"27" травня 2019 р.
справа № 642/5805/18
провадження №2др/642/7/19

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого судді Пашнєва В.Г.,
за участю секретаря Конєвої А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення розміру частки у спільній сумісній власності та визначення порядку користування приміщенням квартири та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності, -
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 10 травня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення розміру частки у спільній сумісній власності та визначення порядку користування приміщенням квартири та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності задоволено позовні вимоги ОСОБА_1

16.05.2019 року до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла заява позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у зазначеній цивільній справі, оскільки в рішенні від 10.05.2019 року не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом вирішено розглянути заяву без повідомлення та виклику сторін у судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Представництво позивача у суді здійснювало ТОВ «Юридична компанія «Право та справедливість» відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги № 1-6-308/18 від 03 серпня 2018 року.

Відповідно до укладеного ОСОБА_1 договору про надання правової допомоги від 03 серпня 2018 року та додаткової угоди до нього позивач отримав від ТОВ «Юридична компанія «Право та справедливість» юридичну допомогу у вигляді консультації, досудового аналізу документів, підготовки позову, відповіді на відзив, відзиву на зустрічну позовну заяву та ряд необхідних для розгляду справи заяв і клопотань, формування пакету документів для подачі до суду та інші, які відповідно до умов укладеного договору відображено в актах приймання-передачі послуг від 23.10.2018 та 18.12.2018 року та підтверджується квитанцією про оплату послуг №48-321К від 20.11.2018 року у розмірі 3900 грн.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, потребу у вчинені запитів адвоката, участь представника позивача в судових засіданнях, їх кількість та час, підстави відкладення судових засідань, той факт що судом задоволені позовні вимоги первісного позову повністю та приходить до висновку щодо стягнення з відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3900 грн,, а саме по 1300 грн з кожного.

Також, суд, ухвалюючи рішення по справі, не вирішив питання щодо розподілу судового збору.

Ухвалою суду від 24.10.2018 року ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення судом.

Відповідно д ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Таким чином, судовий збір повинен бути стягнутий з відповідачів на користь держави.

Відповідно до ч. 1 п. 10 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 704,80 грн.- при подачі позову з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року).

У зв`язку з задоволенням позову, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп. (704,80 грн.+704,80 грн.), а саме по 469,86 грн. з кожного.

Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу та судового збору, тому суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення вказаних судових витрат.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Ухвалити додаткове судове рішення у справі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення розміру частки у спільній сумісній власності та визначення порядку користування приміщенням квартири та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп. в доход держави, в рівних частках, а саме по 469,86 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3900 (три тисячі дев`ятсот) грн., а саме по 1300 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Г.Пашнєв