провадження №2/760/3338/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

15 квітня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з ОСОБА_1 борг за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 49833,15 грн., збитки від інфляції в сумі 8181,31 грн., 3% річних в сумі 1089,72 грн., пеню в сумі 39866,52 грн., що разом складає 98970,80 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та являється споживачем житлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача.

Будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі та обслуговуванні ТОВ «Столичний комфорт», що підтверджується актом прийому-передачі на баланс експлуатуючої організації витрат по будівництву житлового будинку у м. Києві.

Відповідач по справі користувався житлово-комунальними послугами, наданими позивачем, однак кошти за користування ними сплачував не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

У зв'язку з порушенням відповідачем своїх обов'язків щодо своєчасної оплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг у нього утворилась заборгованість за період з 04.09.2014 року по 01.05.2017 року, яка становить 49833,15 грн.

З 01.05.2017 року будинок АДРЕСА_1 передано на обслуговування ОСББ «Голден Парк».

Таким чином, у відповідності до ст. 625 ЦК України та п. 4.1.2 договору №6-160/К від 04.09.2014 року «Про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території», у відповідача станом на 01.05.2017 року існує заборгованість, з урахуванням пені, індексу інфляції та 3% річних в сумі 98970,80 грн.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.01.2018 року справу передано на розгляд до Солом'янського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І. від 24.04.2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І. від 05.07.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 30.08.2018 року головуючим у справі визначено Лазаренко В.В.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 08.10.2018 року справу призначено до розгляду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 27.02.2019 року головуючим у справі визначено Оксюту Т.Г.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням за кордон з 10.04.2019 року по 10.05.2019 року.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими не лише при з'ясуванні обставин справи по суті, а й, як у даному випадку, при поданні клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтованого відрядженням відповідача.

Суд вважає дане клопотання необґрунтованим і таким, що може призвести до штучного затягування розгляду справи, в умовах існуючих процесуальних строків її розгляду, а тому вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Отже, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі та обслуговуванні ТОВ «Столичний комфорт», що підтверджується актом прийому-передачі на баланс експлуатуючої організації витрат по будівництву житлового будинку у м. Києві.

Відповідач, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.07.2014 року.

ТОВ «Столичний комфорт» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та обслуговуючою організацією, яка забезпечує мешканців будинку (споживачів) житлово-комунальними послугами, а власник квартири АДРЕСА_1.

Факт надання ТОВ «Столичний комфорт» відповідачеві послуг з постачання питної води та водовідведення, підтверджується договором від 13.09.2007 р. №07681/5-08 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі, на умовах якого товариство отримує послугу водопостачання від ПАТ «АК «Київводоканал» та надає послуги відповідачу.

Факт надання ТОВ «Столичний комфорт» відповідачу послуг з постачання гарячої води та послуги з опалення, підтверджується договором від 20.03.2013 р. №8242191 про постачання теплової енергії у гарячій воді, на умовах якого товариство отримує теплову енергію від ПАТ «Київенерго» та надає відповідачу послугу з гарячого водопостачання та послугу з опалення.

Факт надання ТОВ «Столичний комфорт» відповідачеві послуги з утримання будинку та прибудинкової території, підтверджується:

договором від 01.07.2015 р. №206 на обслуговування ліфтів.

договором від 15.11.2007 р. №41100 на постачання електричної енергії.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, з метою врегулювання цивільно-правових відносин, між ТОВ «Столичний комфорт» та відповідачем були укладені наступні договори:

договір №6-160/К від 04.09.2014 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення;

договір №6-160/К від 04.09.2014 року про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Встановлено, що позивачем надавались послуги за період з 04.09.2014 року по 01.05.2017 року, однак їх вартість відповідачем сплачена не в повному обсязі.

З 01.05.2017 року будинок передано на обслуговування ОСББ «Голден Парк».

Згідно розрахунку заборгованості, доданим позивачем до позовної заяви, загальний розмір заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені, станом на 01.05.2017 року становить 98970,70 грн., з яких: заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 49833,15 грн., збитки від інфляції в сумі 8181,31 грн., 3% річних в сумі 1089,72 грн., пеня в сумі 39866,52 грн.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Статтею 66 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ст. 68 ЖК України).

Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572, власник житла та наймач квартири зобов'язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, законодавством покладено обов'язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників).

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідачем не погашена.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 4.1.2 договору №6-160/К від 04.09.2014 року «Про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території» за несвоєчасну оплату спожитих послуг, відповідач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 98970,70 грн., з яких: заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 49833,15 грн., збитки від інфляції в сумі 8181,31 грн., 3% річних в сумі 1089,72 грн., пеня в сумі 39866,52 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 322, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Верховинна, 27 заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 98970,70 грн., з яких: заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 49833,15 грн., збитки від інфляції в сумі 8181,31 грн., 3% річних в сумі 1089,72 грн., пеня в сумі 39866,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Верховинна, 27, судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду через Солом'янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Верховинна, 27;

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Суддя