СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
Справа № 760/6614/15-ц
№2/760/260/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

01 березня 2019 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача ОСОБА_3

представника Відповідача Гуменюк Т.М.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю.

ІІ. Описова частина

У березні 2012 року Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Київенерго» з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я.

Позивач просить стягнути з Відповідачів в порядку відшкодування майнової шкоди суму в розмірі 10576,00 грн, компенсацію втраченого заробітку в сумі 15663,30 грн, а також компенсацію за спричинену йому моральну шкоду в розмірі 500000 гривень.

Свої вимоги Позивач мотивує наступним.

11 березня 2012 року близько 07 години поблизу будинку № 40 по вулиці Гетьмана у місті Києві стався прорив труби теплотраси діаметром 600 мм, внаслідок чого в асфальтовому покритті утворилася промоїна. Під час цієї аварії постраждав ОСОБА_2 (Позивач).

Внаслідок цієї аварії Позивач отримав опіки кип`ятком ІІ-ІІІ ступенів 30% тіла нижніх кінцівок, опіковий шок середньої тяжкості, що підтверджується випискою з історії хвороби Київської міської клінічної лікарні № 2 від 27.03.2012.

Така тяжка травма спричинила розлад імунної та ендокринної системи Позивача і в клінічній лікарні № 2 був встановлений діагноз діабет II типу і змішаний зоб, та ожиріння III ступеня, про що також зазначено у виписці від 27.03.2012.

Теплова магістраль по АДРЕСА_1 Києві, на якій відбувся прорив, перебуває на обслуговуванні Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (Відповідач).

В ході тривалого лікування, пов`язаного з даною травмою Позивач, як він зазначає, витратив власні кошти на лікування, консультації, медикаменти в розмірі 10 576,00 грн, що підтверджується квитанціями.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень Позивачу, як він вказує, була встановлена II група інвалідності, що підтверджується довідкою від 18.07.2012 № 791767, а з 08.07.2013 встановлено III групу інвалідності безтерміново, що підтверджується довідкою від 08.07.2013 № 813423.

Посилаючись на ст. 1195 Цивільного кодексу України Позивач просить стягнути з Відповідача заробіток (дохід) втрачений внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, пов`язаний з аварією за період з 18.07.2012 по 31.03.2015, який за розрахунком Позивача складає: 15 663, 30 грн:

II група інвалідності з 18.07.2012 по 08.07.2013 - 8 096,40 грн.,

III група інвалідності з 09.07.2013 по 31.03.2015 - 7 566,90 грн.

Крім того, Позивач стверджує, що внаслідок травми йому спричинена моральна шкода, оскільки він переніс значного фізичного болю та пов`язані з цим моральні страждання, майже півроку не міг самостійно пересуватись, знаходився на стаціонарному лікуванні, під час якого йому діагностували цукровий діабет II типу, змішаний зоб. З часом стан здоров`я Позивача, як він зазначає, погіршується та ступінь втрати профпрацездатності збільшується. Крім того отримані каліцтва та інвалідність III групи у віці 39 років істотно порушило нормальні життєві зв`язки, що спричиняє душевні переживання з приводу неможливості здійснювати повноцінне працевлаштування та належне утримання своєї сім`ї - дружини і двох доньок. До того ж, Позивач переніс операцію на щитовидній залозі після того, як перебуваючи в опіковому шоці, ендокринна система була порушена.

Належним розміром компенсації за спричинену моральну шкоду Позивач вважає суму в розмірі 500 000 гривень.

Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому проти заявлених вимог він висловив заперечення.

Висловлюючи заперечення проти відшкодування Позивачу витрат, понесених на придбання ліків, Відповідач звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні належним чином оформлені рецепти, які виписані безпосередньо ОСОБА_2 , рекомендації лікаря про необхідність вжиття саме ОСОБА_2 зазначених в чеках, копії яких додані до позову, ліків.

Крім того, Відповідач стверджує, що надані Позивачем докази на підтвердження вимог (медичні довідки, виписки з історії хвороби № 256/107 від 27.03.2012) свідчать про відсутність підстав вважати, що виявлені у Позивача розлади здоров`я у вигляді наявності діабету II типу, ожиріння III ступеню, зобу та інвалідність III групи, пов`язанні або могли спричинитися внаслідок отриманих опіків через подію, яка сталася 11 березня 2012 року.

Ухвалою суду від 20 квітня 2017 року у справі було призначено судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставлені питання щодо визначення впливу наслідків аварії, яка сталася 11 березня 2012 року, на стан здоров`я ОСОБА_2 .

24 листопада 2017 року на адресу суду надійшов висновок комісійної судово-медичної експертизи №192/17 від 26.10.2017.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Представник ПАТ «Київенерго» просив у задоволенні позову відмовити, взявши до уваги висновок проведеної по справі судової експертизи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення Сторін , дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 11 березня 2012 року близько 07 години поблизу будинку № 40 по вулиці Гетьмана у місті Києві стався прорив труби теплотраси діаметром 600 мм, внаслідок чого в асфальтовому покритті утворилася промоїна.

Відповідно до п. 6.3.27. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 р. № 71, організація, що експлуатує теплову мережу, повинна систематично, за графіком, здійснювати контроль стану будівельних конструкцій, трубопроводів і устаткування, антикорозійного покриття і теплової ізоляції трубопроводів теплової мережі із застосуванням сучасних ЗВТ і методів діагностики. Слід вести облік, систематизацію та аналіз виявлених дефектів за видами устаткування, виявляти причини, розробляти і впроваджувати заходи до запобігання виникненню дефектів. У разі відсутності сучасних ЗВТ і методів діагностики, як виняток, можливим є застосування шурфовок.

Докази вчинення відповідачем передбачених вказаним пунктом Правил дій щодо ділянки, на якій відбувся прорив, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що особою, відповідальною за заподіяну в даному випадку шкоду, є саме Відповідач ПАТ «Київенерго», який не забезпечив вчинення ефективних та своєчасних дій з належного збереження, реконструкції, ремонту та експлуатації майна, яке була передано йому в управління, що призвело до прориву труби.

Під час зазначеної аварії постраждав ОСОБА_2 , якому була викликана карета швидкої допомоги, що доставила його до міської клінічної лікарні № 2 м. Києва, що підтверджується копією карти виїзду швидкої медичної допомоги № 450 від 11.03.2012.

Внаслідок цієї аварії Позивач отримав опіки кип`ятком ІІ-ІІІ ступенів 30% тіла нижніх кінцівок, опіковий шок середньої тяжкості, що підтверджується випискою з історії хвороби Київської міської клінічної лікарні № 2 від 27.03.2012.

З метою визначення наслідків аварії для здоров`я ОСОБА_2 на підставі ухвали суду була проведена судово-медична експертиза, згідно з висновками якої встановлено наступне.

Згідно з даними медичної карти стаціонарного хворого № 256/107 КМКЛ №2 11.03.2012 о 8.25. гр. ОСОБА_2 був доставлений до приймального відділення зі скаргами на: «наличие ожоговых ран боли в них».

Лікарями був встановлений діагноз: «Ожог кипятком І- ІІ -ІІІст. 30% половых органов, нижних конечностей. Средний ожоговый шок.» Гр. ОСОБА_2 був переведений у відділення «шоковой реанимації».

За даними карт інтенсивної терапії від 11.03.2012 по 25.03.2012 та щоденникових записів, клініко-лабораторні показники життєдіяльності у ОСОБА_2 свідчили про відсутність у перебігу патологічного процесу (опікової хвороби) ознак загрозливих явищ для його життя.

Згідно з записами лікаря-ендокринолога від 27.03.2012 у ОСОБА_2 було діагностовано: «Хвороба /синдром/ Іценко-Кушинга Стероїдний діабет. Ожиріння 3 ст. Папілярна карцинома щитовидної залози» та рекомендовані додаткові лабораторні та інструментальні дослідження для виключення гіперкортицизму та уточнення характеру ендокринної патології.

За записами в медичній карті від 13.04.2012 у ОСОБА_2 «...раны зажили. Выписан с выздоровлением под наблюдение х-га и эндокринолога» з заключним клінічним діагнозом: «Ожог кипятком ІІ-ІІІст. 30% нижних конечностей. Стадия реконвалесценции.» Супутній діагноз: « Ожиріння ІІІ ст. Болезнь /синдром/ Иценко- Кушинга. Стероидный диабет. Папиллярная карцинома щитовидной железы» та «повністю відновленою працездатністю».

Відомостей про порушення «функції частин тіла та органів ОСОБА_2 , які отримали ушкодження внаслідок опіків ІІ-ІІІ ступенів», а також наслідків опіків у вигляді рубцевих деформацій та контрактур на момент виписки та у подальшому в наданій медичній документації, не міститься.

Експерти зазначають, що згідно з медичною картою амбулаторного хворого поліклініки №1 Солом`янського району м. Києва, діагноз «Ожирение Пет. алиментарно-конституційного генезу», тобто збільшення маси тіла, обумовлене надлишковим вживанням їжі на фоні генетично-спадкових особливостей загального обміну речовин в організмі, встановлювався гр. ОСОБА_2 ще з 1990 року. Згідно з даними спеціальної медичної літератури, онкологічні захворювання щитоподібної залози пов`язані з нейро-ендокринними порушеннями в організмі і є генетично-спадково обумовленими, як і цукровий діабет. В їх перебігу може бути прихований період без наявних клінічних проявів. Варикозна хвороба судин нижніх кінцівок є патологією, яка розвивається за наявністю генетичних факторів ризику та несприятливих умов (надлишкова маса тіла, довготривале положення стоячи, наявність супутньої серцево-судинної патології).

Отже, у ОСОБА_2 ще в період до події, що сталася 11.03.2012, виникла й розвинулась тяжка сукупна патологія органів ендокринної системи, яка проявлялася гормональною дисфункцією, порушеннями обміну речовин, обумовила розвиток ожиріння, цукрового діабету та онкологічного захворювання щитоподібної залози (яке призвело до інвалідності). Травма 11.03.2012 у ОСОБА_2 внаслідок дії високої температури могла спровокувати їх маніфестацію (прояв), проте, не знаходиться з ними та їх наслідками в прямому причинному зв`язку. Згідно з п. 4.7. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», загострення попередніх захворювань не враховуються при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Виходячи з вищевикладеного, як стверджують експерти, після події 11.03.2012 у ОСОБА_2 мали місце термічні опіки ІІ-ІІІ ступеня з площею ураження близько 20% поверхні тіла, які не призвели до стійкої втрати загальної працездатності (ступінь втрати якої визначається у відсотках), а спричинили тривалий розлад здоров`я (більш як 21 день) й тимчасову втрату працездатності, а отже, згідно з п. 2.2.1.в) вищезазначених «Правил», відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

При вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди у вигляді понесених Позивачем витрат на лікування, придбання ліків тощо, суд керується наступним.

Доводячи свої вимоги про відшкодування витрат, понесених на лікування, Позивач повинен подати суду докази, що підтверджують необхідність лікування (призначення лікаря), та довести, яка сума була витрачена у зв`язку з цим, а саме надати суду довідки або рахунки про вартість медичних препаратів.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в підпункті «в» пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

До матеріалів справи Позивачем надані копії чеків та квитанцій на придбання ним ліків та проведення лікувальних процедур. (Том 1, а.с. 8-15)

В той же час, частина зазначених платіжних документів датована днями до 11 березня 2012 року, а частина - після 13 квітня 2012 року, коли ОСОБА_2 був виписаний з лікарні під нагляд ендокринолога.

Враховуючи, що на момент виписки з лікарні рани у ОСОБА_2 загоїлися, і відомостей про причинно-наслідковий зв`язок з травмою Позивача та подальшим його лікуванням від наявних ще до травми хвороб у справі немає, суд бере до уваги лише ті розрахункові документі на придбання ліків, які датовані періодом лікування Позивача безпосередньо від опіків внаслідок події 11.03.2012. Загальна вартість придбаних ліків згідно з наданими чеками в період 11.03.2012 по 13.04.2012 становить 732,92 гривні.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Таким чином, суд вважає можливим стягнути з Відповідача на користь ОСОБА_2 понесену ним матеріальну шкоду в розмірі 732,92 гривень.

Що стосується вимог про стягнення Відповідача втраченого Позивачем заробітку внаслідок встановлення йому інвалідності з 18.07.2012, то суд звертає увагу на те, що причинно-наслідковий зв`язок між аварією, яка сталася 11.03.2012, та встановленням ОСОБА_2 інвалідності матеріалами справи не підтверджується. 13 квітня 2012 року, як вбачається з медичної карти та висновку експертизи, ОСОБА_2 був виписаний з лікарні з повністю відновленою працездатністю. Відтак, у цій частині позов задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог Позивачів про стягнення з Відповідача моральної шкоди, суд керується наступним.

Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: в тому числі: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п.3 ч.2).

Відповідно до статті 1168 Цивільного кодексу України Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним, що вчиненням ПАТ «Київенерго» винних дій (бездіяльності), які призвели до заподіяння шкоди здоров`ю Позивача, фізичного болю, тривалого лікування, вимушеним змінам в організації життя, додатковим витратам та зусиллям, спрямованим на поновлення порушеного права, останньому заподіяно і моральну шкоду, яку суд оцінює в 50000 гривень.

Розмір компенсації суд визначає виходячи з глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації протягом тривалого терміну.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з ПАТ «Київенерго» підлягає сума судового збору в розмірі 243,60 гривень на користь Позивача.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь ОСОБА_2 в порядку відшкодування завданої матеріальної шкоди суму в розмірі 732,92 гривень (сімсот тридцять дві грн 92 коп.)

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь ОСОБА_2 в порядку відшкодування завданої моральної шкоди суму в розмірі 50000 гривень (п`ятдесят тисяч грн 00 коп.)

В іншій частині позову відмовити.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5.Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Київенерго», 01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, .

Суддя: