ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року

м. Харків

Справа № 2-1960/08

Провадження № 22-ц/818/2065/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І. В. Колтунової А. І.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

стягувач ОСОБА_6 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - ОСОБА_3 ,

заінтересована особа - Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Аніщенко Катерини Михайлівни на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2019 року в складі судді Єрмак Н.В.,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася з заявою про заміну сторони виконавчого провадження в даній справі. Підставою для задоволення заяви зазначає, що на даний час дитина вже повнолітня, але залишилася не стягнута заборгованість по аліментам. Вважає, що заборгованість по аліментам, що утримувались з її доходу, повинні бути перераховані на користь її доньки ОСОБА_3 , оскільки аліменти є власністю дитини.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: ОСОБА_6 , Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 , відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що не вбачається підстав для заміни сторони виконавчого провадження, оскільки стягувач не є стороною, яка вибула з виконавчого провадження, а відтак відсутні підстави для її заміни.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Аніщенко К.М. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що аліменти, що утримуються із доходу ОСОБА_2 повинні бути перераховані на користь ОСОБА_3 , оскільки аліменти є власністю дитини, а ОСОБА_6 відповідно до ст.. 76, ч. 1 ст. 77 ЦК України, починаючи з 03 лютого 2015року вибула, як сторона виконавчого провадження № 11820243, адже не є опікуном ОСОБА_3 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи та виконавчих проваджень, вважає що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16.04.2008 року задоволено позовні вимоги виконавчого комітету Московської районної в місті Харкові ради про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено ОСОБА_6 опікуном малолітньої ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання малолітньої ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від усіх доходів, щомісячно.

На виконання указаного судового рішення постановою державного виконавця Московського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції Михайловою Я.О. відкрито виконавче провадження №11820243, стягувачем у якому є ОСОБА_6

З клопотання державного виконавця від 28 січня 2019 року вбачається, що станом на 28 січня 2019 року з доходів боржника було утримано суму боргу в розмірі 6123,09 грн. яка знаходиться на депозитному рахунку відділу у зв`язку з відсутністю банківських реквізитів стягувача.

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що в даному випадку відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження, передбачені ст. 442 ЦПК України, оскільки стягувач не є стороною, яка вибула з виконавчого провадження.

Так, відповідно до ч.ч.1-2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що сторона виконавчого провадження (стягувач або боржник) у разі її вибуття може бути замінена її правонаступником у випадку переходу прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника)

Проте, в даному випадку, відсутня обставина вибуття ОСОБА_6 в якості стягувача у виконавчому провадженні.

Щодо посилання скаржника на ст. 179 СК України, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, за змістом указаної норми права, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Таким чином, указаною статтею передбачено право дитини на самостійне одержання аліментів, тобто, по суті, передбачено право дитини на звернення до суду з відповідною вимогою та право суду стягувати указані аліменти безпосередньо на користь дитини.

Між тим, в даному випадку спір про стягнення аліментів вже вирішений, а аліменти, які присудженні на утримання дитини, стягнуто на користь ОСОБА_6 , яка і є належним стягувачем у виконавчому провадженні.

Крім того, колегія суддів враховує, що зміни до статті 179 СК України, в редакції на яку посилається ОСОБА_2 , були внесені на підставі Закону № 2037-VIII від 17 травня 2017 року.

Згідно вимог ст. 179 СК України, в редакції на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання. У разі смерті того з батьків, з ким проживала дитина, аліменти є власністю дитини. Опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпоряджання ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно змісту судового рішення, аліменти стягнуті на утримання ОСОБА_3 , проте на користь опікуна ОСОБА_6 , на утриманні якої перебувала зазначена дитина.

Таким чином, підстави для заміни сторони виконавчого провадження, визначені ст. 442 ЦПК України, не встановлені.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 травня 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова