КИЇСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.,

секретар - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Київхліб», третя особа: ОСОБА_1 про скасування Акта проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1,

за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року,

встановив:

у грудні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати Акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1, що стався 27.07.2015 з ОСОБА_1 .

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права - Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, викладених в рішенні, обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Київхліб» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника позивача Огіна Л .С. , представника відповідача - Симбірцева Є.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що 28.07.2015 наказом в.о. голови правління ПАТ «Київхліб» №422 було створено комісію для розслідування нещасного випадку, який стався у виробничому цеху №3 з укладальником-пакувальником ОСОБА_1 . За результатами розслідування було встановлено, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, складено 05.08.2015 Акт про нещасний випадок на підприємстві, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 та взято його на облік в ПАТ «Київхліб», а також Акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5. Позивач вважав, що вказані Акти підлягають скасуванню, оскільки причиною нещасного випадку не був наслідок впливу на ОСОБА_1 небезпечного чи шкідливого виробничого фактору, а стався внаслідок її особистої необережності при самовільному залишенні свого робочого місця.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вказані Акти складені з дотриманням вимог чинного законодавства і підстави для їх скасування відсутні.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення Закону України «Про охорону праці», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Порядок проведення розслідування та введення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, всі були предметом перевірки під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Згідно статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

На час події, яка сталась 27.07.2015 за участю ОСОБА_1 , процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначалася Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок). Вказаний Порядок втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України №339-2019-п від 17.04.2019.

Згідно із п. 7 Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше.

Відповідно до п. 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення, зокрема, з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, а також вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження. У разі, коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов`язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Пунктом 15 Порядку передбачено, що обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, серед іншого, виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; перебування потерпілого на території підприємства або в іншому місці роботи під час перерви для відпочинку та харчування, яка встановлюється згідно з правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, технологічної перерви.

В даному випадку, при проведенні розслідування нещасного випадку, який стався 27.07.2015, було перевірено всі обставини, за яких потерпіла отримала травму - перелом великого горбика лівої плечової кістки, яка відноситься до категорії важких. В результаті розслідування комісія дійшла висновку, що вказаний нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, а стався в результаті порушення ОСОБА_1 вимог інструкції з охорони праці №3-12 п. 1.3., а також порушення начальником зміни цеху №3 Мазур В.Ф. вимог посадової інструкції для начальника зміни - п. 8 розділ ІІ.

Наявність Окремої думки члена комісії - страхового експерта з охорони праці сектору профілактики нещасних випадків та професійних захворювань Правобережного відділу УВД ФССНВ у м. Києві Кузьменка С.О. , в якій він вказував, що нещасний випадок стався без впливу на ОСОБА_1 небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та не на її робочому місці, а тому він не є пов`язаним з виробництвом, не свідчить про незаконність Актів, оскільки Акти були складені комісією, яка складалась з 4 осіб, які дійшли висновку, що випадок є пов`язаним з виробництвом.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення у справі «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garsia Ruis v. Spain), пункт 26).

Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено докази, зроблені висновки відповідають обставинам справи, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній карзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 30 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді