Ухвала

11 травня 2019 року

м. Київ

справа № 752/5031/15-ц

провадження № 61-8610ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва

від 06 вересня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду

від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського творчо-виробничого комбінату «Художник» про порушення права на працю, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського творчо-виробничого комбінату «Художник», в якому просив: зобов`язати відповідача припинити порушення його права на працю та відшкодувати майнову шкоду в розмірі 42 291, 90 грн й моральну шкоду в розмірі 100 тис. грн; визнати припиненими трудові відносини між ним та відповідачем з дня набрання рішенням законної сили; зобов`язати відповідача здійснити йому виплати за листками непрацездатності серії АГИ 681286 за період від 22 квітня 2014 року до 30 квітня 2014 року, серії АГЗ № 641743 за період від 26 вересня 2014 року до 10 жовтня 2014 року, серії АГЗ № 793904 за період від 27 жовтня 2014 року до 08 листопада

2014 року, серії АГЗ № 785612 за період від 10 листопада 2014 року

до 12 листопада 2014 року; серії АГЗ № 606799 за період від 13 листопада 2014 року до 17 листопада 2014 року.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06 вересня

2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду

від 03 квітня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

02 травня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , в якійзаявник просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року і ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи,

у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі І Загальних положень ЦПК України, то її дія поширюється й на стадію касаційного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги майнового характеру щодо зобов`язання відповідача припинити порушення права позивача на працю шляхом відшкодування майнової шкоди в розмірі 42 291, 90 грн і моральної шкоди в розмірі 100 тис. грн, зобов`язання здійснити виплати за листками непрацездатності. Загальна сума майнових вимог не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом

на 01 січня 2019 року (192 100 грн), тому справа у цій частині є малозначною в силу процесуального закону.

З урахуванням того, що вимога про визнання припиненими трудових відносин між позивачем та відповідачем є похідною від основних вимог позивача майнового характеру, а вирішення всіх цих вимог пов`язано із встановленням факту перебування у трудових відносинах, який не був доведений позивачем при розгляді справи, а переоцінка доказів не є компетенцією суду касаційної інстанції, ця справа підлягає віднесенню до категорії малозначних внаслідок майнового критерію та своєї незначної складності.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва

від 06 вересня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду

від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського творчо-виробничого комбінату «Художник» про порушення права на працю, відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников