печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Павленко В.О.,

справа № 757/39360/18-Ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про стягнення коштів,

представник позивача ОСОБА_3,

представник відповідача Куценко О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.06.2012 р. між сторонами укладено у Кримському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» депозитний договір № SАМDN808, внесок «Стандарт на 6 міс.», зі строком на 6 місяців до 26.12.2012 р. включно, з нарахуванням 9% процентів річних, cума вкладу позивача становить 10 481,39 доларів США. Відповідно до договору відповідач відкрив позивачу особистий рахунок № НОМЕР_2 та для зарахування відсотків - № НОМЕР_3.

6 липня 2018 р. відповідачем отримано від позивача заяву від 8 червня 2018 року про розірвання договору та повернення коштів. Проте, на даний час кошти не повернуті. У зв'язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача суму вкладу за договором банківського вкладу у розмірі 10 481,39 доларів США, проценти за договором банківського вкладу за період з 27.02.2014 по 10.07.2018 у розмірі 4 122,20 доларів США, проценти за договором банківського вкладу за період з 11.07.2018 по 12.08.2018 у розмірі 0,09 доларів США, 3% річних за період з 11.07.2018 по 12.08.2018 у розмірі 28,43 доларів США, а всього 14 632,11 доларів США.

Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23 вересня 2018 року (а.с. 24).

23 жовтня 2018 року представником відповідача Листопадовою Н.О. подано відзив на позов (а.с. 29-33), відповідно до якого на даний час у зв'язку з окупацією Автономної Республіки Крим банк тимчасово не може здійснювати свою діяльність на території Автономної Республіки Крим, одним із відділень яких укладено договору банківського вкладу з позивачем. Тому, перевірити наявність чи відсутність коштів на рахунках позивача не можливо. Крім того, Федеральними Законами Російської Федерації націоналізовано все майно відповідача та покладено на автономну некомерційну організацію «Фонд захисту вкладників» обов'язок щодо повернення вкладів, у тому числі і вкладів, розміщених у ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Крім того, позивачем неправильно здійснено розрахунок відсотків, 3% річних, які підлягають нарахуванню на його банківський вклад.

Вказане, на думку представника відповідача, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання надав заяву від позивача про заміну відповідача ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 77-90), у задоволенні якої ухвалою від 23 жовтня 2018 року відмовлено (а.с. 91).

23 жовтня 2018 року проведено підготовче судове засідання та ухвалю суду справу призначено до судового розгляду (а.с. 43).

25 жовтня 2018 року представником позивача ОСОБА_3 подано відповідь на відзив, котра аналогічна доводам, викладений в позовній заяві.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримавпозовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача Куценко О.В. позовні вимоги не визнав з підстав, вказаних у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що 26.06.2012 р. між сторонами укладено у Кримському відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» депозитний договір № SАМDN808, внесок «Стандарт на 6 міс.», зі строком на 6 місяців до 26.12.2012 р. включно, з нарахуванням 9% процентів річних та з правом пролонгації договору. Сума вкладу позивача становить 10 481,39 доларів США. Відповідно до договору відповідач відкрив позивачу особистий рахунок № НОМЕР_2 та для зарахування відсотків - № НОМЕР_3. (а.с. 10, 51).

У виконання вказаного договору позивачем внесено на рахунок банку 10 481,39 доларів США, що стверджується квитанцією (а.с. 11, 52), оригінал котрої та оригінал договору були оглянуті у судовому засіданні.

За змістом ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з пунктом 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції № 492 банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського вкладу укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі її здійснення в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Зі змісту договору банківського вкладу року вбачається, що клієнт передає, а банк приймає грошові кошти (вклад) на певний строк; для внесення суми вкладу банк відкриває клієнту депозитний рахунок.

Статтею 1064 ЦК України установлено, що укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред'явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред'явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред'явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку.

Разом з тим, у вказаному договорі банківського вкладу відсутні посилання як на доказ внесення коштів на депозит, видачу банком клієнту електронної ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Проте, внесення коштів позивачем у виконання договору банківського вкладу стверджується квитанціє., оригінал якої оглянутий в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, а також те, що позивачу відкрито рахунок, що про залишок коштів, нарахованих відсотків позивач може дізнатися за допомогою системи Internet Banking Приват24 дистанційного обслуговування клієнтів, офіційного каналу зв'язку (обміну інформацією) між банком та клієнтом відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг (вказано зокрема у п. 10 договору), що за своєю природою відповідає даним електронної ощадної книжки, то суд дійшов висновку про те, що мало місце укладення договору банківського вкладу, оскільки підтверджено факт внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок позивачем, а також дотриманні вимоги, передбачені законами та іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності щодо укладення договору банківського вкладу та внесення грошових коштів.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України.

З метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банку України, запобігання та уникнення ризиків у діяльності банків, враховуючи Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», Декларацію Верховної Ради України від 20 березня 2014 року № 1139-VII «Про боротьбу за звільнення Украйни», Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» та з урахуванням неможливості здійснювати Національним банком України банківське регулювання та банківський нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю окремих банків та відокремлених підрозділів банків, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також неможливість виконання такими банками та відокремленими підрозділами банків вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинних шляхом, або фінансування тероризму», Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», інших нормативно-правових актів Національного банку України, що свідчить про здійснення ними ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи кредиторів, у тому числі інших банків, Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову від 6 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» (далі - Постанова НБУ № 260).

Згідно з п. 5 вказаної Постанови банки, у тому числі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

Рішенням Центрального банку Російської Федерації № РН-33/І від 21.04.2014 року, також було припинено з 21 квітня 2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя - ПАТ КБ «Приват Банк».

За законодавством України чинність на окупованій території Автономної Республіки Крим нормативних актів Російської Федерації не визнається, та вони не підлягають виконанню.

В той же час, наявність вказаного рішення Банку Росії щодо припинення діяльності на території АРК ПАТ КБ «Приват Банк» унеможливлює діяльність відокремленого підрозділу банку на території АРК та міста Севастополя - Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приват Банк».

Тому, відокремлений підрозділ ПАТ КБ «Приват Банк» на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АРК та міста Севастополя.

Разом з тим, неможливість банку здійснити повернення вкладу позивачеві у зв'язку з тим, що за законодавством Російської Федерації та відповідно до рішення Центрального Банку вказаної держави від 21 квітня 2014 року і рішень судів Російської Федерації відповідальність за повернення грошових коштів по вкладах покладено на автономну некомерційну організацію «Фонд захисту вкладників», судом не беруться до уваги, оскільки згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Тому, невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення суми банківського вкладу з цих підстав є безпідставним.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення банківського вкладу у розмірі 10 481,39 доларів США.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Умовами договору банківського вкладу передбачено його пролонгацію (п. 3 договору) на умовах договору банківського вкладу. При чому, розрахунок процентів на новий строк при продовженні дії договору банківського вкладу здійснюється за процентною ставкою, які діють в банку для продовжених депозитних вкладів.

Судом встановлено, що позивач 6.07.2018 року звернувся із заявою про повернення коштів у повному обсязі (розірвання договору) (а.с. 12). Отже, 6.07.2018 року - є датою розірвання договору банківського вкладу.

Даних, що дії процентної ставки за період з 27.02.2014 по 6.07.2018 року в банку для продовжених депозитних вкладів суду не надано.

Тому, за період з 27.02.2014 по 6.07.2018 року з урахуванням процентна ставки - 9%, з відповідача підлягають до стягнення відсотки 3 розмірі 4 109,30 доларів США (10 481,39 доларів США х 9% / 365 х 1590 днів).

Відповідно до ч. 2 ст. 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-2861цс15 закінчення строку дії депозитного договору в разі невиконання зобов'язань не припиняє зобов'язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронювані, що містять обов'язок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом.

Тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 1070 ЦК України та того, що договором банківського вкладу не встановлений розмір відсоткової ставки за депозитом після закінчення строку дії договору та до моменту фактичного повернення грошових коштів (депозиту), то відповідно, відсоткова ставка за весь період користування банком коштами після розірвання цього договору (припинення дії) до моменту фактичного повернення коштів повинна застосовуватись виключно «на вимогу».

На підставі викладеного, відсотки за період з 07.07.2018 року (дата розірвання договору) по 12.08.2018 року (дата, вказана у позові) підлягають стягненню з розрахунку 0,01% річних встановлено на підставі протоколу Комітету управління активами і пасивами відповідача від 21.06.2017 року, а саме 0,10 доларів США (10 481,39 доларів США х 0,01% х 365 днів / 365 днів у році).

Таким чином загальна сума відсотків складає 4 109,40 доларів США (4 109,30 доларів США + 0,10 доларів США), а разом із сумою вкладу становить 14 590,79 доларів США (10 481,39 доларів США + 4 109,40 доларів США).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-1286цс16 по валютним вкладам сума валютного вкладу та проценти стягуються у валюті, а 3% річних - у національній валюті України.

Отже, 3% річних повинно нараховуватись виключно у гривні та сума боргу в іноземній валюті повинна бути переведена в гривню станом на день початку прострочення виконання грошового зобов'язання боржником.

Станом на день розірвання договору банківського вкладу - 6.07.2018 року офіційний курс Національного банку України гривні до долара США становив 2642,9780.

Отже, сума боргу станом на 6.07.2018 року становить 277 020 грн. 83 коп. (10 481,39 доларів США х 2642,9780).

Тому, 3% річних підлягають задоволенню на суму 745 грн. 10 коп., яка розрахована таким чином:

277 020 грн. 83 коп. х 3% х 36 (прострочені дні) / 365 днів у році.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при поданні позову звільнений від його сплати.

Сума позовних вимог, які задоволені судом становить 14 590,79 доларів США та 745 грн. 10 коп.

Станом на день подання позову, 13.08.2018 - офіційний курс Національного банку України гривні до долара США становив 2724,5640.

Отже, у гривневому еквіваленті 14 590,79 доларів США становить 397 535 грн. 41 коп. (14 590,79 доларів США х 2724,5640).

Загальна ціна позову становила 398 280,51 грн. (397 535 грн. 41 коп. + 745 грн. 10 коп.).

Тому, при подання позову позивач повинен був сплатити відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 3 982 грн., що становить 1% від ціни позову.

З урахуванням наведеного вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 1058, 1060, 1061, 1064 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 14 590,79 доларів США та 745 грн. 10 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 3 982 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк»: 01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д, код ЄРПОУ 14360570.

Суддя О.В.Батрин