Справа № 604/271/19
Провадження № 2/604/180/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суду Тернопільської області складі:

головуючого судді - Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання: - Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Підволочиської селищної ради про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання осіб втратившими право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Підволочиської селищної ради, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання осіб втратившими право користування житловим будинком - АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу укладеного 25 січня 2017 року із ОСОБА_2 У даному житловому будинку зареєстровані відповідачі по справі. Звернувшись до відділу державної реєстрації Підволочиської селищної ради із заявою про зняття ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання, йому відмовлено у зв`язку із відсутністю осіб, які знімаються з реєстрації. Оскільки відповідачі не є членами сім`ї позивача, будь яких угод щодо користування житлом між ними не укладалось, тривалий час не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , не оплачують комунальних послуг та не беруть участі в утримані будинку, їх реєстрація створює позивачу перешкоди у користуванні майном, які полягають у сплаті надмірно нарахованих комунальних послуг, місце перебування відповідачів не відоме, а тому з метою захисту права власності просить позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача Підволочиської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти позову не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причину повторної неявки, відзиву не подавали. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 січня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу Матійчик А.В., зареєстрованого в реєстрі за №24, укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 79203320 від 31 січня 2017 року - житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Згідно довідки, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради № 57 від 13 лютого 2018 року відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані в АДРЕСА_1 .

У відповідності до актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 17 січня 2019 року, 01 лютого 2018 року, 10 квітня 2018 року, 15 червня 2018 року, 10 серпня 2018 року, 15 листопада 2018 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на час обстеження в АДРЕСА_1 були відсутні, зі слів сусідів - у господарстві з 2015 року не проживають.

Таким чином судом встановлено, що позивач та відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , в житловому будинку, який на праві власності належить позивачу. Відповідачі не проживають у даному житловому приміщенні більше одного року, між позивачем, який є власником майна, і відповідачами не існує договірних відносин щодо цього майна, договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Окрім того, Верховний Суд України в постанові від16 листопада 2016року в справі №6-709цс16 зазначив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов слід задовольнити, усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.

Керуючись ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , Підволочиської селищної ради, юридична адреса: вул.. Шептицького,4, смт. Підволочиськ Тернопільської області , про усунення перешкод у користування майном шляхом визнання осіб втратившими право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Н.Б.Сташків