ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/163/19 Справа № 201/4414/17 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1 Суддя-доповідач: ОСОБА_2.
18 квітня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого Красвітної Т.П.,
суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
при секретарі Вітько Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро питання про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кей-Колект до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
ТОВ Кей-Колект звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21 грудня 2006 року ОСОБА_3 уклав з АКІБ УкрСиббанк три кредитні договори. В забезпечення вказаних договорів були укладені договори іпотеки, відповідно до яких банку було передано нерухоме майно відповідача - квартиру АДРЕСА_1. Відповідач не виконував взяті на себе зобовязання, утворилася велика заборгованість по сплаті кредиту. 13 лютого 2012 року вказаний банк відступив позивачу відповідно договору факторингу №2 та договору про відступлення права за договором іпотеки свої права вимоги до позичальника. 23 вересня 2015 року позивач відповідно до Закону України Про іпотеку набув право власності на вказану квартиру відповідача і зареєстрував її в передбаченому законом порядку у відповідному державному реєстрі. Але з того часу позивач, як власник вказаного житла, не може потрапити в цю квартиру через тимчасові перешкоди відповідача, про що було складено відповідні акти. В квартирі зараз залишився зареєстрованими лише відповідач. Зараз відповідач виїхав з цієї квартири в невідомому напрямку і з того часу в ній не проживає, де він зараз конкретно оселився позивачу невідомо, комунальні послуги не сплачує. Відповідач тривалий час не мешкає в цій квартирі і мало мешкав з часу реєстрації, забрав свої речі і виїхав з вказаного житла в інше місце, але залишився зареєстрованим в спірному житлі. ОСОБА_3 у вказаному житлі не мешкає без поважних причин більше семи років, фактично звільнив спірну квартиру, давно виїхав на інше місце мешкання. Тому позивач просив усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, розташованим по пр. Героїв, 48/40 в м. Дніпро, шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ Кей-Колект до цього майна; визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування вказаною квартирою та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 3200,00 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2018 року позовні вимоги задоволено, вирішено усунути для ТОВ Кей-Колект перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою №40 будинку №48 по пр. Героїв в м. Дніпро з боку ОСОБА_3 та зняти ОСОБА_3 з реєстрації у вказаному житлі, визнавши його втратившим право користування цим житлом та надати доступ позивачу до цього майна. Стягнуто з відповідача на користь ТОВ Кей-Колект сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3200,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову ТОВ Кей-Колект до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом відмовлено; стягнуто з ТОВ Кей-Колект на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 4800,00 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

За змістом ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З матеріалів справи вбачається, що при ухваленні 12 березня 2019 року судового рішення апеляційним судом, в резолютивній частині не було зазначено про вирішення по суті позовної вимоги ТОВ Кей-Колект про усунення перешкод в користуванні майном, розташованим по пр. Героїв, 48/40 в м. Дніпро, шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ Кей-Колект до цього майна.

Як було встановлено судом та викладено в постанові Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2019 року, на підтвердження позовних вимог позивачем надано копію договору іпотеки від 21.01.2008 року №0/0/1/3, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, що посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 зареєстрований за №72, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку квартиру №40 в буд. № 48, за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.Героїв (а.с. 16-19).

Також позивачем представлено копії Договору факторингу №2 від 13.02.2012 року, що укладався між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» та договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, за умовами яких до ТОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги, зокрема, за іпотечним договором, укладеними з ОСОБА_3 (а.с. 6-10, 11, 12-14, 15).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №70960592 від 20.10.2016 року, 23 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського МНО ОСОБА_5 було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру №40, що розташована в буд. №48 по проспекту Героїв у м. Дніпропетровську, за ТОВ «Кей-Колект» на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 24680092 від 23.09.2015 року (а.с. 20-22).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, її вимоги обґрунтовуться необхідністю застосування до даних правовідносин статті 405 ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України).

Позивачем не надано доказів щодо створення відповідачем перешкод позивачу у користуванні спірним нерухомим майном. Клопотань про надання суду відповідних доказів чи витребування доказів судом позивачем не заявлено, що стверджується матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання.

Приймаючи до уваги підстави та зміст позовних вимог, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, розташованим по пр. Героїв, 48/40 в м. Дніпро, шляхом надання доступу ТОВ Кей-Колект до цього майна.

Керуючись ст. 259, 268, 270 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Кей-Колект до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом надання доступу до нерухомого майна відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді