РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/526/19

06 травня 2019 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/526/19 за позовом ОСОБА_1 (с.Головин Костопільського району Рівненської області вул.Л.Українки 57) до ОСОБА_2 (с.Головин Костопільського району Рівненської області вул.Л.Українки 15) про збільшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 24.12.2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 400 грн. щомісяця на кожну дитину. Зазначає, що зріс прожитковий мінімум, визначений законодавчо, а тому просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що звернення до суду із позовом про збільшення аліментів обумовлене тим, що фактично зріс прожитковий мінімум на дитину.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив з тих підстав, що позивачем, як того вимагає ст.81 ЦПК України, не доведено обставин, визначених ст.192 СК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 березня 2006.

Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24.12.2014 присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач у своїх поясненнях вказав, що не працює і не отримує доходу, живе за рахунок періодичних заробітків.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись у 2014 році до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, позивач самостійно визначила спосіб стягнення у твердій грошовій сумі, тобто, не повязуючи розмір аліментів із часткою від доходів відповідача і суд, визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, дійшов висновку, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень на кожну дитину щомісяця є обґрунтованим та підлягає до задоволення, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття.

У справах про збільшення розміру аліментів позивач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більшому розмірі.

В супереч положенням ст. 192 Сімейного кодексу України, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та інших підстав, передбачених ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів, а відтак, позивачем не доведена наявність обставин для збільшення розміру аліментів до 1200 грн. на місяць на кожну дитину щомісяця, а тому доводи позивача не приймаються судом, оскільки вони нічим не підтверджені.

Щодо встановленого ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Вказана норма статті Закону набрала чинності 28.08.2018 року (Закон № 2475-VIII від 03.07.2018).

Таким чином, з 28.08.2018 року стягнення аліментів у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку належить до повноважень виконавця.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17.

Враховуючи викладене суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 192 СК України, ст.ст. 43, 49, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (с.Головин Костопільського району Рівненської області вул.Л.Українки 57) до ОСОБА_2 (с.Головин Костопільського району Рівненської області вул.Л.Українки 15) про збільшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 06.05.2019.

СуддяОСОБА_5