САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/3378/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16.04.2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Ажмяковій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Об`єднання приватних садоводів «Любисток», Дніпровська міська рада, Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку,

за участю: представника позивача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Об`єднання приватних садоводів «Любисток», Дніпровська міська рада, Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що в 1996 році вона придбала у відповідача садовий будиночок площею 32,9 кв.м., сарай площею 15,8 кв.м., огорожу та інші споруди, які знаходяться в АДРЕСА_1 , Об`єднання приватних садоводів «Любисток», вул. Орлина буд. 189, земельна ділянка №34. Під час передачі нерухомості відповідач повідомив, що право власності на земельну ділянку у відповідача не оформлена та у останнього відсутні будь-які документи з приводу підтвердження права власності на земельну ділянку №34, що розташована в об`єднанні приватних садоводів «Любисток». Під час оформлення договору купівлі-продажу нотаріус також не перевірила наявність чи відсутність у ОСОБА_2 будь-яких документів з приводу права власності на земельну ділянку. В кінці 2017 року позивачу стало відомо, що земельна ділянка на якій розташований садовий будинок та інші будівлі, оформлена на відповідача, що підтверджується відповідним Державним актом на право власності на землю виданого громадянину 20.10.1994 року № 28. Отже на час укладення договору купівлі-продажу 30.05.1996 року та продажу будівель, земельна ділянка №34, що розташована в об`єднанні приватних садоводів «Любисток», вже була зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 , інформацію про що останній приховав від нотаріуса і її як нового власника домоволодіння. Т.ч. позивач наразі не має можливості в повній мірі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою № АДРЕСА_2 , що розташована в об`єднанні приватних садоводів «Любисток». Позивач посилається на ті обставини, що оскільки вона набула право власності на будівлі та споруди, розташовані на спірній земельній ділянці то відповідно до ст.30 ЗК УРСР чинного на час посвідчення договору купівлі-продажу від 30.05.1996 року, до неї перейшло і право власності на земельну ділянку. Просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю виданого громадянину України серії ДП НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,0598 га, яка розташована на території Самарського району м. Дніпро в об`єднанні приватних садоводів «Любисток», ділянка № НОМЕР_2 , що виданий 20.10.1994 року на ім`я ОСОБА_2 та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №28; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0598 га, яка розташована в об`єднанні приватних садоводів «Любисток», ділянка №34; зобов`язати управління Держгеокадастру зареєструвати за нею право власності на вищезазначену земельну ділянку, про що видати відповідне свідоцтво.

02 липня 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву було залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків (а.с. 31-32).

27.07.2018 року позивач подав заяву про усунення недоліків (а.с. 34-71).

30.07.2018 року ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито (а.с. 72-73).

16.04.2019 року позивач подала заяву про відмову від позовних вимог в частині визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю, виданого громадянину України серії ДП Д НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0,0598 га, яка розташована на території Самарського району м. Дніпро в об`єднанні приватних садоводів «Любисток», ділянка № НОМЕР_2 , що виданий 20.10.1994 року на ім`я ОСОБА_2 та зареєстрований в книзі записів державних актів про право приватної власності на землю №28; та про зобов`язання Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0598 га, яка розташована на території Самарського району м. Дніпро в об`єднанні приватних садоводів «Любисток», ділянка № НОМЕР_2 та видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку та закрити провадження в цій частині позову.

16.04.2019 року ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська закрито провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Об`єднання приватних садоводів «Любисток», Дніпровська міська рада, Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в частині позовних вимог про визнання недійсним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю, виданого громадянину України серії ДП Д НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0,0598 га, яка розташована на території Самарського району м. Дніпро (Дніпропетровськ) в об`єднанні приватних садоводів «Любисток», ділянка № НОМЕР_2 , що виданий 20 жовтня 1994 року на ім`я ОСОБА_2 та зареєстрований в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю №28, про зобов`язання Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0598 га, яка розташована на території Самарського району м. Дніпро (Дніпропетровськ) в об`єднанні приватних садоводів «Любисток», ділянка № НОМЕР_2 та видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Також пояснила, що позивачем в 1996 році було придбано земельну ділянку та споруди,які на ній розташовані, на момент відчуження елемент нерухомості, а саме земельну ділянку відповідачем передано не було, однак позивач має право на зазначену земельну ділянку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Представник третьої особи ОСОБА_5 М.С. в судовому засіданні просила розглянути справу та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Вислухавши доводи учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач в 1996 році придбала у відповідача садовий будиночок площею 32,9 кв.м., сарай площею 15,8 кв.м., огорожу та інші споруди, які знаходяться в АДРЕСА_3 Дніпро, АДРЕСА_4 приватних садоводів «Любисток», вул. Орлина буд. 189, земельна ділянка № НОМЕР_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 30.05.1996 року та витягом про державну реєстрацію прав на нерухомість від 19.05.2011 року (а.с. 16-18).

Під час передачі нерухомості відомості щодо права власності на земельну ділянку № АДРЕСА_2 , що розташована в об`єднанні приватних садоводів «Любисток» були відсутні.

Наприкінці 2017 року позивачу стало відомо, що земельна ділянка на якій розташований садовий будинок та інші будівлі, оформлена на відповідача, що підтверджується відповідним Державним актом на право власності на землю виданого громадянину 20.10.1994 року №28 (а.с. 14-15)

Спірні правовідносини регулюються нормами ЗК Української РСР в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, ЦК України.

Відповідно до ст.30 ЗК Української РСР від 18.12.1990 року, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах передбачених ст.67 цього Кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Як встановлено в судовому засіданні земельна ділянка № НОМЕР_2 , на якій розташований садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , об`єднання приватних садоводів «Любисток» перебуває у приватній власності відповідача з 1994 року.

Відповідно до ст.377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. В тому числі, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди.

Т.ч. особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Т.ч. оскільки на час вчинення правочину з придбання садового будинку, земельна ділянка на якій він розташований належала відповідачу ОСОБА_2 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на землю виданого 20.10.1994 року та її не було передано у володіння позивача, як до набувача садового будинку, вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 120 ЗК Української РСР, 377 ЦК України, ст.12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , іпн. НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Об`єднання приватних садоводів «Любисток» (м. Дніпро, вул. Орлина, 189, ), Дніпровська міська рада (м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ), Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області (м. Дніпро. вул. Січеславська Набережна, 29, ) про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0598га, яка розташована на території Самарського району м. Дніпро (Дніпропетровськ) в об`єднанні приватних садоводів «Любисток», ділянка № НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2114,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.П.Румянцев