Справа № 263/3776/19
Провадження № 2/263/1305/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Шевченко О.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднання управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення коштів в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднання управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення коштів в порядку спадкування за законом залишено справу без руху.

В позовній заяві позивач зазначає в якості свого представника ОСОБА_2 , та до позовної заяви додає довіреність на його ім`я, посвідчену державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Чекіда О.А. Крім цього, всі додані до позовної заяви матеріали завірені ОСОБА_3 С ОСОБА_4 О.

Разом з цим, згідно з частиною 2 статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 18 розділу XІІІ «Перехідних положень» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

Згідно підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідних положень» Конституції України, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 1 січня 2019 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність.

Частиною 3 та 4 статті 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ч. ч. 6, 9 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Отже зазначена справа не є малозначною відповідно до закону.

Разом з цим, до позовної заяви не додано доказів на підтвердження факту, що зазначені в позовній заяві в якості представників позивача особи є адвокатами, та з огляду на те, що зазначена справа не є малозначною відповідно до закону, останні не можуть представляти інтереси позивача та вчиняти інші процесуальні дії.

Відповідно до ч.4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України Учасник справи, який подає письмові докази в копіях(електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу, оригіналу який знаходиться у нього своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З огляду на викладене, надані до суду позивачем копії документів, завірені не належним чином, оскільки звірені ОСОБА_2 , який не має статус представника позивача у зазначеній справі.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до п. 10 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2012 року № 10-1386/0/4-12 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони, а обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст. ст. 10,60 ЦПК України покладається на зацікавлену сторону.

Однак, всупереч вищевказаній нормі закону, заявником не надано до суду належного та достовірного доказу, на підтвердження того, що його майновий стан на час подання даної заяви перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а відтак заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах не майнового характеру фізичною особою, справляється судовий збір за ставкою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, у місячному розмірі, встановленому на 1 січня календарного року.

Таким чином, заявнику слід сплатити встановлену законодавством ставку судового збору за заявлену ним вимогу майнового характеру, а саме в розмірі 768,40 грн. та надати суду квитанцію або інший документ, що підтверджує сплату судового збору.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститись у ній.

Разом з цим, позивачем до позовної заяви не додано відповідного клопотання, та в позовній заяві не зазначено позицію позивача про розгляд справи за правилами спрощеного чи загального позовного провадження.

Згідно з конверту поштового відправлення позивачка ОСОБА_5 , отримала копію ухвали про залишення позову без руху але недоліки позовної заяви не усунула.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновк, що недоліки зазначеної ухвали не усунуті.

Позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднання управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення коштів в порядку спадкування за законом - вважати неподаною та повернути.

Роз`яснити заявнику про його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : О.А. Шевченко