Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/304/19
провадження: 2/614/80/19
категорія:

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

06.05.2019 р. Борівський районний суд Харківської області у складі судді Гуляєвої Г.М., розглянувши у судовому засіданні у смт. Борова Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

01.04.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення її навчання.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами.

З відповідачем по справі мати позивача ОСОБА_3 перебувала у шлюбних відносинах з 21 червня 1997 р. по 22 січня 2003 р.

Від вказаного шлюбу народилася позивач.

На даний час позивач є повнолітньою, однак продовжує навчатися у КЗОЗ Ізюмському медичному коледжі.

Матеріальну допомогу позивачу відповідач надавав в добровільному порядку, але з січня 2019 надавати матеріальну допомогу відмовився, хоча працює, але позивачу невідомо де саме, інших осіб на утриманні не має, фізично здоровий.

Ухвалою судді від 03.04.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направленням судової повістки за місцем реєстрації.

Таким чином, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про одруження, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружились 21 червня 1997 р. (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвали шлюб 22 січня 2003 р. (а.с.8).

ОСОБА_1 дійсно являється студенткою ІV-го курсу Комунального закладу охорони здоров'я Ізюмського медичного коледжу (І рівень акредитації) фельдшерського відділення, спеціальність «Лікувальна справа», фельдшер з 01.09.2015 по 30.06.2019 р., що підтверджується довідкою КЗОЗ Ізюмського медичного коледжу (а.с.9).

Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенціїз прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Положення ст.141 Сімейного кодексу України регламентують, що мати і батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, а також розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини.

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов?язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до п.20 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини з обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов'язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, так як ці правовідносини регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обов'язок встановлений щодо обох батьків і залежить від їх умови можливості надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на те, що ОСОБА_1 після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими.

Однак, при визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що позивачем не було надано доказів, які б свідчили про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній донці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги, в розмірі 1500 грн., оскільки доказування в суді не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому всі обставини, які описані в позові мають бути підтверджені відповідними доказами довідками, листами, свідоцтвами, виписками, медичними картками тощо.

З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов'язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1013,50 грн., що відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, щомісячно, з дня подачі позовної заяви 01 квітня 2019 р. і до закінчення навчання. Такий розмір аліментів, на думку суду буде відповідати засадам розумності і справедливості, та буде співмірним потребам дитини та можливостям батька.

Крім того, суд зазначає про необхідність проводити стягнення аліментів починаючи саме з дня подачі позовної заяви, тобто, з 01 квітня 2019 р. до закінчення навчання 30.06.2019 р.; оскільки згідно вимог ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Такими доказами можуть бути пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, листів, телеграм, повідомлень, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів тощо, тобто будь-яких фактичних даних, на підставі яких суд зможе встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексуУкраїни передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору при пред'явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 141, 211, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст.141, 182, 191, 199,200 СК України, суд -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, ІН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_4, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1013,50 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 01.04.2019 р. і до закінчення навчання 30.06.2019 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте Борівським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.