РІШЕННЯ

іменем України

10 травня 2019 рокуСправа №451/1379/17
Провадження № 2/451/108/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.

з участю: позивача, представника позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові цивільну справу №451/1379/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування та встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування та встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. в с. Торки, Радехівського району, Львівської області померла його мати ОСОБА_4 . Після смерті матері в с. Торки, Радехівського району, Львівської області відкрилася спадщина - земельна ділянка розміром - 1,67 га відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_1 . Позивач є одним із спадкоємців першої черги за законом. На час смерті спадкодавця проживав разом з матір`ю і відповідно прийняв спадщину, тобто користувався земельною ділянкою, обробляв, вкладав кошти. Відповідач спадщину не прийняла, від своєї частки у спадковому майні відмовилася. Оскільки, Державний акт на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця, отримати свідоцтво про право на спадщину не можливо. Крім цього, у Державному акті на право приватної власності на землю НОМЕР_1 ім`я та по батькові матері записано ОСОБА_4 . У свідоцтві про смерть, серії НОМЕР_2 від 23.03.1999 р. ім`я та по батькові записано ОСОБА_4 . У зв`язку із розбіжністю запису імені та по батькові спадкодавця в правовстановлюючих документах необхідно встановити факт належності Державного акта на земельну ділянку ОСОБА_4 . Просить визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею - 1.67 га, розташовану на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області згідно з Державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 . Встановити факт, що Державний акт на земельну ділянку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 належить ОСОБА_4 .

Позивач, представник позивача в підготовчому судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила щодо ухвалення рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася відповідач.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого Бишівською сільською радою Радехівського району Львівської області 23 березня 1999 року (а.с.5).

Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_1 , виданого 24.05.1999 року Радехівською Радою народних депутатів на підставі Розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації від 17 травня 1999 року №251, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №1772, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бишівської сільської ради, належала ОСОБА_4 (а.с.6).

Родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом народження, серії НОМЕР_3 , виданим Бишівською сільською радою Радехівського району Львівської області 16 серпня 2006 року (а.с.7).

Як вбачається із копії будинкової книги б/н у с. Торки, на час смерті спадкодавця, були зареєстровані ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.9-15).

Батько позивача ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 , виданого Бишівською сільською радою Радехівського району Львівської області 23 січня 2006 року (а.с.32).

Із копії матеріалів спадкової справи №283/2006 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , вбачається, що після його смерті спадщину прийняв ОСОБА_3 (а.с.44-59).

ОСОБА_7 за життя зробив особисте розпорядження про те, що все рухоме і нерухоме майно, де б воно не було і де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті заповів своєму синові ОСОБА_8 , що підтверджується копією заповіту, посвідченого 25 лютого 2000 року секретарем Бишівської сільської ради (а.с.46).

Із копії довідки, виданої виконкомом Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області 25.10.2017 року №1007 вбачається, що померлий ОСОБА_7 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_8 (а.с.45-зворот).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Перешкодою в реалізації позивача його законних прав та інтересів, є те, що він позбавлений у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті ОСОБА_4 , оскільки Державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 , виданий 24 травня 1999 року після смерті спадкодавця - ОСОБА_4 .

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення.

Узагальнюючи вищенаведене,оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206,258-259,263-265,279 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 Державного акту про право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 1,67 га, яка розташована на території Бишівської сільської ради Радехівського району Львівської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , жительки АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_6 , жителя АДРЕСА_3 судовий збір в розмірі 1163 (одна тисяча сто шістдесят три) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 15.05.2019 року.