КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6424/2019 Головуючий у 1 інстанції - Катющенко В.П.
Унікальний номер справи № 755/9060/18 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції про оголошення особи померлою,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа: ВРАЦС Дніпровського РУЮ, про оголошення особи померлою.

На обґрунтування заявлених вимог вказувала, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 З 1984 року, після одруження сім`я проживала в місті Луганськ.

З 2000 року ОСОБА_2 працював на підприємстві з іноземною інвестицією «Імперіал Тобако Юкрейн».

Починаючи з березня 2014 року на сході України, в тому числі, в місті Луганськ, розпочались масові акції та збройні напади проросійсько налаштованих сепаратистів.

14 червня 2014 року ОСОБА_2 , прямуючи з дачного будинку, що знаходиться в селі Хрестове Луганської області до міста Луганськ на автомобілі Шкода - Октавія, д.н.з. НОМЕР_1 , був затриманий озброєними особами на блок - посту біля с. Металіст Слов`яносербського району Луганської області та доставлений до будівлі Луганської обласної державної адміністрації. На той час ця будівля була захоплена бойовиками.

Вказувала, що дізнавшись про зникнення чоловіка, ОСОБА_1 15 червня 2014 року звернулась до Жовтневого районного відділу міліції Луганського міського управління ГУМВС України у Луганській області із заявою про зникнення безвісти свого чоловіка. Відомості були внесені в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0002311 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Цього ж дня, ОСОБА_1 подала заяву до Луганської ОДА про зникнення чоловіка. Поспілкуватись із самопроголошеним «комендантом» захопленої будівлі Луганської ОДА, заявник дізналась, що її чоловік був затриманий на блок - посту, оскільки в його автомобілі був виявлений ноутбук, в якому знаходились статті із назвами: «ІНФОРМАЦІЯ_6» також контактна переписка «Правого сектора» із топографічними картами з нанесенням хрестиків - орієнтувань для збройних ударів.

17 червня 2014 року ОСОБА_1 разом із подругою ОСОБА_4 , прийшла до будівлі Луганської ОДА, проте, на вході її повідомили, що її чоловіка перевели до будівлі Луганського обласного управління Служби безпеки України, що на той час так само було захопленого бойовиками.

Однак, 20 червня 2014 року друг сім`ї заявника, ОСОБА_5 , дізнавшись від знайомих, повідомив ОСОБА_1 , що її чоловік ОСОБА_2 помер в будівлі РДА.

22 червня 2014 року ОСОБА_1 разом із другом сім`ї ОСОБА_6 звернулась до СВ Жовтневого РВ. про пропажу та ймовірну смерть ОСОБА_2

У липні 2014 року ОСОБА_1 із сім`єю була вимушена покинути територію міста Луганськ.

У липні 2014 року заявник звернулась до підприємства з іноземною інвестицією «Імперіал Тобако Юкрейн», де працював її чоловік та повідомила про зникнення та ймовірну смерть ОСОБА_2

Звернувшись до Служби безпеки України, 25 липня 2014 року отримали відповідь, надану Штабом Антитерористичного центру при Службі безпеки України, що ОСОБА_2 , за наявною в них інформацією, внесений до переліку полонених. Згодом, у 2015 році, Штаб АТЦ поінформував, що за даними Міжвідомчого центру допомоги громадянам у питаннях звільнення полонених, заручників та віднайдення зниклих безвісти, ОСОБА_2 значиться зниклим безвісти.

22 серпня 2014 року слідчим відділом Сєвєродонецького міського відділу ГУМВС відкрито кримінальне провадження №0002557 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 Кримінального процесуального кодексу України (викрадення).

Вказане кримінальне провадження неодноразово переводилось з одних правоохоронних органів до інших. Зараз знаходиться в Марківському відділі поліції Головного Управління Національної поліції в Луганській області із зміненим номер № 0003564 від 06 грудня 2016 року.

Проте, наразі нікому не відоме точне і достовірне місцезнаходження її чоловіка ОСОБА_2 З 14 червня 2014 року заявник із чоловіком не спілкувалась, на зв`язок із нею ОСОБА_2 не виходив.

За таких обставин, заявник ОСОБА_1 просила суд, оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Паркомуна Комунарського району Ворошиловської (Луганської) області померлим із зазначенням дати смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто день отримання інформації про його смерть.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції про оголошення особи померлою - задоволено частково.

Оголошено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перевальськ Луганської області, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , який зник в червні 2014 року - померлим.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що з моменту зникнення ОСОБА_2 й до моменту постановлення судового рішення минуло майже 5 років.

Вказує, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин ч. 1 ст. 46 ЦК України, оскільки частиною 2, 3 вказаної статті передбачена можливість оголошення особи померлою у зв`язку із воєнними діями або збройним конфліктом за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Звертає увагу суду на те, що в період зникнення її чоловіка ОСОБА_2 , офіційно в Україні не було введено воєнного стану, проте проводилась антитерористична операція спрямована на подолання збройного конфлікту.

Вказує, що її чоловік ОСОБА_2 працював у підприємстві з іноземною інвестицією «Імперіал Тобако Юкрейн» та відповідно до договору добровільного страхування, життя ОСОБА_2 було застраховано. Однак, згідно із пунктом 6.7. вказаного Договору, у разі якщо застрахована особа оголошена померлою, страхова виплата здійснюється за умови, якщо день її смерті, вказаний у рішенні суду, приходиться на період дії цього Договору. Таким чином ПАТ СК «ПЗУ Україна страхування життя» відмовило заявнику в отриманні страхової суми, у зв`язку із тим, що станом на день набрання рішенням законної сили, Договір страхування вже припинив свою дію. Таким чином, заявник вважає, що прийняте судом першої інстанції рішення в частини відмови встановити датою смерті ОСОБА_2 саме ІНФОРМАЦІЯ_2 не тільки порушує законне право заявника, але й призводить до фінансових втрат.

В суді апеляційної інстанції заявник та її представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представники заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили, просили розглядати справу за їх відсутності.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив із того, що заявником надано достатньо доказів на підтвердження того, що місцезнаходження ОСОБА_2 з 15.06.2014 року та по теперішній час не встановлено, відсутні будь - які відомості щодо його місця перебування, однак, виходячи із вимог ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом установлено, що 11 лютого 1984 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_1 » (а.с. 6).

23 червня 2014 року заявник звернулась до Головного управління по боротьбу з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України щодо сприяння у встановленні місцезнаходження громадянина ОСОБА_2

Відповідно до листа - відповіді Головного управління по боротьбу з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 25 липня 2014 року, за результатами проведених заходів встановлено, що звернення гр. ОСОБА_1 щодо зникнення її чоловіка ОСОБА_2 співробітниками Жовтневого РВ ЛМУ ГУ МВС України в Луганській області 16 червня 2014 року відомості внесено до ЄДР за № 0002311. 25 червня 2014 року співробітниками Жовтневого РВ ЛМУ ГУ МВС України в Луганській області та заведено оперативно - розшукову справу категорії «розшук» № 909-14. На даний момент співробітниками міліції проводяться оперативно - розшукові заходи щодо встановлення місцезнаходження гр. ОСОБА_2 (а.с. 19).

Як убачається із листа - відповіді Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ від 17 вересня 2014 року, станом на 17 вересня 2014 року приміщення СВ Жовтневого РВ було захоплено представниками так званої «Луганської народної республіки», у зв`язку з чим надати інформацію про хід розслідування кримінального провадження про зникнення безвісти гр. ОСОБА_2 не виявляється можливим.

22 серпня 2014 року на підставі інформації Національного комітету Товариства Червоного Хреста України про викрадення ОСОБА_2 слідчим відділенням Сєвєродонецького міського відділу зазначеного ГУМВС відкрито кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 (Незаконне позбавлення волі або викрадення людини) КПК України. Даних про місцезнаходження ОСОБА_2 в матеріалах вказаного кримінального провадження не має, а тому з метою повного та неупередженого розслідування і встановлення обставин його викрадення, а також місця утримання працівниками СВ Сєвєродонецького МВ проводяться можливі слідчі (розшукові) дії (а.с. 14).

Відповідно до витягу з кримінального провадження, у Марківському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області перебуває кримінальне провадження № 0003564 за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 146 КК України, щодо повідомлення про те, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 року повертаючись із дачної ділянки у с. Хрестове, був затриманий на блок - посту селища Металіст м. Луганське озброєними особами у комуфляжній формі, на теперішній час місцезнаходження останнього не відоме (а.с. 23). Факт наявності кримінального провадження також підтверджується повідомленням про початок досудового розслідування від 01 грудня 2014 року (а.с. 21).

Як убачається із листа Марківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області від 24 травня 2018 року, матеріали справи оперативного обліку № 90914 втрачено у зв`язку з захватом влади в м. Луганськ з боку НЗФ так званої «ЛНР». Крім того, 22 червня 2014 року до ЧЧ Жовтневого РВ ЛМУ ГУ МВСУ в Луганській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 про те, що «йому зателефонував невідомий та сказав, що помер його друг ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В ході моніторингу мережі Інтернет, інформації щодо можливого місцезнаходження та наявних зв`язків ОСОБА_6 не отримано. Здійснити розшукові заходи, спрямовані на встановлення ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на території м. Луганськ не виявляється можливим в зв`язку з тим, що зазначений населений пункт перебуває на території тимчасово не підконтрольній владі України (а.с. 22).

Як убачається із листа Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 14 липня 2015 року, за даними Міжвідомчого центру допомоги громадянам у питаннях звільнення полонених, заручників та віднайдення зниклих безвісти, станом на 13 липня 2015 року ОСОБА_2 значиться зниклим безвісти (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом №2505-VІІІ від 12.07.2018 року) фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною другою та третьою статті 46 ЦК України, встановлено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Згідно із п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року N 15), на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Указом Президента України №405/2014 від 13 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Статтею 1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указ Президента України № 405/2014 від 14.04.2014.

Постановою Верховної ради України від 17.03.2015 року №254-УІП «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» визначено, що зокрема на території міста Луганськ, у тому числі всіх населених пункти, які адміністративно підпорядковані міській раді цього міста, та на території населених пунктів Слов`яносербського району діяльність державних органів влади України припинена та фактично не здійснюється.

За таких обставин, існує беззаперечний факт, що у момент зникнення ОСОБА_2 на території містаЛуганськ, у тому числі населених пункти, які адміністративно підпорядковані міській раді цього міста, проводилась антитерористична операція, тобто існувала загроза смерті через наявний збройний конфлікт.

Окрім цього, особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. При цьому заявник повинен мати особисту цивільну - правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, зокрема, матеріально - правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Зазначені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою в даній справі, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою такого матеріально - правового зв`язку.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що з врахуванням встановлених обставин, суд обґрунтовано постановив рішення про оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим, однак помилково застосував до спірних правовідносин норму матеріального права, оскільки ч. 2 ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа, яка пропала безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - частковому скасуванню в частині відмови у визначенні дня вірогідної смерті з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 в повному обсязі та визначенням вірогідної дати смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року скасувати в частині відмови у встановленні дати смерті та постановити в цій частині нове рішення, яким встановити дату смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Паркомуна Комунарського району Ворошиловградської області ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття , але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 20 травня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді: