П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року м. Київ

Справа № 377/442/18

Провадження: № 22-ц/824/2295/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» на рішення Славутицького міського суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Теремецької Н.Ф., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» ( далі по тексту - ДСП «Чорнобильський спецкомбінат») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову вказувала, що з 01.03.2011 року по 19.02.2017 року працювала на ДСП «Чорнобильський спецкомбінат». В травні 2017 року вона звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням термінівїх виплати, незаконно утриманих коштів із заробітної плати, моральної шкоди. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 05 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Рішенням апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2017 року рішення Славутицького міського суду Київської області від 05 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на її користь недоотриману заробітну плату за період з 01.03.2011 року до 19.02.2017 року в розмірі 12081,41грн.; недоотриману матеріальну допомогу на оздоровлення за 2012, 2015, 2017 роки в розмірі 6709 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.02.2017 року по 05.09.2017 року в сумі 78 728,92 грн.; незаконно утримані кошти із заробітної плати за корпоративний мобільний зв`язок з листопада 2011 року до січня 2017 року в розмірі 8099,08 грн.; компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 12 910,16 грн., а також стягнуто судові витрати з ДСП«Чорнобильський спецкомбінат» на її користь в сумі 3 618,02 грн., а всього 122 146,59 грн. Фактично рішення апеляційного суду Київської області в повному обсязі було виконано лише 29.03.2018 року. Оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні був обчислений рішеннямапеляційного суду Київської області від 07 листопада 2017 року за період з 20.02.2017 року по 05.09.2017 року в сумі 78 728,92 гривень, то період затримки остаточного розрахунку внаслідок невиконання рішення суду становить з 06.09.2017 року по 29.03.2018 року, тобто, по день фактичного виконання рішення суду від 07 листопада 2017 року. Згідно графіків роботи персоналу № 10 ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» 4х3 (понеділок-четвер) на 2017 - 2018 роки з 06.09.2017 року по 29.03.2018 року кількість робочих годин становить 1011. Рішенням апеляційного суду Київської області середньогодинна заробітна плата встановлена в розмірі 80 грн.27 коп. Таким чином, вважала, що з відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.09.2017 року по 29.03.2018 року в сумі 81152,97 грн.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 10 жовтня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.09.2017 року по 29.03.2018 року в сумі 81 152 грн. 97 коп. (сума визначена без утримання прибуткового податку й інших обовязкових платежів).

Стягнуто з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 811 грн. 53 коп.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» в особі генерального директора Костюка С.М. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що повний розрахунок з ОСОБА_1 проведено 20.12.2017 року. Так, відповідачем по справі видано наказ від 19.12.2017 року № 499 про нарахування та виплату коштів позивачу. Згідно цього наказу ОСОБА_1 було нараховано 122 146,59 грн., відраховано податків та платежів 23818,59 грн., виплачено 98 328 грн. Кошти в сумі 98 328,59 грн. були виплачені 20.12.2017 року позивачці шляхом перерахування на її картковий рахунок згідно відомості нарахування коштів № 965 та платіжного доручення ДСП «ЧСК» від 20.12.2017 року № 2450; кошти в сумі 23 818,59 грн. відраховані з загальної суми та поверненні до державного бюджету України у вигляді податків та обов`язкових платежів, відповідно до положень статті 168 Податкового кодексу України, платіжним дорученням ДСП «ЧСК» від 20.12.2017 року № 247, 248, 249. Таким чином, рішення Апеляційного суду Київської області від 07.11.2017 року виконане 20.12.2017 року.

Також скаржник вказує, що суд першої інстанції не надав належну оцінку тому факту, що кошті в сумі 23818,59 були перераховані позивачці 29.03.2018 року на вимогу Державної виконавчої служби України.

Крім того, посилається на те, що ОСОБА_1 помилково зробила розрахунок середнього заробітку за період затримки з 06.09.2017 року по 29.03.2018 року в сумі 81 152, 97 грн., оскільки вказана сума включає в себе податки та обов`язкові платежі, які становлять 19,5 %, тобто, 15 824,83 грн., відповідно сума середнього заробітку по розрахунку позивача мала б становити 65 328,14 грн. Проте, оскільки період затримки становить з 06.09.2017 року по 20.12.2017 року, то сума за час затримки розрахунку при звільненні повинна становити 43 987,96 грн.

Серед іншого скаржник акцентує увагу апеляційної інстанції на тому, що судом першої інстанції помилково не застосовані строки позовної давності, оскільки остаточний розрахунок з ОСОБА_1 проведено 20.12.2017 року, а до суду з позовом остання звернулась наприкінці червня 2018 року, тобто, з пропуском установленого законом тримісячного строку.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року відкрито апеляційне провадження у вказаній справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

11 грудня 2018 року на вищевказану апеляційну скаргу надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому вона посилається на те, що відповідач ухилявся від виконання рішення Апеляційного суду Київської області та фактично виконав його лише 29.03.2018 року, про що свідчить постанова про закінчення виконавчого провадження від 30.03.2018 року. Вказує, що середньогодинна заробітна плата встановлена рішенням Апеляційного суду Київської області, яке набрало законної сили, та складає 80,27 грн. Також зазначає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є, серед іншого, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

ОСОБА_1 з 01 березня 2011 по 19 лютого 2017 року працювала в ДСП "Чорнобильський спецкомбінат", звільнено з посади начальника юридичного відділу за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 159-160).

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 05 вересня 2017 року у справі № 377/424/17 за позовом ОСОБА_1 до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, незаконно утриманих коштів із заробітної плати, моральної шкоди, позов задоволено частково. Стягнуто з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1 незаконно утримані у січні 2017 року кошти за користування корпоративним мобільним зв`язком у розмірі 1 123,93 грн., компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати за грудень 2014 року у розмірі 556,09 грн., всього 1 680 грн.02 коп.(а.с.8-12).

Рішенням апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2017 року рішення Славутицького міського суду Київської області від 05 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1 недоотриману заробітну плату за період від 01.03.2011 року до 19.02.2017 року урозмірі 12 081,41 грн.; недоотриману матеріальну допомогу на оздоровлення за 2012, 2015, 2017 роки урозмірі 6709 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.02.2017 року до 05.09.2017 року в сумі 78728,92 грн.; незаконно утримані кошти із заробітної плати за корпоративний мобільний звязок з листопада 2011 року до січня 2017 року урозмірі 8 099,08 грн.; компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати урозмірі 12 910,16 грн., а також стягнуто судові витрати з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1 в сумі 3 618,02 грн. (а.с.13-20).

09 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» з заявою про добровільне виконання рішення апеляційного суду Київської області від 07.11.2017 року, в якому зазначила реквізити свого карткового рахунку та відповідні банківські реквізити (а.с.21-22).

ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» листом № 213-3273 від 06.12.2017 року повідомило ОСОБА_1 про неможливість виконання рішення апеляційного суду Київської області від 07.11.2017 року у зв`язку з поданням заяви про роз`яснення даного рішення (а.с.78).

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 грудня 2017 року заяву ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» задоволено та роз`яснено, що зазначені в рішенні апеляційного суду Київської області від 07.11.2017 року суми стягнення з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1 визначені з урахуванням державних податків та зборів (а.с.79).

Наказом ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» № 499 від 19.12.2017 року наказано головному бухгалтеру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : 12081,41 грн. недоотриманої заробітної плати за період з 01.03.2011 року по 19.02.2017 року з податками та платежами; 6709 грн. недоотриманої матеріальноїдопомоги на оздоровлення за 2012, 2015, 2017 роки з податками та платежами; 78 728,92 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з податками та платежами; незаконно утримані кошти із заробітної плати за корпоративний мобільний зв`язок з листопада 2011 року до січня 2017 року урозмірі 8 099,08 грн. з податками та платежами; компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 12 910,16 грн. з податками та платежами, судові витрати 3 618,02 грн. без податків та платежів(а.с.80-81).

Відповідно розрахункового листа за грудень 2017 року ОСОБА_1 за рішенням суду нараховано 122 146,59 грн.; відраховано: військовий збір (код класифікації 978) 1832,20 грн.; податок з доходу (код класифікації 980) 21986,39 грн. (а.с.82).

20 грудня 2017 року ОСОБА_1 здійснено виплату за рішенням суду від 07.11.2017 року в сумі 98 328 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 (а.с.83-85,89).

29 грудня 2017 року Славутицьким міським судом Київської області ОСОБА_1 на підставі рішення апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2017 року було видано виконавчий лист № 377/424/17, згідно якого: стягнуто з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1 недоотриману заробітну плату за період від 01.03.2011 року до 19.02.2017 року в розмірі 12081,41 грн.; недоотриману матеріальну допомогу на оздоровлення за 2012, 2015, 2017 роки в розмірі 6709 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні від 20.02.2017 року до 05.09.2017 року в сумі 78728,92 грн.; незаконно утримані кошти із заробітної плати за корпоративний мобільний зв`язок від листопада 2011 року до січня 2017 року в розмірі 8099,08 грн.; компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 12910,16 грн. (а.с.95-96).

29 грудня 2017 року Славутицьким міським судом Київської області також видано ОСОБА_1 виконавчий лист № 377/424/17 про стягнення з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на її користь 3618,02 грн. судових витрат (а.с.91-92).

30 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з заявами про примусове виконання рішення суду та виконавчими листами № 377/424/17, на підставі яких було відкрито виконавчі провадження (а.с.93-94, 97-98, 135-136).

17 січня 2018 року ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» звернулось до Славутицького міського суду Київської області з заявою про визнання виконавчого листа № 377/424/17, виданого 29.12.2017 року, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 24 січня 2018 року, що набрала законної сили 27 березня 2018 року, у задоволенні заяви ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовлено (а.с. 26-31, 100).

29 березня 2018 року відповідачем було виплачено ОСОБА_1 кошти в сумі 23818,59 грн. відповідно до платіжного доручення № 656 (а.с.99).

30 березня 2018 року заступником начальника Іванківського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 377/424/17, виданого 29.12.2017 року Славутицьким міським судом Київської області про стягнення з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» коштів в сумі 118528,57 грн. на користь ОСОБА_1 , оскільки кошти перераховано згідно виконавчого документу в повному обсязі: 20.12.2017 року 94709,98 грн. та 29.03.2018 року - 23818,59 грн. (а.с.32-33).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що рішенням апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2017 року встановлено факт невиплати позивачці належних при звільненні сум, рішення суду в повному обсязі було виконано 29 березня 2018 року, а тому період затримки остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 , не охоплений рішенням суду від 07 листопада 2017 року, становить з 06 вересня 2017 року по 29 березня 2018 року включно, що також відповідає 1011 робочих годин. З урахуванням розміру середньогодинної заробітної плати ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.117 КЗпП України за даний період часу стягненню підлягає середній заробіток у розмірі 81 152 грн. 97 коп. без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що тримісячний строк позовної давності розпочався 29 березня 2018 року, а тому ОСОБА_1 не пропустила строк звернення до суду.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія не погоджується виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Положеннями статті 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1статті 117 КЗпП Україниобов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто,виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченоїстаттею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто, за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України 29 січня 2014 року в справі № 6-144ц13.

Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2017 року було установлено, що за період з 01.03.2011 до 19.02.2017 ОСОБА_1 була недоотримана заробітна плата у розмірі 12 081 грн. 41 коп., також їй незаконно не була виплачена матеріальна допомога на оздоровлення за 2012, 2015, 2017 роки у розмірі 6 709 грн. та компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 12 910 грн.16 коп., окрім того, безпідставно утримано із заробітної плати 8099 грн. 08 коп. за користування корпоративним мобільним зв`язком з листопада 2011 року до січня 2017 року. Всі означені суми була стягнуті з відповідача даним рішенням. Оскільки вищезазначені суми не увійшли в остаточний розрахунок та не були виплачені позивачці в день її звільнення, суд відповідно до вимог ст.117 КЗпП України також стягнув на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.02.2017 до 05.09.2017 року у розмірі 78 728 грн. 92 коп. (а.с.13-20).

Як було зазначено вище, ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 грудня 2017 року було задоволено заяву ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» та роз`яснено, що зазначені в рішенні апеляційного суду Київської області від 07.11.2017 року суми стягнення з ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» на користь ОСОБА_1 визначені з урахуванням державних податків та зборів (а.с.79).

19.12.2017 року ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» видало наказ № 499 на підставі судового рішення від 07.11.2017 року про нарахування та виплату ОСОБА_1 всіх сум з податками та платежами, а судових витрат без податків та платежів (а.с.80-81).

20 грудня 2017 року ОСОБА_1 здійснено виплату за рішенням суду в сумі 98 328 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 (а.с.83-85,89).

Означена обставина не заперечується позивачкою та визнавалась нею в ході розгляду питання про визнання виконавчих листів, які були отримані нею 27 грудня 2019 року, такими, що не підлягають виконанню (а.с.28).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що остаточний розрахунок з ОСОБА_1 здійснено 20 грудня 2017 року.

Слід відмітити, що ОСОБА_1 помилково ототожнила поняття здійснення остаточного розрахунку та виконання рішення суду, яким окрім сум, належних їй до виплати при звільненні, був стягнутий і середній заробіток в порядку ст.117 КЗпП України за час затримки розрахунку. В будь-якому випадку належні позивачу при звільнені суми: недоотримана заробітна плата за період від 01.03.2011 року до 19.02.2017 року в розмірі 12081,41 грн.; недоотримана матеріальна допомога на оздоровлення за 2012, 2015, 2017 роки в розмірі 6709 грн.; незаконно утримані кошти із заробітної плати за корпоративний мобільний зв`язок від листопада 2011 року до січня 2017 року в розмірі 8099,08 грн.; компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 12910,16 грн., покриваються розміром суми, яка була виплачена ОСОБА_1 20 грудня 2017 року (98 328 грн.).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що період затримки остаточного розрахунку, не охоплений рішенням апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2017 року, становить з 06 вересня по 20 грудня 2017 року.

За цей період відповідно до вимог ст.117 КЗпП України сума середнього заробітку за час затримки розрахунку з урахуванням визначеного рішенням апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2017 року розміру середньогодинної заробітної плати становить 43987 грн.96 коп. з урахуванням сум податків та обов`язкових платежів.

В той же час колегія суддів не вбачає підстав для стягнення цієї суми на користь ОСОБА_1 з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу від 22 лютого 2012 року В аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Отже, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Колегія суддів дійшла висновку, що фактично відповідач розрахувався з позивачем 20.12.2017 року, а з даним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду лише 27 червня 2018 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті, в якому позовна заява разом з доданими документами 03 липня 2018 року надійшла до суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 233 КЗпП України позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду.

Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки.

Поважних причин пропуску установленого законом строку суд не вбачає.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 2 статті 141 визначено, що судові витрати покладаються у разі відмови у позові на позивача.

ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» за подачу апеляційної скарги було сплачено 1217,30 грн.

Згідно статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1217,30 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» задовольнити.

Рішення Славутинського міського суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податку НОМЕР_2 ) на користь Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» (07270, м.Чорнобиль, Київська область, вул.Радянська,70, ) сплачений судовий збір у розмірі 1217,30 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р.Гаращенко

А.А. Пікуль