Номер провадження: 22-ц/813/1247/19
Номер справи місцевого суду: 2-1891/09
Головуючий у першій інстанції Вінська Н.В.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» - Дячок Ігоря Олексійовича на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року про відмову у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання у цивільній справі № 2-1891/09 за позовом Закритого акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2017 року ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання. Обґрунтовуючи заяву зазначало, що з 2015 року у Банку відсутні будь-які актуальні відомості щодо стану виконавчого провадження відкритого відносно ОСОБА_2 , в подальшому також у 2015 році з онлайн реєстру виконавчих проваджень заявник дізнався, що державним виконавцем ВДВС Роздільнянського МУЮ в Одеській області 25.06.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. З метою отримання інформації щодо стану виконавчого провадження та місцезнаходження виконавчого листа позивач двічі звертався з листом до Роздільнянського відділу ДВС, однак жодної відповіді не отримав. В телефонному режимі та на особистих прийомах у відділі ДВС позивачеві жодної інформації чи відомостей щодо місцезнаходження виконавчого листа надано не було у зв`язку з чим, заявник вважав, що виконавчий лист було втрачено та строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено через поважні причини.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.01.2018 року у задоволенні заяви ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна»звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалося на те, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Згідно з п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом встановлено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.10.2009 року у цивільній справі за позовом ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитомстягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна»заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 572655,60 грн., а також судовий збір в сумі 1730 грн.

Відмовляючи банку в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, на які ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» посилається у своїй заяві, а саме витягу з онлайн реєстру виконавчих проваджень, відповідно до якого виконавче провадження відносно ОСОБА_2 повернуто стягувачу; зазначений виконавчий лист було надіслано до Роздільняського ВДВС; представник позивача звертався зі зверненням на особистих прийомах у Роздільнянському ВДВС.

Однак з такими висновками погодитись не можна, оскільки вони є передчасними.

Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст.18 ЦПК).

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК).

Згідно з вимогами ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин та характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень чинного ЦПК України у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Враховуючи те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, реальне виконання рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, що підтверджується і висловленою Європейським судом з прав людини правовою позицією у «пілотному» рішенні «Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15.10.2009 (заява № 40450/04) і в багатьох інших справах як щодо України, так і щодо інших країн, колегія суддів вважає, що судове рішення про відмову у видачі дубліката виконавчого листа, прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, перешкоджає подальшому руху справи щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

За правилами ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Такі ж правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012 (провадження № 61-2884св18), від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц (провадження № 61-894св17), від 21 березня 2018 року № 6-676/10 (провадження № 61-5166св18), від 24 квітня 2018 року № 161/1441/14-ц (провадження № 61-835св18), від 15 серпня 2018 року № 2-1976/10 (провадження № 61-22036св18).

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги стягувача заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції, посилаючись на відсутність доказів втрати виконавчого листа, не перевірив доводів заявника, оскільки відповідно до матеріалів справи заявником були надані копії запитів про хід виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення з доказами направлення та отримання, однак відповіді виконавчою службою не було надано.

01.02.2017 року Банк повторно звернувся до виконавчої служби, де повідомив, що з онлайн реєстру виконавчих проваджень стало відомо про винесення 25.06.2015 р. постанови про повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з чим, Банк просив, в разі якщо виявиться, що оригінал виконавчого листа №2-1891/09, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 572655,60 грн., не був направлений на адресу Банку та знаходиться в матеріалах виконавчого провадження, направити його на адресу Банку.

Відповіді від ВДВС Роздільнянського районного управління юстиції в Одеські області також не надходило.

Зі змісту запитів видно, що Банк наголошував на тому, що виконавчий лист та постанова від 25.06.2015 року у банку відсутня, тому і просив виконавчу службу надати інформацію. Матеріали справи не містять підтвердження того, що відповідно до вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копія постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу була направлена стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Також колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Таким чином, враховуючи, що постанова про повернення виконавчого документа винесена 25.06.2015 р., отже після переривання строку пред`явлення, кінцевим строком пред`явлення виконавчого листа повторно є 25.06.2018 року.

Згідно з п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, з встановлених судом апеляційної інстанції обставин слідує, що судом першої інстанції було порушено право заявника на вільний доступ до правосуддя та постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України з направленням матеріалів до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.01.2018 року постановлена з порушенням норм процесуального права та є передчасною у зв`язку з чим, наведені судом першої інстанції обґрунтування підстав для відмови у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконанняне можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» - Дячок Ігоря Олексійовича - задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 травня 2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький