ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6294/19 Справа № 205/1956/19 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року

по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

В апеляційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_3 просить ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року - скасувати, справу № 205/1956/19 направити для продовження розгляду до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ФОП ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі №205/1956/19 за позовною заявою ФОП ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Вивчивши матеріали справи судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу районного суду - скасувати.

Відмовляючи у відкриті провадження у справі, суд першої інстанцій дійшов до висновку, що розгляд даного позову має здійснюватися в порядку кримінального судочинства за місцем знаходження кримінального провадження № 0001113 від 06.04.2016 року.

З таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції з позовом ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Аналіз вказаних норм процесуального права свідчить, що особа може звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, проте, не позбавлена можливості звернутися з таким же позов і у порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2016 року у позивача працівниками Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 було проведено обшук в рамках досудовогоо розслідування кримінального провадження №0001113, на підставі якого було вилучено майно (одяг і взуття, які були у використанні) у кількості 99 825 кг та передане на відповідальне зберігання за договором № 03-03-16 ОСОБА_2 ..

ОСОБА_2 , наразі, не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що виключає можливість звернення до нього з цивільним позовом під час кримінального провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен маж право на справедливий і публічний розгляд його справи, упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справі Golder v.the United King-dom (1975) зауважив, що процесуальні гарантії, визначені в статті 6 стосовно справедливості, публічності та негайності, втрачають сенс за відсутності захисту передумов для дотримання цих гарантій, а саме - доступу до суду. Суд встановив це як невід`ємний аспект гарантій, визначених у статті 6, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавільної влади, які є основою більшої частини Конвенції. Отже, частина 1 статті 6 гарантує кожному право на подання до суду будь-яких позовів стосовно їхніх цивільних прав та обов`язків (рішення у справі Golder V.the United King-dom (1975), п. 28-36).

У цьому ж рішенні Європейський суд наголошує, що однією з основних складових у системі справедливого судочинства є доступ до процедури з усіма атрибутами судової форми контролю: держава не може обмежити або скасувати судовий контроль у певних сферах. зацікавлена особа повинна мати можливість розгляду своєї справи в суді без надмірних правових чи практичних перепон: ускладнених чи формалізованих процедур прийняття та розгляду позовних заяв і таке інше. Відмова в правосудді забороняється.

Згідно з ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Судочинство - це процесуальна форма здійснення правосуддя.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Зокрема, згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Вказане положення застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого або інших осіб, чи наслідком події.

Відповідно до ст. 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Згідно зі ст. 387 ЦК України, власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна з чужого незаконного поління з дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом.

Позивачем за позовом може бути неволодіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів). Водночас законодавство надає право звертатися з вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння не лише власникам, а й іншим особам, у яких майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою ("титулом").

Титульними володільцями вважаються особи, які володіють майном за цивільноправовими договорами (майнового найму (оренди), підряду, зберігання, застави та ін.), особи, які володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом.

Тобто, даний позов про витребування майна з чужого незаконного володіння поданий у порядку цивільного судочинства, що не заборонено нормами діючого цивільного процесуального права, а тому даний спір піддягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про відкриття провадження до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича