтереси страхувальника та/або осіб, зазначених у п. 5.2 договору, що не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним або його уповноваженою особою, яка зазначена в договорі, шкоди життю, здоров`ю та/або майну третьої особи внаслідок ДТП, яка сталася за участю забезпечуваного транспортного засобу, у випадках коли страхувальник (уповноважена особа) визнаний винним у ДТП (а.с. 10-12, 50-55). Забезпеченим транспортним засобом за вказаним договором є, серед інших, тролейбус «ЗИУ-9» інвентарний номер № 377.

Відповідно до п. 6 договору страхування страховим випадком є подія, передбачена договором, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування третій особі за застрахованим ризиком (позначеним відміткою «так») в п. 7 цього договору.

Пунктом 7 договору страхування встановлено страхові ризики, зокрема ризик настання цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. У тому числі страховим випадком є подія, пов`язана з падінням елементів струмоприймачів забезпечених транспортних засобів, внаслідок чого заподіяна шкода майну третіх осіб.

Ліміт відповідальності по ризику настання цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок ДТП на один транспортний засіб встановлено в сумі 72 000 грн (п. 8.1.1. договору страхування).

У рамках вказаного договору страхування, страховика було повідомлено про настання події, що має ознаки страхового випадку.

За заявою ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» експертом було проведено технічний огляд пошкодженого транспортного засобу та складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 392 від 02.11.2018, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Volkswagen - Golf», реєстраційний № НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 07.10.2018, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 07.10.2018, складає 2 534,20 грн (а.с. 56-80).

До вказаного висновку додано акт технічного огляду колісного транспортного засобу (КТЗ) № 392 від 10.10.2018, у якому ОСОБА_1 власним підписом засвідчив, що акт огляду КТЗ складений у його присутності, з актом ознайомлений, з результатами огляду згоден, зауважень не має, КТЗ сфотографований (а.с. 63-64).

Листом ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» від 14.11.2018 № 1597-11 ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з посиланням на відсутність доказів настання цивільно-правової відповідальності (а.с. 7).

На звернення до КП «ЧТУ» із заявою про відшкодування майнової шкоди заподіяної в результаті ДТП, останнє листом від 29.11.2018 № 970 також відмовило позивачу у здійсненні страхового відшкодування, із зазначенням, що питання відшкодування заподіяної шкоди позивачу необхідно вирішувати з ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» (а.с. 8, 9).

Позивачем було самостійно відремонтовано пошкоджений автомобіль, на підтвердження понесених витрат на відновлювальний ремонт автомобіля ОСОБА_1 надано товарний чек від 16.10.2019 на суму 3345 грн про заміну лобового скла з роботою, скріплений печаткою ФОП ОСОБА_3 , та акт виконаних робіт № 12 від 27.10.2018 про надання послуг по рихтуванню та фарбуванню кришки автомобілю на суму 3700 грн, виданий суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 (а.с. 114, 115).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 4, 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелам підвищеної небезпеки», відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Тобто відповідальність за шкоду перед потерпілим буде нести роботодавець.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 вказаного Закону визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 цього Закону).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом не залежно від вини завдавача шкоди.

Отже обов`язок страховика відшкодувати завдану шкоду виникає з факту завдання застрахованою особою такої шкоди.

Судом у справі встановлено, що суб`єктом, який має задовольнити вимогу позивача, є страховик завдавача шкоди ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС».

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення страхового відшкодування завданої шкоди.

Доводи відповідача про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування оскільки відсутня вина водія тролейбуса ОСОБА_2 у ДТП 07.10.2018 ґрунтуються на невірному тлумаченні ним норм чинного законодавства.

До того ж, як зазначалось вище, п. 7 договору страхування встановлено, що страховим випадком у тому числі є подія, пов`язана з падінням елементів струмоприймачів забезпечених транспортних засобів, внаслідок чого заподіяна шкода майну третіх осіб. Матеріалами справи встановлено, що майнова шкода завдана пошкодженням автомобіля позивача сталася в результаті сходу струмоприймача з контактного провода та зриву голівки струмоприймача, яка впала на автомобіль позивача, що відповідно до п. 7 договору страхування є страховим випадком.

За таким, посилання відповідача на те, що відповідно до умов договору страхування вказана подія не може бути визнана страховим випадком є безпідставними.

Однак апеляційний суд не погоджується із визначеним районним судом розміром страхового відшкодування у сумі 7 045 грн з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Пунктами 20.1, 20.1.2, 20.1.2.2. договору страхування передбачено, що для прийняття рішення щодо виплати або відмови в виплаті страхового відшкодування та для визначення його розміру страховику повинні бути надані третьою особою (отримувачем), серед іншого, документи, що підтверджують розмір завданого збитку.

Відповідно до п. 21.9 розмір заподіяних збитків майну третіх осіб визначається страховиком на підставі одного з наступних документів: акту товарознавчого дослідження про визначення суми збитків при знищенні, пошкодженні майна третіх осіб; розрахунку, здійсненого безпосередньо страховиком за допомогою програмного комплексу Audatex (за умови згоди з ним третьої особи); кошторису вартості відновлювального ремонту майна третьої особи. Розмір заподіяних збитків майну третіх осіб визначається з врахуванням зносу такого майна.

З урахуванням положень п. 21.9, укладеного між сторонами договору, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що належним доказом, відповідно до якого має бути визначений розмір страхового відшкодування є висновок експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 392 від 02.11.2018, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Volkswagen - Golf», реєстраційний № НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 07.10.2018, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості складників та ремонтних матеріалів, станом на дату оцінки - 07.10.2018, складає 2 534,20 грн (а.с. 56-80). При цьому, позивач був присутній під час технічного огляду КТЗ, засвідчив власним підписом про відсутність зауважень з його боку під час цього огляду та згоду з результатами огляду (а.с. 64).

Таким чином, суд першої інстанції помилково визначив розмір відшкодування на підставі товарного чеку від 16.10.2018, виданого ФОП ОСОБА_3 та акту виконаних робіт № 12, складеного СПД ОСОБА_4 , до якого не додано розрахункових документів на підтвердження оплати проведених за ним робіт, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування завданої шкоди шляхом зменшення суми стягнення з 7 045 грн до 2 534,20 грн.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик відшкодовує потерпілому - фізичній особі моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (статті 23, 26-1). Тобто, моральна шкода відшкодовується страховиком в рамках шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП. В той же час вказаним законом не передбачено обов`язку страховика по відшкодуванню моральної шкоди у зв`язку із завданням шкоди майну фізичних осіб.

При цьому, п. 4.3 договору страхування, укладеного між ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» та КП «ЧТУ», передбачено, що відшкодування моральної шкоди не є предметом даного договору.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув та помилково стягнув моральну шкоду із ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС», у зв`язку з чим рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та зі зменшенням суми відшкодування завданої шкоди також підлягають зменшенню понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме на суму 2 534,20 грн (2 534,20 грн від 9 045 грн (7 045 грн + 2 000 грн) становить 28%), рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення судового збору, витрат на професійну правничу допомогу та загальної суми стягнення шляхом зменшення стягнутої з ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» суми судового збору з 1 536,80 грн до 430,30 грн (1 536,80 грн х 28% : 100%), суми витрат на професійну правничу допомогу з 3 000 грн до 840 грн (3 000 грн х 28% : 100%) та загальної суми стягнення з 12 581, 80 грн до 3 804,50 грн (2 534,20 грн відшкодування завданої шкоди + 430,30 грн судового збору + 840 грн витрат на професійну правничу допомогу).

Оскільки апеляційна скарга ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» підлягає частковому задоволенню на суму 5 510,80 грн (5 510,80 грн від оскаржуваної суми в розмірі 8 045 грн становить 68,5%), у матеріалах справи наявні належні докази понесення останнім витрат по сплаті судового збору за апеляційний розгляд справи (а.с. 135), то відповідно з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 789,53 грн (1 152,60 грн х 68,5% : 100%).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 березня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування та в частині стягнення судового збору, витрат на професійну правничу допомогу і загальної суми до стягнення - змінити, зменшивши суму страхового відшкодування з 7 045 (семи тисяч сорока п`яти) грн до 2 534 (двох тисяч п`ятсот тридцяти чотирьох) грн 20 коп., суму судового збору з 1 536 (однієї тисячі п`ятисот тридцяти шести) грн 80 коп. до 430 (чотирьохсот тридцяти) грн 30 коп., суми витрат на професійну правничу допомогу з 3 000 (трьох тисяч) грн до 840 (восьмисот сорока) грн та загальної суми до стягнення з 12 581 (дванадцяти тисяч п`ятисот вісімдесяти однієї) грн 80 коп. до 3 804 (трьох тисяч восьмисот чотирьох) грн 50 коп.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 березня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди - скасувати та відмовити в задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Білоруська, 3, ) 789 (сімсот вісімдесят дев`ять) грн 53 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: