ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3427/19 Номер провадження 22-ц/814/2556/19Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Одринської Т.В.

суддів: Карпушина Г.Л, .Пікуля В.П.

за участю секретаря судових засідань - Ряднини І.В.

за участю учасників справи: представника ОСОБА_1 адвоката Власенко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за поданням державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Клюшник Є.М. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2019 року

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2019 року державний виконавець Київського ВДВС м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Своє подання державний виконавець обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 38787125 з примусового виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави в справі № 2-6357/06 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Державний виконавець зазначав, що на майно боржника накладено арешт, але частка майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами не визначена. З метою повного та фактичного виконання рішення суду, для подальшої реалізації, просив визначити частку майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2019 року подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Клюшник Є.М. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами-задоволено частково.

Визначено частку боржника ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) в спільному майні - земельній ділянці, кадастровий номер :14:002:0603, площею 0,2497 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса: АДРЕСА_1 , яка на підставі акту на право приватної власності на землю серія та номер: І-ПЛ № 009000 , виданого 26.03.2003, видавник: Полтавська міська рада належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , в розмірі 1/4 частки.

В задоволенні інших вимог подання - відмовлено.

З вказаною ухвалою суду не погодився боржник та оскаржив її в апеляційному порядку.В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом не враховано систематичне погашення ним заборгованості по аліментам, його борг зменшився з 50789,48 грн. до 43718,21 грн. Також вказав, що виділення частки, порушує права інших співвласників, оскільки ускладнить їхнє користування спільною земельною ділянкою, які він та члени його родини використовують для вирощення городини.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Київського ВДВС м. Полтава Головного ТУЮ у Полтавській області на виконанні перебуває виконавче провадження № 38787125 з примусового виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави в справі № 2-6357/06 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку починаючи з 01.11.2005 до повноліття / а.с.5/.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Згідно довідки державного виконавця № 31452 від 12 червня 2018 року, станом на 01.06.2019 заборгованість боржника по аліментам складає 50789,48 грн. / а.с. 6-11/.

Постановою державного виконавця від 14. 09.2018 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника / а.с.14-15/

Як встановлено судом, боржнику ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належать дві земельні ділянки:

- земельна ділянка, кадастровий номер :14:002:0603, площею 0,2497 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, адреса: АДРЕСА_1 , яка на підставі акту на право приватної власності на землю, серія та номер: І-ПЛ № 009000, виданого 26.03.2003, видавник: Полтавська міська рада, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 ;

- земельна ділянка, кадастровий номер :14:002:0626, площею 0,1 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 , яка на підставі акту на право приватної власності на землю, серія та номер: І-ПЛ № 009000, виданого 26.03.2003, видавник: Полтавська міська рада, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 .

Статтею 443 ЦПК України передбачено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України « Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Частиною 1 статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно зі ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно з ч. 5 ст. 89 ЗК України при визначенні розміру часток у спільній сумісній власності слід виходити з того, що вони є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Статтею 120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Зазначеними нормами закріплено загальний принцип рівності часток співвласників в праві спільної сумісної власності, крім випадків, коли має місце цілісність об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. В таких випадках визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від часток в праві власності на будівлю і споруду.

З урахуванням викладеного, а також те, що боржник в добровільному порядку не виконує рішення суду протягом тривалого часу, з 2005 року, колегія суддів погоджується, що визначення частки боржника у спільній сумісній власності сприятиме належному виконанню рішення у справі.

В свою чергу, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 не є власником об`єкта нерухомості в АДРЕСА_1 ., дійшов висновку про часткове задоволення подання, правомірно відмовивши у визначені розміру частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :14:002:0626.

Посилання апелянта на добровільне виконання рішення суду не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали справи містять лише дві квитанції, відповідно до яких боржником сплачено аліменти в розмірі 4800 грн / а.с.59/, інших доказів, які б свідчили про погашення боржником заборгованості не надано.

Наявність інших співвласників земельної ділянки не є перешкодою для задоволення подання державного виконавця.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2019 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2019 року.

Головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

Судді: ______________ Г.Л. Карпушин __________________В.П.Пікуль