ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/919/19
Провадження № 22-ц/4820/1010/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року,

встановив:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами посилаючись на те, що на підставі судових рішень з відповідача на її користь стягувалися аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, разом із тим, ОСОБА_2 приховував свій дохід.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд встановити всі доходи ОСОБА_2 , включаючи об`єкти рухомого та нерухомого майна, та присудити з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за аліментами за період з березня 2000 року до квітня 2010 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року в позові відмовлено.

Суд виходив з того, що ОСОБА_1 не довела факту виникнення заборгованості за аліментами, внаслідок чого її позов є безпідставним і не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та передати справу на новий розгляд посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що протягом 2000-2010 років ОСОБА_2 приховував свій дохід, у зв`язку з чим виникла заборгованість за аліментами, натомість, суд не з`ясував усіх обставин справи, не дав належної оцінки дослідженим доказам, неправомірно розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження та дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

ОСОБА_2 не подав відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що з 21 червня 1986 року до 12 вересня 2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі та мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Хмельницького міського суду Хмельницької області від 31 березня 2000 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 20 березня 2000 року і до повноліття дитини.

У період з 20 березня 2000 року до 12 квітня 2005 року аліменти на дитину за вказаним судовим рішенням утримувались із заробітної плати відповідача.

З 12 квітня 2005 року ОСОБА_2 добровільно сплачував аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 вересня 2007 року змінено розмір аліментів на повнолітню дитину. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу набрання цим рішенням суду законної сили та до припинення стягувачем навчання, тобто до 1 липня 2008 року.

Зазначені обставини визнані сторонами, встановлені судовими рішеннями та підтверджуються письмовими доказами у справі.

Згідно зі ст. 80 КпШС України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку.

В силу ст. 198 і ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 195 СК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого провадилося їх стягнення. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

За змістом ст. 201 СК України до відносин між батьками та повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. 195 СК України.

Як передбачено ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять жодних доказів про те, що ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів на дочку ОСОБА_3 , внаслідок чого виникла заборгованість за аліментами.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують указаний висновок суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною четвертою цієї статті встановлено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Між сторонами виник спір про стягнення аліментів, який за змістом указаних норм процесуального закону міг бути розглянутий судом у порядку спрощеного позовного провадження.

Отже посилання ОСОБА_1 на порушення судом першої інстанції порядку розгляду справи не відповідають нормам чинного законодавства.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2019 року.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ А.М. Костенко

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Стефанишин С.Л.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 50