Справа № 214/7382/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

20 травня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретаря судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, при заочному розгляді справи, в порядку спрощеного провадження, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою 07.11.2018 року, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №KRXRRX12290780 від 28.12.2007 року станом на 23.07.2018 року в загальному розмірі 15 633,94 грн., та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1762 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.12.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та Відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Відповідач отримав кредит в розмірі 2995,19 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірів 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення 27.12.2008 року.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та «Тарифів Банку».

Свої зобов`язання Позивач виконав, однак відповідач покладені на нього обов`язки не виконує належним чином, у результаті чого станом на 23.07.2018 року утворилась заборгованість, яка складає: 15 грн., з яких: заборгованість за пенею - 14413,28 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 720,66 грн., яку представник позивача просить суд стягнути з позичальника в примусовому порядку.

Ухвалою суду від 27.12.2018 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу від 05.02.2019 року справа передана судді Гринь Н.Г.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про що в матеріалах справи маються поштові повернення . Про поважність причини неявки суд не повідомив.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, 28.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір №KRXRRX12290780 (далі Кредитний договір), згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2995,20 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірів 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення 27.12.2008 року включно (а.с.6).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.9-15).

Судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.10.2008 року стягнуто заборгованість за договором №№KRXRRX12290780 від 08.10.2008 року станом в розмірі 5456,94 року.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу ст.ст. 526, 527, 530, 610ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов`язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Такі ж висновки застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року в справі № 6-1252цс16, та відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-1206 цс 15, та п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012№5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 17 роз`яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов`язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Оскільки, після закінчення строку дії договору між сторонами існують невиконані зобов`язальні правовідносини, є підстави для нарахування неустойки.

Разом з тим, Умовами та правилами надання банківських послуг, а саме п. 5.1 передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених договором, клієнт зобов`язаний сплатити банку пню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу.

Одночасно, п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів передбачена сплату штрафу в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

За положеннями ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15 зроблено висновок, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про неможливість одночасного стягнення з відповідача штрафів (як процентної, так і фіксованої частин) та пені у межах відповідальності за зобов`язаннями за одним і тим самим кредитним договором.

З огляду на рівень виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, допущення неодноразово істотного прострочення вимог, що призвело до зростання кредитної заборгованості, дотримуючись принципів розумності та справедливості, уникнення подвійної відповідальності за одне порушення, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 500 грн. - фіксована частина, 720,66 грн. - процентна складова.

Однак, відповідач ОСОБА_1 у порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 23.07.2018 року складає 15 633 грн. 94 коп., з яких:заборгованість за пенею - 14 413,28 грн. штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.

штраф (процентна складова) - 720,66 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5).

У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості частково та стягнути останнього на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за пенею у розмірі 14 413,28 грн..

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України та п.39 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 1762,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 610, 623, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , заборговнаість за пенею за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором №KRXRRX12290780 від 28.12.2007 року в розмірі 14 413 (чотирнадцять тисяч чотириста тринадцять) грн. 28 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складання.

Повний текст рішення складено 20.05.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь