Головуючий у суді першої інстанції: Сердинський В.С.
У Х В А Л А
11 травня 2019 року місто Київ
справа № 361/3320/18
провадження№22-ц/824/8216/2019

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Шкоріної О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича про визнання бездіяльності неправомірною, скасування постанови про стягнення виконавчого збору та зобовязання вчинити певні дії, -
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2019 року задоволено скаргу ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. про визнання бездіяльності неправомірною, скасування постанови про стягнення виконавчого збору та зобовязання вчинити певні дії.
Поновлено ОСОБА_3 строк для звернення до суду.
Скасовано постанову від 17 січня 2018 року про стягнення виконавчого збору, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Д.Є. у виконавчому провадженні № 46308788.
Визнано бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. неправомірною.
Зобовязано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка
Д.Є. розглянути клопотання боржника ОСОБА_3 від 20 квітня 2018 року та надати відповідь у формі постанови за результатами розгляду скарги боржника в межах виконавчого провадження.
Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Департамент ДВС Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій виклав клопотання про відстрочення сплати судового збору у звязку з тим, що Департамент ДВС Міністерства юстиції України є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахункове - касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань, а також у звязку з досить стислими строками подачі апеляційної скарги на ухвалу суду.
Проте, Київський апеляційний суд не приймає зазначені доводи, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обовязком.
Так, згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України (в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року), суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
В п. 29 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, зазначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено підстави та чіткий перелік осіб, яким може бути відстрочено, розстрочено, зменшено або звільнено від сплати судового збору. Департамент ДВС Міністерства юстиції України до переліку таких осіб не відноситься.
Жодних документів на підтвердження факту відсутності коштів на рахунку установи для сплати судового збору до апеляційної скарги не додано. Посилання на те, що Департамент ДВС Міністерства юстиції України є державною установою та фінансується з державного бюджету, не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, а тому у задоволенні клопотання про відстрочення сплати такого, слід відмовити.
Статтею 2 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою судовий збір справляється за ставкою - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1921 грн.
Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали (Постанова Великої
Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15).
Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. ст.185, 357 ЦПК України.
Оригінал платіжного документу про сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, надати до суду.
Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.
В апеляційній скарзі представник Департаменту ДВС Міністерства юстиції України виклав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у звязку з тим, що справа була розглянута без участі представника, а повний текст ухвали суду від 19 березня 2019 року отримано Департаментом ДВС України лише 10 квітня 2019 року.
Посилаючись на зазначені обставини, просив поновити пропущений строк.
Вивчивши матеріали справи, суд визнає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції 19 березня 2019 року направив повний текст оскаржуваної ухвали Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, яку останній отримав 8 квітня 2019 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 128/.
Апеляційна скарга подана представником Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Малащук
Ю.А. через засоби поштового звязку 23 квітня 2019 року /а.с.142/.
Відповідно до ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були врученні у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: зокрема, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
Відповідно до положень ст. 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у праві, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.
Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.
Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8 ).
Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції (далі - Конвенція).
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити клопотання та поновити Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України строк на апеляційне оскарження ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 82, 136, 185, 354, 356, 357, 358 ЦПК України, суд -
Клопотання задовольнити, поновити Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України строк на апеляційне оскарження ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2019 року.
У задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору відмовити.
Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2019 року - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Розяснити Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна