КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/4555/2019 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2019 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О.,Приходька К.П.

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Акважитлосервіс» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акважитлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

УСТАНОВИВ:

у грудні 2017 року ТОВ «Акважитлосервіс» звернулись до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги на загальну суму 23 474,48 грн. мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 22.10.2013 року.

ТОВ «Акважитлосервіс» здійснювало функції з утримання та обслуговування будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації «Про визначення балансоутримувача житлового будинку АДРЕСА_1» фактично з жовтня 2013 року, що підтверджується наказом № 18 від 30.09.2013 року «Про виборчо-господарську діяльність».

З 01.09.2016 року ТОВ «Акважитлосервіс» припинило обслуговування будинку у зв`язку з створенням співвласниками ОСББ «Озерні зорі» та здійснення ним фактичного управління вказаним будинком.

Водночас ОСББ «Озерні зорі» з 01.09.2016 року не заключили договір з ПАТ «Київенерго» на постачання електричної енергії. На даний час забезпечення електричною енергією здійснюється на підставі договору укладеного між ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Акважитлосервіс» від 16.08.2011 року № 80701.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 14.09.2016 року № 830 затверджено тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території для багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 , згідно якого оплата послуг не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунком складає 5,95 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартир першого поверху та 6,79 грн. за 1 кв.м. квартир крім першого поверху.

ТОВ «Акважитлосервіс» надавалися відповідачу житлово-комунальні послуги з опалення, електропостачання, холодного та гарячого водопостачання, що підтверджується укладеним договором з ПАТ «Київенерго» від 02.12.2013 року № 510341 «На постачання теплової енергії і гарячої води», від 27.06.2007 року № 80701 «На постачання електричної енергії» договором з ПАТ «Водоканал» № 39/1198-04 від 01.07.2014 року

В порушення норм діючого законодавства відповідач не виконував своїх обов`язків по своєчасному внесенню плати за надані комунальні послуги, внаслідок чого станом на 20.11.2017 року за період з грудня 2013 року по серпень 2016 року, а також у зв`язку з необхідністю відшкодування вартості затрат на електричну енергію , за період з вересня 2016 року по жовтень 2017 року утворилась заборгованість у сумі 14768,88 грн. Сума нарахованих 3% річних складає 1098,82 грн. Сума заборгованості з врахуванням індексу інфляції складає 7606,78 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Акважитлосервіс» звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати і прийняти нове рішення про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі основного боргу 13 838, 87 грн., 3% річних - 1078,39 грн. та інфляційних витрат в розмірі 7469 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції невірно встановлено обставини щодо початку здійснення ТОВ «Акважитлосервіс» господарської діяльності з утримання та обслуговування багатоквартирного будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 . Так, суд помилково вважав, що позивач був балансоутримувачем будинку в період з 17.09.2014 року по 13.04.2016 року, в той час як обслуговування будинку було розпочато з жовтня 2013 року по 01 вересня 2016 року, що підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема наказом ТОВ «Акважитлосервіс» №18 від 30 вересня 2013 року «Про виробничо-господарську діяльність». Матеріалами справи також підтверджується, що ОСББ «Озерні зорі» прийняло в управління будинок з 01.09.2016 року, що також не було взято до уваги судом першої інстанції.

Судом також не було враховано, що не проживання власника у квартирі не звільняє його від участі у оплаті послуг з утримання житла та прибудинкової території, оскільки балансоутримувачем здійснюється комплекс робіт, спрямованих на створення необхідних умов для проживання людей і забезпечення збереження жилих будівель та технічного обладнання. До цих робіт належить підготовка до весняно-літнього та осінньо-зимового періодів, прочищення димарів та газоходів, наладка та регулювання технічного обладнання будинку, обстеження стану несучих і огороджувальних конструкцій, тощо. Ці витрати не залежать від того, проживає власник у квартирі, чи ні. З огляду на вказане, апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач ОСОБА_1 , не проживаючи у квартирі в спірний період (що не підтверджено належними доказами), не отримував послуг, а тому не повинен оплачувати за утримання будинку та прибудинкової території. Судом також не враховано, що в період опалювальних сезонів 2013/2014, 2014/2105 рр. надання послуг централізованого опалення для мешканців будинку здійснювалося на підставі укладеного договору ТОВ «Акважитлосервіс» з ПАТ «Київенерго» № 510341 від 02.01.2013 року про постачання теплової енергії. Протягом вказаних оплювальних періодів відповідач ОСОБА_1 не повідомляв позивача про відсутність опалення у квартирі, про тимчасове не проживання чи відключення централізованого опалення до квартири у встановленому законодавством порядку, з метою зменшення оплати за опалення. Вартість поставленої теплової енергії у зазначені опалювальні періоди ТОВ «Аквжитлосервіс» сплачена ПАТ «Київенерго» тому позивач має обґрунтовані підстави для стягнення з відповідача коштів за надані послуги. В апеляційній скарзі позивач також просив суд апеляційної інстанції взяти до уваги уточнений розрахунок заборгованості відповідача, зроблений урахуванням фактичної опалювальної площі квартири, що становить 66,1 кв.м.

В порядку ст. 360 ЦПК України, відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає доводи скарги такими, що не можуть бути взяті до уваги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно, ст. 357 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав встановленою обставину, що відповідач, як власник квартири, не отримує послуги з постачання теплової та електричної енергії, плата за які нараховувалась позивачем, як це відображено в розрахунку заборгованості. При цьому, суд дійшов висновків про непридатність даної квартири для використання за призначенням, як такої, що не відповідає санітарно-технічним умовам, оскільки в квартирі відсутній ремонт, не розпочато проведення внутрішніх оздоблювальних робіт, не встановлено приладів для опалення квартири, електро - та водопостачання, що підтверджується наданими відповідачем фотознімками.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 22.10.2013 року. (т. 1а.с.9)

Розпорядженням Дніпровської РДА в м. Києві «Про визначення балансоутримувача житлового будинку АДРЕСА_1» від 17 вересня 2014 року № 406 балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_1 до створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку було визначений ТОВ «Акважитлосервіс». (т. 1 а.с. 11)

Наказом директора ТОВ «Акважитлосервіс» № 18 від 30.09.2013 року «Про виробничо-господарську діяльність підприємства», з 01 жовтня 2013 року, до розрахунку та подання тарифів Управлінням цінової політики КМДА та затвердження постановою КМДА, по житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 установлено та затверджено тарифи на послуги з утримання будинку і споруд, а також на надання додаткових послуг. (т. 1 а.с. 12)

В подальшому, до затвердження Київською міською державною адміністрацією тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території, застосовувались тарифи, які затверджувалися відповідними наказами ТОВ «Акважитлосервіс», як обслуговуючої організації будинку. (т. 1 а.с. 13-22)

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 14.09.2016 року № 830 затверджено тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території для багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 , згідно якого оплата послуг не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунком складає 5,95 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартир першого поверху та 6,79 грн. за 1 кв.м. квартир крім першого поверху ( а.с т. 1 а.с. 31 ).

З матеріалів справи також вбачається, що ТОВ «Акважитлосервіс» надавалися по будинку за адресою: АДРЕСА_1 також послуги з опалення, електропостачання, холодного та гарячого водопостачання, що підтверджується укладеними ТОВ «Акважитлосервіс» договорами:

- з ПАТ «Київенерго» від 02.12.2013 №510341 «На постачання теплової енергії у гарячій воді» (т. 1 а.с. 25-27);

- з ПАТ «Київенерго» від 27.06.2007 р. №80701 «На постачання електричної енергії» (т. 1 а.с. 23) та Додаткової угоди до даного договору від 29.05.2015 року (т. 1 а.с. 24);

- з ПАТ «Київводоканал» №39/1198-04 від 01.07.2014 року (т. 1 а.с. 28).

З 01.09.2016 року ТОВ «Акважитлосервіс» припинило обслуговування будинку у зв`язку з створенням співвласниками ОСББ «Озерні зорі» та здійснення ним фактичного управління вказаним будинком.

Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і придомової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

Згідно зі ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим дотриманням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Акважитлосервіс» здійснювало обслуговування будинку АДРЕСА_1, забезпечувало постачання теплової енергії та централізованого опалення у спірний період, а тому відповідач ОСОБА_1 , як власник квартири № 40, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, у тому числі оплачувати зазначені послуги.

Судом першої інстанції помилково взято до уваги доводи відповідача про те, що він фактично не отримував послуг гарячого та холодного водопостачання, електропостачання та опалення, так як в його квартирі не встановлено будь-яких необхідних для цього комунікацій, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України в редакції на час ухвалення рішення, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять належним чином оформлених актів-претензій щодо ненадання позивачем житлово-комунальних послуг або заяви відповідача щодо відмови від їх отримання.

Фотоматеріали, додані відповідачем до відзиву на позов, не є належними доказами, на підставі яких суд міг би встановити обґрунтованість заперечень відповідача, а тому вони не можуть бути взяті судом до уваги.

Колегія суддів апеляційного суду вважає також доведеними вимоги позивача в частині стягнення боргу за надання послуг з електропостачання за період з вересня 2016 року по січень 2017 року включно, оскільки матеріалами справи доведено, що після передачі будинку на обслуговування ОСББ «Озерні зорі» у вказаний період позивач продовжував надавати житлово-комунальні послуги мешканцям будинку на підставі договорів, укладених з підрядними організаціями, в той час як ОСББ «Озерні зорі» уклали договір на постачання електричної енергії для багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 з ПАТ «Київенерго» лише 15.02.2017 року.

В той же час, дослідивши матеріали справи та перевіривши заперечення відповідача, апеляційний суд вбачає, що позивач ТОВ «Акважитлосервіс», заявляючи вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг, однією із складових такої заборгованості зазначає оплату послуг консьєржа, однак доказів на підтвердження понесення позивачем таких витрат матеріали справи не містять. Тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача в цій частині.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості по оплаті за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а також послуг з опалення, за виключенням додаткових послуг (послуги консьєржа). При цьому апеляційним судом приймається до уваги саме розрахунок заборгованості, доданий до апеляційної скарги, оскільки він зроблений з урахуванням фактичної опалювальної площі квартири відповідача.

З огляду на вказане, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають: заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з грудня 2013 року по січень 2017 року включно в розмірі 13 293, 12 грн., три відсотки річних - 1066,22 грн., інфляційні витрати в розмірі 7355,19 грн., а всього: 21 714,53 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 268, 374, 376, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Акважитлосервіс» - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Акважитлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акважитлосервіс» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з грудня 2013 року по січень 2017 року включно в розмірі 13 293, 12 грн., три відсотки річних - 1066,22 грн., інфляційні витрати в розмірі 7355,19 грн., а всього: 21 714 (двадцять тисяч одна тисяча сімсот чотирнадцять) гривень 53 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акважитлосервіс» судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 3840 (три тисячі вісімсот сорок) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 травня 2019 року.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: С.О.Журба

К.П.Приходько