Справа №635/1956/19
Провадження по справі №2/635/1833/2019

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі :
головуючого судді - Панас Н.Л.
при секретарі - Крилєвській І.А.
ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що 06 лютого 1998 року між нею та відповідачем на біржі нерухомості та основних фондів "Україна" було укладено договір купівлі-продажу №Н7-156, за яким вона придбала у відповідача 55/200 часток житловогобудинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Високий, вул.Хоткевича, 79-66. Даний договір був зареєстрований нею 24.02.1998 року у Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №123. На теперішній час вона бажає розпорядитися належною їй власністю, але не може зробити цього, оскільки дійсність договору не підтверджена рішенням суду. Тому просила визнати зазначений договір дійсним.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 13 березня 2019 року позов було залишено без руху і позивачеві було надано строк для усунення недоліків тривалістю десять днів зі дня отримання копії ухвали.
У встановлений судом строк позивач зазначені в ухвалі недоілки усунула.
01 квітня 2019 року судом з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області була отримана інформація щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця мешкання відповідача.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2019 року позов було прийнято до провадження суду і по справі призначено підготовче судове засідання.
02 травня 2019 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області підготовче судове засідання було закрито і справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Позивач у судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавала. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, за участю її представника.
Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та у відсутність позивача, заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Тому суд, у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, постановивши по справі заочне рішення.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.
Оскільки сторони у судове засідання не з'явились фіксування судового процесу технічними засобами, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не проводилось.
Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 06 лютого 1998 року між продавцем - ОСОБА_2 та покупцем - ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу №Н7-156, посвідчений на Біржі нерухомості та основних фондів «Україна» брокерами ТОВ БАН «Прима». Предметом договору є 55/200 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, які розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Високий, вул.Хоткевича, 79-66. До складу зазначених часток входить: житловий будинок літер А-1, житловою площею 58,7 к.в.м.; сарай літер Г, вбиральня літер Е, огорожа №. Зазначені споруди розташовані на земельній ділянці загальною площею 1686 кв.м. /а.с.10/.
Із наявної в матеріалах справи копії технічного паспорту КП «Харківського районного бюро технічної інвентаризації» на житловий будинок №79-66 з надвірними будівлями по вул.Червоноармійській в смт.Високий Харківського району Харківської області вбачається, що 55/100 часток зазначеного домоволодіння належить ОСОБА_1 /а.с.11-16/.
Як вбачається з довідки КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" №Е-4807 від 19.02.2019 - 55/100 часток домоволодіння №79-66 по вулиці Хоткевича в смт.Високий Харківського району Харківської області на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 23.01.1998 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстровим №3-238 (55/200 частин) та договору купівлі-продажу, посвідченого 06.02.1998 року Біржою нерухомості та основних фондів "Україна" за реєстровим №Н7-156 (55/200 частин) належить ОСОБА_3 (а.с.17).
Згідно зі ст.47 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Тобто, діючі на час укладення спірного договору купівлі-продажу норми законодавства передбачали, що в разі, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною.
Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час.
Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.
Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
В силу ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.
Угоди, зареєстровані на біржі, не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація обєктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженого чинними на день укладення вказаної біржевої угоди Правилами Державної реєстрації таких обєктів (затверджені Наказом Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13.12.1995 року, зареєстрованим в МЮ України 19.01.1996 року за №31/1056), біржові угоди є правовстановлюючим документом. За п.1.4 вказаних Правил Державної реєстрації державну реєстрацію обєктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів, у тому числі на підставі біржових угод.
На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти користуватися та розпоряджатися майном.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
На підставі ст.319 Цивільного Кодексу України право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах.
На підставі ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні, власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку ( ст.16 Цивільного Кодексу України).
На підставі вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема з правочинів.
На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати по оплаті судового збору підлягають залишенню за позивачем.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 12, 81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Визнати дійсним договір купівлі-продажу 55/200 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, які розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Високий, вул.Хоткевича, 79-66, укладений 06 лютого 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і посвідчений 06 лютого 1998 року Біржею нерухомості та основних фондів "Україна" за реєстровим №Н7-156 та зареєстрований в Комунальному підприємстві "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" 24 лютого 1998 року у реєстровій книзі БТІ №1 за реєстровим №123.
Судові витратизалишити за позивачем.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 06 травня 2019 року.
Суддя Н.Л.Панас