АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/688/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Русаков Г. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Пономаренка В.В., Бондаренка С.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2019 року, постановлену у складі судді Русаков Г.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна в натурі, застосування наслідків недійсності договорів дарування, визнання договорів дарування недійсними, визнання договорів дарування нікчемними, скасування запису про державну реєстрацію речових прав, встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавицею за однією адресою на час відкриття спадщини, визнання поважними причин пропущення строку позовної давності, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна в натурі, застосування наслідків недійсності договорів дарування, визнання договорів дарування недійсними, визнання договорів дарування нікчемними, скасування запису про державну реєстрацію речових прав, встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавицею за однією адресою на час відкриття спадщини, визнання поважними причин пропущення строку позовної давності.

В обґрунтування своєї позовної заяви зазначала, що укладений заповіт на користь ОСОБА_2 є перешкоджаючою обставиною, яка унеможливлює набуття позивачем права власності на спадкове майно, охоплене договорами дарування, оскільки спадкове майно було також охоплене заповітом. На час смерті своєї матері, спільно проживала разом із спадкодавицею, у зв`язку з чим, фактично прийняла спадщину після її смерті.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику з підстав не усунення в повній мірі недоліків визначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, та просила суд скасувати оскаржувану ухвалу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд в своїй ухвалі не зазначив, який саме недолік позовної заяви не був усунутий позивачем. Крім того вважає, що конкретної відповіді від учасників справи суд може зажадати не на стадії до відкриття провадження у справі, а на стадії розгляду справи по суті, а тому суддя не може повернути позовну заяву через відсутність доказів і недоведеність заявленої позовної вимоги належним чином. Позовна заява відповідає вимогам статті 175, 177 ЦПК України.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 лютого 2019 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху у зв`язку з тим, що позивачу необхідно чітко описати кожну позовну вимогу, посилаючись на докази по справі та не сплачено судовий збір.

12 березня 2019 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали про залишення без руху її заяви надіслала до суду позовну заяву в новій редакції.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не усунула в повній мірі недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Позовна заява за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір та не подано додатків до позовної заяви, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишити заяву без руху та повернення заявнику.

Крім того слід зазначити, що районний суд залишаючи позовну заяву без руху в своїй ухвалі не зазначив які саме недоліки позивачці необхідно усунути та яка саме сума судового збору підлягає до сплати та за яку вимогу слід доплатити позивачу судовий збір та в якому розмірі.

Слід врахувати, що у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду - Perez deRada Cavanilles проти Іспанії, № 2809095, рішення від 28.10.1998.

Крім того в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Суд першої інстанції помилково та необґрунтовано вказав про наявність таких недоліків у позовній заяві, які б свідчили про неможливість відкриття провадження за нею, чим порушив право позивача на доступ до правосуддя. У разі необхідності при судовому розгляді суд має можливість одержати інші докази від сторін у справі, необхідні для вирішення спору.

Суд першої інстанції на вище зазначене не звернув увагу, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом були порушені норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна в натурі, застосування наслідків недійсності договорів дарування, визнання договорів дарування недійсними, визнання договорів дарування нікчемними, скасування запису про державну реєстрацію речових прав, встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавицею за однією адресою на час відкриття спадщини, визнання поважними причин пропущення строку позовної давності - скасувати, справу направити до суду першої для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Н.І. Гончар

В.В.Пономаренко

С.І. Бондаренко