ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/263/19 Справа № 191/842/17 Головуючий у першій інстанції: Гречко Ю.В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27 серпня 2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 31 січня 2017 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 27804,09 грн., яка складається з наступного: 2088,80 грн. - заборгованість за кредитом; 21083,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3070,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1312,10 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача зазначену заборгованість в загальному розмірі 27804,09 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки ПАТ КБ «ПриватБанк», яке долучене до матеріалів справи. Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відкладення судового засідання 26.03.2019 року, у зв`язку із зайнятістю представника в іншому процесі є необґрунтованим. Суду не повідомлено про наявність поважних причин неявки в судове засідання особисто відповідача та представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено, що на підтвердження позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" надано копію заяви ОСОБА_1 від 27.08.2007 року, в якій вона виявляє бажання оформити на своє ім`я кредитку "Універсальна" з базовою відсотковою ставкою на рівні 3% в місяць на залишок заборгованості (а.с. 8).

Зазначена вище заява не містить відомостей про розмір кредитного ліміту, строк дії кредитного договору, відсутня також інформація про розмір комісії, неустойки.

Згідно змісту вказаної вище заяви, позичальник погоджується з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 8 зворот).

Долучені до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписані (а.с.9-14).

Заява містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

Відповідач ОСОБА_1 категорично заперечує факт укладення між сторонами 27.08.2007 року кредитного договору на суму 15000,00 грн., що підтверджується письмовими запереченнями відповідача (а.с. 27).

На підтвердження свого позову банком представлено розрахунок заборгованості за кредитним договором від 27.08.2007 року, відповідно до якого станом на 31.01.2017 року, позивачем нарахована заборгованість в загальному розмірі 27804,09 грн., яка складається з наступного: 2088,80 грн. - заборгованість за кредитом, 21083,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3070,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1312,10 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 3-7). Даний розрахунок не доводить факту досягнення сторонами домовленостей щодо усіх істотних умов кредитного договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги що банком не надано суду доказів укладення з відповідачем 27.08.2007 року у простій письмовій формі кредитного договору, не надано доказів досягнення сторонами домовленості щодо усіх істотних умов кредитного договору, зокрема щодо тіла кредиту, строку дії кредитного договору, терміну повернення кредиту; встановивши, що відповідач не визнає наявність між сторонами кредитних правовідносин; банком не представлено суду доказів, що відповідали б положенням статей 77, 78 ЦПК України, отримання відповідачем тіла кредиту у будь-якому розмірі (платіжні, касові документі тощо); враховуючи також ненадання позивачем Умов та Правила надання банківських послуг, які були б підписані відповідачем, - колегія приходить до висновку про те, що ПАТ КБ "ПриватБанк" не доведено факт укладення з ОСОБА_1 саме кредитного договору та не доведено його умови.

Посилання позивача на те, що умови кредитування, в тому числі розмір процентів, визначаються Умовами та Правилами надання банківських послуг - безпідставні, оскільки зазначені Умови та Правила не містять підпису відповідачки. Доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Правила мала на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву, банком не надано, а відтак підстави брати їх до уваги відсутні.

Саме такий висновок міститься у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 14 грудня 2016 року у справі №6-2462цс16; від 22 березня 2017 року у справі №6-2320цс16, де вказано про те, що Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Будь-які інші докази позивачем не надані, клопотань про витребування відповідних доказів судом - позивачем не заявлено, що стверджується письмовими матеріалами справи, протоколом судового засідання.

Колегія звертає також особливу увагу, що ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно змісту позовної заяви, звернулось з позовом до ОСОБА_1 , про що свідчить також додана до позовної заяви копія паспорту серії НОМЕР_1 , однак заява від 27.08.2007 року про виявлення бажання оформити на своє ім`я кредитку "Універсальна", складена від імені ОСОБА_1 (а.с. 8, 15).

Враховуючи викладене, позивачем не доведено укладення з відповідачем кредитного договору від 27.08.2007 року, досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов цього кредитного договору, формування заборгованості саме за вказаним договором та розміру заборгованості, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а отже судом першої інстанції ухвалено законне рішення, яке підлягає залишенню без мін.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді