Справа № 594/82/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Борщеві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", в особі представника ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ ПриватБанк, в особі представника ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що у відповідності до умов Кредитного договору (без номеру), укладеного між сторонами 09 лютого 2012 року, банк надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, що відповідає строку дії картки. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку, складає між ним та банком відповідний договір.

В звязку з порушенням взятих на себе зобов?язань відповідач допустив заборгованість по даному договору, а тому, станом на 30 листопада 2018 року у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 92756, 18 грн., з яких заборгованість за кредитом 5022, 38 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 79240, 65 грн., 3600 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 4393, 15 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути на свою користь, крім того, і понесені ним судові витрати по справі.

При зверненні до суду позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2019 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

Як встановлено з поштового повідомлення, відповідач 01 лютого 2019 року отримав ухвалу суду, однак, станом на 20 лютого 2019 року відзиву на позовну заяву суду не надіслав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 09 лютого 2012 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та ОСОБА_2 укладено кредитний договір про надання банком останньому грошових коштів у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку, - виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від ціни позову.

Однак, відповідачем ОСОБА_2 не виконуються зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом.

Згідно поданого розрахунку заборгованості станом на 30 листопада 2018 року заборгованість по наданому кредиту ОСОБА_2 становить 92756, 18 грн., з яких заборгованість за кредитом 5022, 38 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 79240, 65 грн., 3600 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 4393, 15 грн. штраф (процентна складова).

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилося, та сплати процентів, належних йому.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме штрафів: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 4393, 15 грн. штраф (процентна складова), судом встановлено наступне.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

На підставі наведеного в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити.

У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 1921 грн. підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

На підставі ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Подільська АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк м.Київ вул.Грушевського, 1Д, рах. 3111, МФО 305299, , суму заборгованості за договором від 09 лютого 2012 року в розмірі 87863 (вісімдесят сім тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 03 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк сплачені судові витрати в сумі 1921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: