Справа № 128/720/19
Провадження № 22-ц/801/1072/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 рокуСправа № 128/720/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Стадника І.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу №128/720/19 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 29 березня 2019 року, яка постановлена суддею Ганкіною І.А. в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області, повний текст складено 29 березня 2019 року,

в с т а н о в и в :

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з вказаним позовом.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 29 березня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу, відповідно п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти за минулий час. Однак, оскільки ОСОБА_3 на день звернення до суду з даним позовом виповнилось повних ІНФОРМАЦІЯ_2 і у випадку, якщо вона вважає, що певними діями відповідача порушені її законні права та інтереси, вона має право самостійно, або через свого представника звернутися до суду з відповідним позовом. Документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_1 відсутні.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також, що судом не повністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи, просив скасувати вказану ухвалу і призначити справу для розгляду Вінницьким районним судом Вінницької області.

Враховуючи особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ, справа розглядається в апеляційній інстанції без повідомлення її учасників, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали про повернення позовної заяви у справі розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку визначеному законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти за минулий час.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також наголошує, що аліменти просить стягнути не на свою користь, а на користь повнолітньої дитини ОСОБА_3 , якій на день звернення до суду з даним позовом виповнилось повних ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно ст.59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції, який прийшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви позивачу, оскільки встановлено, що позов поданий ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 , яка є повнолітньою особою, на день подання позову виповнилось повних ІНФОРМАЦІЯ_2, дієздатною, тому має право самостійно, або через свого представника звернутися до суду з відповідним позовом.

Однак, до позовної заяви не додано документи, що підтверджують повноваження представника, які визначені статтею 62 ЦПК України.

В силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», як і Конвенція, є обов`язковою для застосування. Європейський суду у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «право на суд» та право на доступ до суду не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (п. 59 рішення «Де Жуфр де ла Прадель проти Франції», п. 28 рішення «Станєв проти Болгарії та ін.»). Тобто, реалізація права на суд однією із сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див.PrinceHans-Adam II ofLiechtenstein v. Germany).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, не вбачає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, отже відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 29 березня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 травня 2019 року.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Матківська М.В.

Стадник І.М.

Згідно з оригіналом: Сопрун В.В.