ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/312/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Храпка В.Д., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20 червня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Діденко Т.І., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

В вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 серпня 2014 року близько 17 години 30 хвилин в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «JEEP GRAND CНEROKЕЕ», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «SKODA», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який належав ПАТ «ОТП Банк».

ДТП трапилось із вини відповідача, що підтверджується ухвалою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року у справі № 369/9947/14-к.

Пошкоджений транспортний засіб «SKODA», д/н НОМЕР_2 був застрахований у публічному акціонерному товаристві ''Страхова компанія «Універсальна», відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 3000/390/003725 від 23 вересня 2013 року та додаткового договору № 2 від 02 січня 2014 року.

Відповідно до висновку експерта № 78/08/14 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «SKODA», д/н НОМЕР_2 склала 175159,13 гривень.

Згідно з п. 10.1. договору, розрахунок суми страхового відшкодування при настанні страхових випадків здійснюється на підставі калькуляції СТО (запропонованої страховиком та погодженої із страхувальником).

ФОП ОСОБА_3 видав рахунок на оплату ремонту забезпеченого ТЗ в розмірі 127124,42 гривень. Враховуючи те, що запропонована сума менша, ніж визначена оцінювачем, і страхувальник з такою вартістю ремонту погодився, публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату на підставі страхового акту № 8837/1 страхового відшкодування у розмірі 127124,42 гривень.

07 жовтня 2014 року страхове відшкодування було виплачено.

Позивач повністю виконав покладені на нього зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні, тому до нього перейшло право вимоги до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача, оскільки він визнаний винним в ДТП.

Транспортний засіб відповідача на момент ДТП був застрахований в страховій компанії «Еталон» на підставі полісу АІ 3586949, ліміт відповідальності страховика за яким становить 50 000 гривень при нульовій франшизі.

Різниця між виплаченою сумою за ремонт пошкодженого ТЗ і відшкодуванням за даним лімітом відповідальності складає 77124,42 гривень, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 березня 2017 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» всього 78525 гривень 66 копійок, в тому числі: 77 124 гривень 42 копійки - матеріальної шкоди; 771 гривню 24 копійки - витрат на оплату судового збору; 630 гривень - витрати, пов`язані з викликом відповідача через оголошення в пресі.

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 березня 2017 року у вказаній цивільній справі.

Заяву обґрунтовано тим, що звертаючись з позовом у даній справі позивач посилався на те, що автомобіль марки «Skoda» д/н НОМЕР_2 застрахований у Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Універсальна» у відповідності до договору страхування наземного транспорту №3000/390/003725 від 23 вересня 2013 року. Проте, згідно зробленого представником ОСОБА_1 , після ухвалення рішення у справі, запиту до позивача, була отримана відповідь, що вказаний договір добровільного страхування наземного транспорту в базі даних ПАТ «СК «Універсальна» не зареєстровано, а отже наявна в матеріалах справи копія договору, на думку заявника, є підробленою.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20 червня 2019 року заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 березня 2017 року задоволено.

Скасовано рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 березня 2017 року в справі 702/1210/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди за нововиявленими обставинами та ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції

ПАТ «СК «Універсальна» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що договір страхування після його перепідписання залишився чинним та відображає всі діючі його положення та умови, що були до перепідписання. Перепідписання договору жодним чином не впливає та не зупиняє правовідносин між ПАТ «СК «Універсальна» та ПАТ «ОТП Банк». Крім того вказує, що дорожньо-транспортна пригода сталась після перепідписання договору, що також жодним чином не впливає на підставу та правомірність виплати страхового відшкодування.

Суду був наданий оригінал договору, який і є доказом на підтвердження позовних вимог, тому висновок суду про відсутність доказів не відповідає фактичним матеріалам справи.

У відзиві на подану апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 , зазначив, що при зверненні із запитом до відповідача, було отримано відповідь, що такого договору в базі даних відповідача не зареєстровано, а копія договору який міститься в матеріалах справи не відповідав оригіналу. Додатковий договір був підписаний в неробочий день, а в заяві про добровільне страхування наземного транспорту відсутній пошкоджений автомобіль. На підставі викладеного просив залишити без задоволення подану апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що копія договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, доданого до позовної заяви, не відповідає оригіналу щодо представників страхувальника ПАТ «ОТП Банк».

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17 серпня 2014 року близько 17 години 30 хвилин в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «JEEP GRAND CНEROKЕЕ», д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «SKODA», д/н НОМЕР_2 , який належав ПАТ «ОТП Банк», під керуванням ОСОБА_2 (т.1 а.с.5).

Відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року у справі № 369/9947/14-к за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст.286 КК України у зазначеному ДТП винним є ОСОБА_1 ( т.1 а.с. 4)

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб «SKODA», д/н НОМЕР_2 належить ПАТ «ОТП Банк».(т.1 а.с.7)

Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 3000/390/003725 від 23 вересня 2013 року з додатками та додаткового договору № 2 від 02 січня 2014 року транспортний засіб «SKODA», № кузова НОМЕР_4 , що співпадає з номером кузова зазначеним в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, страхувальником ПАТ «ОТП Банк» був застрахований у публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Універсальна» (т.1 а.с. 11-16, 21).

Окрім цього позивачем був наданий оригінал укладеного між ПАТ «СК «Універсальна» та ПАТ «ОТП Банк» договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, який відрізняється від копії лише одним із представників ПАТ «ОТП Банк» (т.2 а.с.73-78), що і підтверджує наявність договірних відносин між вказаними особами. Сторони такого договору не заперечували його укладення, договір не визнавався недійсним, а тому зазначений правочин є правомірним (ч.1 ст.204 ЦК України).

Таким чином, висновок суду першої інстанції, про відсутність доказів на підтвердження зазначених обставин, не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначені докази також спростовують і доводи відповідача, про відсутність укладеного договору страхування та відсутність пошкодженого автомобіля серед застрахованих транспортних засобів, а наявність повноважень у представника сторони договору може оспорюватись стороною договору, докази чого в матеріалах відсутні.

22 вересня 2014 року АТ «ОТП Банк» звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» з заявою про сплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на рахунок СТО.(т.1 а.с.22)

Відповідно до актів огляду транспортного засобу від 18 серпня 2014 року та від 15 вересня 2014 року; звіту № 78/08/14 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), ремонтної калькуляції № 78/08/14 від 19 вересня 2014 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого КТЗ «SKODA», д/н НОМЕР_2 становить НОМЕР_5 гривень 13 копійок ( т.1 а.с.23-31)

Відповідно до статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Вартість виконаного ремонту ТЗ «SKODA», д/н НОМЕР_2 становить НОМЕР_6 гривні 42 копійки що підтверджено рахунком технічного обслуговування, виданого ФОП ОСОБА_3 , страховим актом № 8837/1 від 22 вересня 2014 року, розрахунком страхового відшкодування від 06 жовтня 2014 року, платіжним дорученням № 66395 від 07 жовтня 2014 року, згідно якого ПАТ «СК «Універсальна» перерахувала ФОП ОСОБА_3 127124 гривень 42 копійки. (т.1 а.с.35-38)

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Транспортний засіб відповідача на момент ДТП був застрахований в страховій компанії «Еталон» на підставі полісу АІ 3586949, ліміт відповідальності страховика за яким 50000 гривень при нульовій франшизі. Страхова компанія «Еталон» відповідно до лімітів відповідальності має виплатити позивачу тільки 50000 гривень, відповідно, відповідач на підставі ст. 1194 ЦК України повинен відшкодувати позивачу різницю у розмірі 77124 гривень 42 копійки.

Згідно з положенням ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток».

Таким чином завданий збиток підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Задовольняючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що до позовної заяви позивач додав засвідчену ним копію договору № 3000/390/003725 добровільного страхування наземного транспорту від 23 вересня 2013, яка була предметом дослідження, визнана належним доказом та яка була однією із підстав для задоволення позову. Згідно цієї копії даний договір укладений страховиком Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» в особі голови правління ОСОБА_7 та страхувальником Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» в особі голови правління ОСОБА_8, члена правління ОСОБА_4 . Під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами позивач на виконання ухвали суду від 27 лютого 2019 року про витребування доказів надав суду оригінал вказаного договору, згідно якого цей договір укладений страховиком Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» в особі голови правління ОСОБА_7 та страхувальником Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» в особі члена правління ОСОБА_4 та начальника управління розвитку та забезпечення ОСОБА_5 . При дослідженні оригіналу та копії договору суд встановив, що копія договору не відповідає його оригіналу за текстом. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що копія договору не може бути належним доказом у справі, а обставина її невідповідності оригіналу договору існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відомою заявнику, а тому відніс таку обставину до нововиявлених.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (справа «Пономарьов проти України» (CASE «PONOMARYOV v. UKRAINE»), рішення від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (справа «Праведная проти Росії» (CASE«PRAVEDNAYA v. RUSSIA», рішення від 18 листопада 2004 року).

Доводи, що були викладені ОСОБА_6 у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, які на думку заявника мали істотне значення для вирішення справи.

Відповідач не був обмежений під час розгляду справи у своїх правах подавати докази, брати участь у досліджені доказів, подавати заяви та клопотання своєчасно.

До того ж таке право йому було додатково забезпечено судом, що підтверджується тою обставиною, що в даній справі, за заявою відповідача, було скасовано заочне рішення суду ухвалене в даній справі. (т.1 197-198)

Таким чином, заявником не наведено обставин, котрі процесуальним законом визнаються нововиявленими обставинами, в контексті вимог ст.423 ЦПК України, а фактично ним оспорювалась законність та обґрунтованість рішення суду, що набрало законної сили.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до безпідставного скасування рішення Монастирищенського районного суду Черкаської від 14 березня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381,382 ЦПК України,апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» - задовольнити.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20 червня 2019 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» матеріальну шкоду в сумі 77124 гривні 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» судові витрати в сумі 2559 гривень 24 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 26 вересня 2019 року.

Судді :

в с т а н о в и в :

п о с т а н о в и в :