Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/211/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.05.2019смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої- судді: Єгорової Н.І.,

при секретареві: Маковецькій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка цивільну справу№475/211/18, в порядку спрощеного позовного провадження, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого за час шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого за час шлюбу, посилаючись на те, що з 02 вересня 1989року перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем, а 27.09.2017року шлюб було розірвано. Від данного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. За час спільного проживання подружжям було збудовано за спільні кошти житловий будинок АДРЕСА_1 поверхами АДРЕСА_2 . В 1995році складено акт про закінчення будівництва та вводу його в експлуатацію. 23.05.1995року рішенням виконкому Доманівської селищної ради №68 затверджено Акт про закінчення будівництва та вводу його вексплуатацію. 10.07.1995року будинок зареєстровано в Вознесенському МБТІ за №1814.

Крім того,у спільній власності сторін є транспортний засіб -вантажний фургон малотонажний -В,марки ГАЗ, 1999року випуску, модель 2752, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було придбано 25.04.2005року за 3тис.доларів США.

На теперішній час сторони розірвали шлюб, однак угоди про добровільний поділ майна не досягнуто, у зв"язку з чим позивачка просить поділити спільне майно подружжя в рівних частинах та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину транпортного засобу.

Позивачка у судове засідання не зявилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 02.09.1989року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. Від шлюбних стосунків сторони мають повнолітніх дітей .

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 27.09.2017року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить копія рішення суду.

В період перебування в зареєстрованому шлюбі сторонами збудовано за спільні кошти житловий будинок АДРЕСА_1 . Будівництво здійснювалося на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельного участку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти від 14.11.1990р. Договір укладався між Доманівською селищною радою Миколаївської області та ОСОБА_2 та посвідчений нотаріально за № 932 від 20.12.1990р. В 1995році складено Акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, який 23.05.1995року було затверджено Рішенням виконкому Доманівської селищної ради №68 . 10.07.1995року будинок зареєстровано в Вознесенському МБТІ за №1814.

Розпорядженням АДРЕСА_3 Тельмана перейменовано на вул.Соборності.

Крім того, у спільній власності сторін є транспортний засіб -вантажний фургон малотонажний -В,марки ГАЗ, 1999року випуску, модель 2752, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було придбано у період шлюбу, а саме- 25.04.2005року за 3тис.доларів США, про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу , видане на імя ОСОБА_2 , 29.07.2004року.

Після розірвання шлюбу, у позивача виникла необхідність у поділу спільно набутого майна.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, шляхом визнання права.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України.

Відповідно до ст. 60 СК України та ст.368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ).

Згідно ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Сторони підтвердили в письмових заявах, що знаходячись в зареєстрованому шлюбі вони спільно збудували 2-поверховий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та придбали транспортний засіб .

Відповідно до ч 1 ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України зазначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи та письмові заяви сторін, в яких позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач не заперечує проти їх задоволення, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження того, що набуте в період шлюбу майно у виді житлового будинку та транспортного засобу дійсно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Кожний із подружжя має право на рівну частку у спільно набутому майні, а тому позивач та відповідач мають право на визнання за ними права власності на 1/2 частину житлового будинку на 1/2 частину транспортного засобу.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, а задоволення позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так як, відповідач визнав позов до початку судового розгляду по суті, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 691.80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82,141,259,265,268,273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, що є об"єктом спільної сумісної власності подружжя у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , розташованого за адресою АДРЕСА_2 та транспортного засобу - вантажного фургону малотонажного -В,марки ГАЗ, 1999року випуску, модель 2752, реєстраційний номер НОМЕР_1 , - в рівних частинах.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу -вантажного фургону малотонажного -В,марки ГАЗ, 1999року випуску, модель 2752, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину транспортного засобу -вантажного фургону малотонажного -В,марки ГАЗ, 1999року випуску, модель 2752, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (прож.в АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , яка проживає в АДРЕСА_4 ) судові витрати в сумі 691.80 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Повернути позивачеві ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , яка проживає в АДРЕСА_4 ) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 691.80грн. згідно квітанції №25 від 22.02.2019р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі розгляду справи у відсутності осіб- з моменту отримання його копії.

Суддя : Н. І. Єгорова