пр. № 2-з/759/64/19
ун. № 759/8492/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі судді Марко Я.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред'явлення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Святошинського районного суду м. Києва Марко Я.Р. надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред'явлення позову, в якій остання просила зобовязати вчинити певні дії, а саме витребувати:

-копію заповіту посвідченого приватним нотаріусом КМНО Лісовим О.І. 18.11.2011 року за реєстровим № 2338;

-копію заповіту посвідченого державним нотаріусом Борозенець Ю.Г. Київської дванадцятої ДНК 13.01.1998 року, бланк серії ААК 723891, зареєстрований у спадковому реєстрі № 7с-46;

-копію заповіту від 05.04.2001 року посвідченого державним нотаріусом Київської дванадцятої ДНК 14.06.1999 року, № заповіту 1652942, бланк серії ААВ 890454, зареєстрований у спадковому реєстрі № 4с-612;

-копію заповіту посвідченого державним нотаріусом Київської дванадцятої ДНК 08.05.2003 року, № заповіту 8398174, бланк серії ВАК 259849, зареєстрований у спадковому реєстрі № 2у-1257;

-копію заповіту посвідченого державним нотаріусом Київської дванадцятої ДНК 23.02.2006 року, № заповіту 38929024, бланк серії ВСО 525707, зареєстрований у спадковому реєстрі № 8-981;

-спадкову справу заведену щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_5, після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частини спірної квартири, однак отримати заповіт заявниця не змогла, у звязку з тим, що приватний нотаріус КМНО Лісовий О.І. не надав його на запит нотаріуса де заведена спадкова справа №170/11. Заявниця вступила у спадщину на загальних підставах та отримала право на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 Однак, оформити належним чином спадкові права заявниця не може, через відсутність заповіту неможливо визначити обєм успадкованого майна, а також просити суд про перерозподіл спадщини, оскільки спадкоємців першої черги за законом було три, а саме: покійна мати заявниці, сестра ОСОБА_6 та сама заявниця.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_4, після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/3 частину спірної квартири. Однак, після смерті матері, заявниця звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини та дізналась про те, що мати начебто вчинила розпорядження на випадок її смерті та заповіла 1/3 частину спірної квартири заявниці, онуці та племінниці.

Таким чином, як зазначає заявниця, згідно даних Спадкового реєстру мати заявниці ОСОБА_4 вчинила щонайменше чотири розпорядження на випадок її смерті щодо її майна, однак тільки один заповіт покійна мати передала заявниці. Щодо достовірності підпису на трьох інших заповітах у заявниці виникають сумніви, у звязку з чим остання просить їх витребувати для звернення з позовом до суду про визнання їх недійсними чи частково недійсними, перерозподілу спадкового майна між спадкоємцями, зміну черговості спадкування та проведення експертизи.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується шляхом:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно зі статтею 151 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналогічні вимоги до заяви про забезпечення позову містяться і у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року), а саме, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра вернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, заява ОСОБА_1 не містить зустрічного забезпечення, яке є вимогою до заяви про забезпечення позову.

Крім того, варто звернути увагу, що вимогою заявниці є витребування зазначених вище копій заповітів посвідчених державними нотаріусами з метою подальшого визнання їх недійсними, що дає підстави вважати, що заявниця просить суд забезпечити докази, відповідно до статті 116 Цивільного процесуального кодексу України. Тобто, у разі витребування доказів, заявниця матиме підстави для звернення до суду з відповідними позовними заявами.

Згідно з частиною 2 статті 116 Цивільного процесуального кодексу України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходження, заборона вчинити певні дії щодо доказів та зобовязання вчинити певні дії щодо доказів.

Відповідно до частини 9 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику, оскільки заявницею не додержані вимоги статті 151 Цивільного процесуального кодексу України та підмінені поняття забезпечення позову та забезпечення доказів. Документи, які просить витребувати заявник будуть слугувати засобом доказування у майбутніх справах, відтак, розглядати вказану заяву в контексті забезпечення позову суд не вбачає за можливе.

Керуючись частиною 9 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред"явлення позову - повернути заявнику.

Роз'яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з додержанням вимог статті 151 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Я.Р. Марко