Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача

адвоката Хоміка С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала в шлюбі з 26 серпня 1999 року по 23 квітня ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також вказує, що на даний час син уже повнолітній, однак продовжує навчатись у Черкаському державному технологічному університеті на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Навчання за планом закінчується у 2023 році. Витрати на утримання сина вона несе сама (придбання продуктів харчування, канцелярських приладів, витрати на одяг, витрати на спортивні секції, лікування та інше). До того ж, на її утриманні є ще один син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, якого вона виховує також без батька.

Крім того, зазначає про те, що відповідач ОСОБА_2 працює бухгалтером (економістом) в охоронній фірмі та одержує заробітну плату, у зв?язку з чим має змогу утримувати їх спільну дитину.

Таким чином, позивач просить суд, - стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання у Черкаському Державному технологічному університеті, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, або до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку.

Ухвалою суду від 02 січня 2019 року справу прийнято, відкрито провадження та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували.

22 березня 2019 року, на виконання вимог ст. 278 ЦПК України, відповідачем ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Хоміка С.Г. надано до суду письмовий відзив на позовну заяву та докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову. Зазначив, що його посадовий оклад становить 4 481 грн., а син ОСОБА_3 , відповідно до даних довідки № 105 від 13 березня 2019 року навчається на безкоштовній формі та щомісячно отримує стипендію в сумі 1340 грн. 30 коп.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1853 грн.

При задоволенні вимог позивача про стягнення з нього ( ОСОБА_2 ) аліментів в розмірі 2000 грн. буде утримуватись фактично 50 % його посадового окладу.

Крім того, вважає недоречними посилання позивача на наявність у неї іншої неповнолітньої дитини, так як та дитина має свого батька, який повинен її утримувати, а також посилання в позовній заяві на вимоги ст. 185 СК України щодо додаткових витрат на дитину, так як ця норма стосується неповнолітніх дітей.

Таким чином, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги та додатково пояснила, що спільний з відповідачем син ОСОБА_5 є студентом ЧДТУ, проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Вона працює бухгалтером і отримує заробітну плату в розмірі 9000 грн. На даний час їй досить тяжко самостійно забезпечувати сина всім необхідним, враховуючи, що на її утриманні перебуває ще одна дитина (08 років) від іншого шлюбу, вона страждає на онкологічне захворювання та є особою з інвалідністю ІІІ групи. Таким чином, просить суд, - стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання у Черкаському Державному технологічному університеті, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, або до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку. Відповідь на відзив подано не було.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Хомік С.Г. повністю заперечував проти задоволення позову, підтримавши доводи відзиву на позов. Також, зазначив, що відповідачем не оспорюється батьківство щодо сина ОСОБА_3 Крім того, мати та батько мають рівні права і обов`язки щодо дитини. До того ж, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як відомо відповідачу, його син навчається в ЧДТУ на денній формі навчання та отримує стипендію 1300 грн. щомісячно. Таким чином, вважає, що його матеріальне становище (заробітна плата на рівні 4000 грн.) на даний час не дозволяє матеріально утримувати повнолітнього сина у розмірі, як зазначено у позовній заяві 2000 грн. щомісячно.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з?явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено.

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з?явився, надавши заяву від 18 квітня 2019 року про розгляд справи без його участі. Судовий збір та інші витрати пов?язані з цією справою просив утримати з відповідача.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, сторони по справі перебували у шлюбі і їх шлюб розірваний 23 квітня 2002 року, про що свідчать дані свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 23 квітня 2002 року, актовий запис № 219.

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05 серпня 2009 року (повторне). Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає.

Відповідно до даних довідки № 181 від 21 березня 2019 року, ОСОБА_3 являється студентом 1-го курсу будівельного факультету Черкаського державного технологічного університету. Навчається за державним замовленням на денній формі навчання з нормативним терміном навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року.

Згідно з довідкою № 105 від 13 березня 2019 року, виданої головним бухгалтером Черкаського державного технологічного університету, ОСОБА_3 отримує стипендію, розмір якої з 01 січня 2019 року становить 1340 грн. 30 коп. Загальна сума доходу за період з вересня 2018 року по лютий 2019 року становить 7880 грн. 60 коп.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає разом із сином за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, за даними витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 7110- від 13 грудня 2016 року, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

До того ж, відповідач ОСОБА_2 працює на посаді економіста у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПОНОМАР» та отримує посадовий оклад в розмірі 4481 грн. 00 коп., що підтверджується даними довідки від 18 березня 2019 року.

За таких обставин, на думку суду, між сторонами має місце спір, що випливає із правовідносин щодо обов?язку батьків утримувати своїх повнолітніх сина, дочку, що регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За нормами статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як передбачено ст. 199 цього Кодекс у, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України). До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст. 201 СК України).

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як зазначалось вище, при визначенні розміру аліментів на повнолітнього сина на його навчання, слід враховувати обставини, викладені у статті 182 СК України.

З огляду на викладені обставини, що встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що у батька - відповідача по справі відсутня можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, оскільки його розмір заробітку не дозволяє утримувати себе та повнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Крім того, позивачем, зважаючи на те, що саме на ньому лежить обов?язок доведення можливостей відповідача надавати матеріальну допомогу поволітньому синові, що навчається, - не доведено ті обставини, на які вона посилалася в судовому засіданні про те, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у визначеному нею розмірі 2000 грн. щомісячно, оскільки при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання ( син навчається за державним замовленням), якщо воно на платній основі, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, отримання стипендії (син отримує щомісяця стипендію в розмірі 1340 грн. 30 коп.) тощо. Крім того, зі слів позивача, її дохід становить 9000 грн., що є більшим за дохід відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Судові витрати необхідно компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного та, керуючись Сімейним Кодексом України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (код НОМЕР_4 , зареєстрований АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 (код НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 07 травня 2019 року.

Головуючий: С. М. Позарецька