РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 562/1897/18

Провадження № 22-ц/4815/255/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Бондаренко Н. В., Хилевича С. В.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Здолбунівська музична школа Здолбунівської районної ради

Рівненської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Здолбунівської музичної школи Здолбунівського району Рівненської області - адвоката Дяденчука Анатолія Івановича на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2018 року у складі судді Кушніра О.Г., ухвалене в м. Здолбунів Рівненської області о 16 год. 41 хв., повний текст якого складено 23 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Здолбунівської музичної школи Здолбунівської районної ради Рівненської області про зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила суд зобов'язати Здолбунівську музичну школу Здолбунівської районної ради зарахувати в стаж педагогічної роботи період її роботи на посаді викладача по класу акордеон Здолбунівської музичної школи з 30 жовтня 1998 року по 14 липня 1999 року та з 01 вересня 1999 року по 19 травня 2000 року в педагогічний стаж, що дає право на надбавку до заробітної плати за вислугу років від посадового окладу, а також зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити їй щомісячну надбавку за вислугу років у відсотках до посадового окладу залежно від стажу педагогічної роботи, що складає 18 років, обґрунтовуючи тим, що у порушення вимог діючого законодавства вказані періоди відповідачем не враховано та вплинуло на розмір її надбавки за вислугу років.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2018 року вказаний позов задоволено. Зобов'язано Здолбунівську музичну школу Здолбунівської районної ради Рівненської області зарахувати в стаж педагогічної роботи ОСОБА_1 період роботи на посаді викладача по класу акордеон Здолбунівської музичної школи з 30 жовтня 1998 року по 14 липня 1999 року та з 02 вересня 1999 року по 19 травня 2000 року в педагогічний стаж, що дає право на надбавку до заробітної плати за вислугу років від посадового окладу. Зобов'язано Здолбунівську музичну школу Здолбунівської районної Рівненської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну надбавку за вислугу років у відсотках до посадового окладу залежно від стажу педагогічної роботи відповідно до Закону України «Про освіту» з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто зі Здолбунівської музичної школи Здолбунівської районної ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. понесених нею судових витрат.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано встановленою державою гарантією забезпечення педагогічним та науково-педагогічним працівникам виплати надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи та обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно не зарахував до педагогічного стажу позивачки період роботи з 30 жовтня 1998 року по 14 липня 1999 року та з 01 вересня 1999 року по 19 травня 2000 року і відповідно їй неправильно нараховувалась надбавка за вислугу років.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, без урахування тверджень про пропуск позивачем строку звернення до суду за вирішенням трудового спору та без оцінки доводів відзиву на позовну заяву, представник Здолбунівської музичної школи Здолбунівського району Рівненської області - адвокат Дяденчук Анатолій Іванович оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що судом невірно застосовано положення ст. 233 КЗпП України, оскільки поруч із вимого про перерахунок та виплату надбавки, позивачем було заявлено вимогу про перерахунок педагогічного стажу, на які не поширюється зазначена норма. Додає, що за положеннями ст. 233 КЗпП України строк давності не застосовується лише до вимог про стягнення заробітної плати, тоді як у спірних правовідносинах предметом є неправомірність невключення до педагогічного стажу, а питання заробітної плати чи її складових є похідною вимогою. Звертає увагу, що про існування трудового спору позивач дізналася з кінця березня 2009 року, в момент отримання заробітної плати за березень 2009 року, адже у випадку наявності педагогічного стажу у спірний період саме з 01.03.2009 року вона мала б отримати надбавку у розмірі 20%. При цьому, з вимогою про перерахунок надбавки ОСОБА_1 звернулася до відповідача лише 19.04.2017р.. Не погоджується із висновком суду про незаконність обчислення спеціального трудового стажу, визначення надбавки за вислугу років, що входить в систему заробітної плати та вказує, що трудовий стаж працівника визначають не лише трудова книжка, але й тарифікаційні списки, якими станом на 01.09.2017р у позивача встановлено 17 років та 1 день педагогічного стажу. Акцентує увагу на тому, що в спірний період ОСОБА_1 була прийнята на роботу згідно наказів на умовах: 1. на період навчання учнів (тобто робота мала строковий характер); 2. за рахунок позабюджетних спеціальних коштів (тобто держава не фінансувала виплату заробітної плати); 3. з неповним педагогічним навантаженням (не було визначено кількості годин навантаження); 4. з погодинною оплатою (тобто за фактично відпрацьований час, який зазначався в табелі відпрацьованого часу). Покликається на те, що з огляду на характер виконуваної роботи у спірний період, остання не містить обов'язкових складових, які передбачені ст. 57 Закону України «Про освіту» та порядком виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти», а сам: встановленого посадового окладу або ставки заробітної плати з послідуючою тарифікацією на основі Єдиної тарифної сітки у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; встановленого педагогічного навантаження. Вказує, що згідно довідки Здолбунівської райдержадміністрації від 14.08.2017р. заробітна плата нарахована та виплачена ОСОБА_1 повністю та заборгованість перед нею відсутня. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, у зав'язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржуване рішення - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому апеляційний суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що наказом №67 від 30 жовтня 1998 року ОСОБА_1 зараховано до Здолбунівської музичної школи на посаду викладача по класу акордеон на період навчання учнів за рахунок позабюджетних спеціальних коштів з неповним педагогічним навантаженням з погодинною оплатою (а.с. 32).

Наказом №102 від 14 липня 1999 року ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням з 28 липня 1999 року (а.с. 33).

Наказом №114 від 01 вересня 1999 року ОСОБА_1 прийнято на посаду викладача по класу акордеон Здолбунівської музичної школи на період навчання учнів за рахунок позабюджетних спеціальних коштів з неповним педагогічним навантаженням з погодинною оплатою з 02 вересня 1999 року по 31 травня 2000 року та звільнено наказом №172 від 19 травня 2000 року по закінченню строку домовленості (а.с.34, 35)

З 01 вересня 2000 року ОСОБА_1продовжила працювати у відповідача викладачем по класу акордеон з неповним педагогічним навантаженням, який зараховано до спеціального стажу (а.с. 36).

У вказаний період ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася заробітна плата, що підтверджується долученими до справи довідками про заробітну плату, індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України (а.с. 16-20).

Основним документом для визначення стажу педагогічної роботи відповідно до п.6 «Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти» від 31 січня 2001 року №78 є трудова книжка та інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи.

Тарифікаційними списками педагогічних працівників Здолбунівської музичної школи станом на 01 вересня 2017 року у ОСОБА_1 встановлено 17 років та 1 день педагогічного стажу.

При цьому, в оскаржуваний період, як вбачається із відповідних наказів, ОСОБА_1 було прийнято на роботу на певних умовах, а саме: 1. на період навчання учнів, що вказує на строковий характер роботи; 2. за рахунок позабюджетних спеціальних коштів, тобто держава не фінансувала виплату заробітної плати; 3. з неповним педагогічним навантаженням, без установлення чіткої кількості годин навантаження; 4. з погодинною оплатою, тобто за фактично відпрацьований час, який зазначався в табелі відпрацьованого часу.)

Згідно ст.57 Закону України «Про освіту» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам: належні умови праці, побуту, відпочинку, медичне обслуговування; підвищення кваліфікації не рідше одного разу на п'ять років; правовий, соціальний, професійний захист; надання пільгових довготермінових кредитів на будівництво (реконструкцію) і придбання житла; компенсації, встановлені законодавством, у разі втрати роботи, у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці; призначення і виплату пенсії відповідно до чинного законодавства; встановлення підвищених посадових окладів (ставок заробітної плати) за наукові ступені і вчені звання; виплати педагогічним і науково-педагогічним працівникам надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи у таких розмірах: понад 3 роки - 10 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків.

Держава забезпечує встановлення посадових окладів (ставок заробітної плати) науково-педагогічним, педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів та установ освіти на основі Єдиної тарифної сітки у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 «Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 року №78, педагогічним та науковим працівникам навчальних закладів і установ освіти виплачуються надбавки за вислугу років щомісяця у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи у таких розмірах: понад 3 роки - десять відсотків, понад 10 років - двадцять відсотків, понад 20 років - тридцять відсотків.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що закон пов'язує виплату надбавки саме з розміром посадового окладу (ставки заробітної плати). Розмір ставок заробітної плати (посадових окладів), а також надбавок до них у деяких галузях бюджетної сфери (освіта, охорона здоров'я, культура тощо) визначається на підставі щорічної тарифікації яку здійснює постійна тарифікаційна комісія (в установах освіти - станом на 1 вересня). Результати роботи комісія подає у вигляді Тарифікаційних списків, які підписують усі члени тарифікаційної комісії та затверджує керівник установи вищого рівня.

Порядок нарахування, розрахунок та обчислення заробітної плати працівників освіти заробітної плати викладачів визначено наказом Міністерства освіти і науки України «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти» №102 від 15.04.1993 року (з наступними змінами та доповненнями), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 травня 1993 року за № 56, який є основним нормативним документом, що встановлює порядок нарахування, обліку та оплати праці працівників освіти.

Відповідно до п. 1 приміток додатку 1 Інструкції, в тарифікаційному списку вказуються всі працівники школи, ставки заробітної плати і посадові оклади яких залежать від освіти, категорії та тарифного розряду. Визначення ставок (окладів) працівників за розрядами тарифної сітки провадиться з урахуванням їхніх кваліфікаційних вимог (п. 4 Інструкції). Викладацька робота педагогічних працівників здійснюється згідно з установленим навантаженням, яке також затверджується у тарифікаційних списках.

Як вбачається із Тарифікаційних списків, з 30.10.1998 року по 01.06.2000 року ОСОБА_1 не було встановлено педагогічного навантаження.

Відповідно до Тарифікаційного списку педагогічних працівників Здолбунівської музичної школи станом на 01.01.2001 року в графі «Педагогічний стаж» у позивачки зазначено 4 місяці, а станом на 01.09.2017 року - 17 років 1 день.

Таким чином, в спірний період позивач не була внесена до Тарифікаційних списків педагогічних працівників Здолбунівської музичної школи, оскільки не мала встановленого навантаження. З огляду на те, що наперед неможливо було передбачити кількість годин викладання позивачкою, їй не міг бути установлений посадовий оклад, заробітну плату ОСОБА_1 отримувала за фактично відпрацьований час згідно табелю.

За ст. 98 КЗпП України, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про освіту" від 23 травня 1991 року № 1060-XII (Закон втратив чинність на підставі Закону № 2145-VIII від 05.09.2017) держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи у таких розмірах: понад 3 роки - 10 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків;

Згідно ч. 1 ст. 61 Закону України «Про освіту» № 2145-VIII від 05.09.2017р. фінансування державних закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Отже, як відповідно до Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти» №102 від 15.04.1993 року та і відповідно до Постанови КМУ №78 від 31.01.2001 року до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, на підставі щорічної тарифікації яку здійснює постійна тарифікаційна комісія (в установах освіти - станом на 1 вересня). Результати роботи комісія подає у вигляді Тарифікаційних списків, які підписують усі члени тарифікаційної комісії та затверджує керівник установи вищого рівня.

Як видно із трудової книжки виплата заробітної плати ОСОБА_1 в спірний період не фінансувалася державою, і позивачка отримувала винагороду на умовах погодинної оплати праці за фактичну кількість відпрацьованих нею годин за рахунок позабюджетних спеціальних коштів. Відповідач самостійно здійснював питання нормування і оплати праці, встановлював форми, системи, розміри заробітної плати, у зв'язку з чим, на Позивача не поширювалася дія ст. 57 Закону України «Про освіту» в частині нарахування щомісячної надбавки за вислугу років. Нарахування надбавок за вислугу років на підставі наказів, що мають періодичний характер, на умовах погодинної оплати та за рахунок позабюджетних спеціальних коштів законодавством не передбачено.

Отже, враховуючи характер виконуваної роботи в спірний період, остання не містить обов'язкових складових, які передбачені ст. 57 Закону України «Про освіту» № 1060-XII та «Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 78 від 31 січня 2001 року для нарахування надбавки за вислугу років, а саме: встановленого посадового окладу або ставки заробітної плати з тарифікацією на основі Єдиної тарифної сітки, та встановленого педагогічного навантаження.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд також враховує, що згідно довідки Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області № 01-36/271 від 14.08.2017р., заробітна плата ОСОБА_1 нарахована та виплачена повністю.

Окрім цього, апеляційний суд не погоджується із висновком місцевого суду щодо застосування до спірних правовідносин положень ст. 233 КЗпП України.

Так, ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Місцевим судом невірно застосовано вказані норми, адже строк давності звернення до суду не підлягає застосуванню лише до вимог про стягнення заробітної плати, тоді як в даному випадку предметом спору є неправомірність невключення до педагогічно стажу календарного періоду, а питання заробітної плати і її складових є похідною вимогою від вимоги про перерахунок стажу, строк на звернення за яким закінчився. Про трудовий спір позивачка дізналася в кінці березня 2009 року в момент отримання заробітної плати за березень 2009 року, оскільки саме в цей час вона мала б отримати надбавку в розмірі 20% у випадку наявності такого права. Із заявою про перерахунок надбавки позивачка звернулася до відповідача 19.04.2017 року, і факт такого звернення свідчить про обізнаність позивачки про не зарахування спірного періоду до педагогічного стажу.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що місцевим судом при ухваленні рішення про часткове задоволення позову не з'ясовано у повній мірі фактичних обставин справи та норм закону, що регулюють дані правовідносини, не оцінено наведеного у взаємозв'язку, з огляду на що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про відмову в позові.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Здолбунівської музичної школи Здолбунівського району Рівненської області - адвоката Дяденчука Анатолія Івановича задовольнити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 листопада 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Здолбунівської музичної школи Здолбунівської районної ради Рівненської області про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Бондаренко Н. В.

підпис Хилевич С. В.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н. М.