Справа №203/2384/14-ц
Провадження №6/0203/2/2019
УХВАЛА

20 лютого 2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа, виданого у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,

у с т а н о в и в:

29 березня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція по управлінню заборгованістю» в інтересах ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до суду із заявою про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа, виданого у цивільній справі за позовом ПрАТ «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування. Вимоги стягувач обґрунтував тим, що заочним рішенням суду у справі його позов було задоволено, а згодом видано виконавчий лист. У виконавчому листі не було зазначено ідентифікаційний код боржниці, у звязку з чим стягувач був змушений звертатися з відповідним запитом. Тривале очікування відповіді потягнуло закінчення строку предявлення виконавчого документа до стягнення, що стало причиною звернення до суду із цим клопотанням (т. 1 а.с.а.с. 56, 57, 63).

23 квітня 2014 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська заявлене клопотання було задоволено (т. 1 а.с. 69).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.12.2016 року ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2014 року було скасовано з переданням питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Єдиною підставою для скасування судового рішення стала відсутність у матеріалах справи доказів повідомлення про її розгляд боржниці (т. 1 а.с. 101).

23 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська постановив ухвалу про задоволення заявленого клопотання (т. 1 а.с.а.с. 226, 227).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.06.2017 року ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2017 року було повторно скасовано з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд. Підставами для скасування судового рішення стало те, що «суд першої інстанції не врахував всі обставини справи, не перевірив всі доводи скаржника щодо порушення його прав, не надав належну оцінку всім обставинам справи, не перевірив чи відповідали дії державного виконавця Закону України «Про виконавче провадження», не витребував та не дослідив виконавче провадження» (т. 1 а.с.а.с. 252, 253).

Представник стягувача, боржниця до суду не зявилися, були повідомлені належним чином, що є підставою для застосування положень частини 3 статті 433 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 433 ЦПК у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Аналогічні положення містилися у процесуальному законі, що діяв до 15.12.2017 року.

Судом встановлено, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2012 року з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» було стягнуто суму сплаченого страхового відшкодування 104 025,21 грн., компенсацію витрат на експертні послуги в сумі 550,00 грн. та судових витрат у сумі 1 045,75 грн., разом 105 620,96 грн. (т. 1 а.с. 49).

18 липня 2013 року судом за заявою стягувача на адресу останнього було направлено копію заочного рішення від 02.10.2012 року та виконавчий лист, кінцевим терміном предявлення якого до виконання є 15.10.2013 року. Вказані документи було отримано стягувачем 29.07.2013 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с.а.с. 54, 55, 59).

08 серпня 2013 року стягувач звернувся до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області із запитом про повідомлення йому реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржниці, який не був зазначений у виданому виконавчому листі (т. 1 а.с.а.с. 60 62).

При цьому виконавчий документ не був предявлений до виконання, про що свідчать зміст заявленого клопотання та відсутність відповідних записів у виконавчому листі.

Єдиним доводом клопотання про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання є тривале очікування відповіді на запит щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржниці.

На думку суду, зазначений довід не містить достатніх ознак поважності з огляду на таке.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 18 Закону України від 21.04.1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі Закону №606-ХІV) у виконавчому документі, зокрема, зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб-платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб-громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

При цьому згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19, частиною 1 статті 25 Закону №606-ХІV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У відповідності з частиною 1 статті 22 Закону №606-ХІV виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців; інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

За правилами, встановленими пунктом 1 частини 1 статті 23 Закону №606-ХІV, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Аналіз приведених норм свідчить про те, що стягувач, який отримав виконавчий документ, протягом встановленого законом строку має право звернутися до державного виконавця із заявою про його виконання. Це право є абсолютним і не залежить від наявності або відсутності у виданому виконавчому документі будь-якого реквізиту.

При цьому закон не зобовязує стягувача в разі відсутності у виконавчому документі будь-якого реквізиту звертатися до відповідних органів із запитами про такі відомості, зволікаючи з предявленням виконавчого документа до виконання.

Більше того, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 11 Закону №606-ХІV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, отже й ту, якої бракувало у виданому стягувачеві виконавчому листі.

Ураховуючи викладене, свідоме непредявлення стягувачем виконавчого листа через очікування на відповідь про ідентифікаційні відомості боржниці, не має ознак поважності і свідчить про вчинення дій всупереч приписам закону.

Інших підстав поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання стягувачем у клопотанні не зазначено.

Ураховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заявленого стягувачем клопотання.

Суд при цьому не бере до уваги приписи ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.06.2017 року щодо невитребування судом у попередньому складі та недослідження ним виконавчого провадження, оскільки виконавчий лист стягувачем до виконання ані в межах строку виконання судового рішення, ані після його закінчення не предявлявся.

Керуючись статтями 258 260, 433 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Клопотання про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа, виданого у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 261 ЦПК.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК.

Повна ухвала складена 21 лютого 2019 року.

Суддя М.О. Католікян