ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/223/19

Головуючий у першій інстанції Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/611/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.

секретар: Поклад Д.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Відділ культури і туризму Ічнянської міської ради Чернігівської області

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради Чернігівської області про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування завданої моральної шкоди (суддя Коверзнев В.О.), ухвалене о 16 год. 23 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 01 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ №30/01-06 від 05.12.2018 року Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради; поновити ОСОБА_1 на посаді директора Ічнянської школи мистецтв; стягнути з Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.12.2018 року по день її поновлення на роботі; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 10 000 грн, заподіяну у зв`язку із її незаконним звільненням. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 01 серпня 1993 року працювала в Ічнянській школі мистецтв, з 30 серпня 2013 року на посаді директора. Відповідно до наказу №30/01-06 від 05 грудня 2018 року ОСОБА_1 звільнено 06 грудня 2018 року із займаної посади з підстав, передбачених іншими законами, згідно з пунктом 9 статті 36 КЗпП України, підстава: Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28.01.2016 року. Позивач вважає зазначений наказ незаконним. ОСОБА_1 вказує, що під час її звільнення із займаної посади було помилково застосовано спеціальний Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», оскільки Ічнянська школа мистецтв в першу чергу є закладом позашкільної освіти, а не культури, і у даному випадку вказаний Закон не підлягає застосуванню до керівників позашкільних навчальних закладів. Позивач вважає, що відповідач під час її звільнення мав на увазі зміну в організації виробництва і праці, тобто підставу, передбачену статтею 40 КЗпП України, проте вона не була попереджена завчасно роботодавцем про її наступне звільнення і зміну істотних умов праці та, незважаючи на наявність інших вакантних посад, останні їй запропоновані не були. У зв`язку з незаконним звільненням, ОСОБА_1 вказує, що їй повинен бути виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, а також моральна шкода, яка полягає у приниженні її ділової репутації та престижу як фахівця, що в свою чергу заподіяло їй значних душевних страждань, значно порушило її нормальні життєві зв`язки.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що Ічнянська школа мистецтв є закладом сфери культури, а тому на спірні правовідносини поширюється дія пункту 2 розділу II Прикінцевих положень до Закону України «Про культуру», згідно якого набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 КЗпП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що Відділом культури і туризму Ічнянської міської ради під час звільнення ОСОБА_1 із займаної посади було помилково застосовано спеціальний Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», оскільки в даному випадку він не підлягає застосуванню до керівників позашкільних навчальних закладів, а тому позивача було протиправно звільнено із займаної посади на підставі п.9 ст.36 КЗпП України, який також у даному випадку не підлягає застосуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу Відділ культури і туризму Ічнянської міської ради просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Відповідач вказує, що позивача було звільнено на виконання вимог пункту 2 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» з підстав, передбачених іншими законами згідно з пунктом 9 статті 36 КЗпП України, а не помилково, як вважає позивач. За доводами Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради, на даний час зайняття посади керівника державного та комунального закладу культури можливе лише на підставі строкового трудового договору. Відповідач наголошує, що Ічнянська школа мистецтв є закладом культури, а не освіти.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що Наказом №18-К від 30 серпня 2013 року ОСОБА_1 переведено на посаду директора Ічнянської школи мистецтв з 1 вересня 2013 року (а.с.14).

Наказом Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради №30/01-06 від 05.12.2018 року звільнено ОСОБА_1 , директора Ічнянської школи мистецтв, 06 грудня 2018 року із займаної посади з підстав, передбачених іншими законами, згідно з пунктом 9 статті 36 КЗпП України; підстава: Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28.01.2016 р. №955-VIII (а.с.29).

Згідно Статуту Ічнянської школи мистецтв (у новій редакції) (далі Школа), затвердженого рішенням сьомої (позачергової) сесії Ічнянської міської ради сьомого скликання від 23 травня 2018 року №436-VII (а.с.77-89), Ічнянська школа мистецтв є початковим спеціалізованим мистецьким навчальним закладом, початковою ланкою спеціальної мистецької освіти, належить до системи позашкільної освіти. Школа надає державні гарантії естетичного виховання через доступність до надбань вітчизняної і світової культури, готує підґрунтя для занять художньою творчістю, а для найбільш обдарованих учнів до вибору професії в галузі культури та мистецтва. Засновником (власником) Школи є Ічнянська міська рада. Школа заснована на комунальній власності Ічнянської міської територіальної громади і підпорядковується та підзвітна відділу культури і туризму Ічнянської міської ради. Відповідно до п.п.6.1., 6.2. Статуту керівництво закладом здійснює директор, який, зокрема, успішно пройшов підвищення кваліфікації та атестацію керівних закладів освіти сфери культури в порядку, встановленому Міністерством культури України. Директор призначається на посаду та звільняється з посади відповідно до законодавства.

Відповідно до Положення про відділ культури і туризму Ічнянської міської ради, затвердженого рішенням шостої (позачергової) сесії Ічнянської міської ради сьомого скликання від 27.04.2018 року №348- VII (а.с.90-96) Відділ культури і туризму Ічнянської міської ради (далі Відділ) є виконавчим органом Ічнянської міської ради, утворюється Ічнянською міською радою на комунальній власності Ічнянської територіальної громади, для реалізації завдань місцевого самоврядування у сфері культури, туризму, охорони культурної спадщини, питань релігії та національностей. Відділ очолює начальник, який, зокрема здійснює керівництво Відділом та координує роботу закладів культури, підпорядкованих Відділу; видає в межах своєї компетенції накази, організовує і контролює їх виконання; приймає на роботу та звільняє з роботи у порядку, передбаченому законодавством, керівників комунальних організацій, встановлення та скасування умов оплати праці, їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності.

28 січня 2016 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», яким було внесено зміни, зокрема у Законі України «Про культуру», зокрема текст статті 21 викладено в такій редакції: керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п`ять років за результатами конкурсу. Згідно пункту 2 Прикінцевих положень вказаного Закону набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Частиною 2 статті 23 Закону України «Про культуру» встановлено, що до базової мережі закладів культури місцевого рівня належать комунальні заклади культури, зокрема мистецькі школи.

Таким чином, оскільки Статутом ОСОБА_2 школи мистецтв у новій редакції 2018 року Школу було передано під підпорядкування Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради і чинним законодавством передбачено проведення конкурсу для зайняття посади керівника такого закладу культури і укладення з ним контракту, що є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Ічнянська школа мистецтв є закладом сфери культури і позивача на законних підставах звільнено з посади згідно з пунктом 9 статті 36 КЗпП України (з підстав, передбачених іншими законами).

Крім того, інспекційною перевіркою Управління держпраці у Чернігівській області, проведеного у січні 2019 року, не було встановлено порушень законодавства про працю при звільненні позивача з роботи (а.с.98-103). При цьому встановлено, що заяв чи звернення від ОСОБА_1 до Відділу про призначення її тимчасово виконуючою обов`язки директора Ічнянської школи мистецтв не надходило.

Доводи апеляційної скарги, що Ічнянська школа мистецтв є закладом позашкільної освіти, а не культури, ґрунтуються на невірному тлумаченні норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Посилання позивача, що роботодавець при звільненні ОСОБА_1 мав на увазі зміну в організації виробництва і праці, тобто підставу, передбачену статтею 40 КЗпП України, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки звільнення відбулось саме на підставі п.9 ст.36 КЗпП України, як це було передбачено пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури».

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову не спростовують, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 травня 2019 року.

Головуючий: Судді: