Провадження № 2/344/794/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

15 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 ; визнання за позивачами права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , стягнення судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_4 про припинення права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 ; визнання за позивачами права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , стягнення судових витрат.

Позовні вимоги мотивували тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва про право власності на житло від 28.02.2008 року, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду. Згідно з Витягом про реєстрацію права власності, виданим Івано- ОСОБА_5 28.03.2008 року кожному з них належить по 1/4 частці цієї квартири, загальна площа якої становить 41,8 кв.м.

Відповідачка ОСОБА_6 з 2008 року у квартирі АДРЕСА_2 не проживає та частину свого майна не утримує: не проводить поточні ремонти для збереження жилого стану, комунальні послуги не сплачує та взагалі належним їй майном не користується, усі витрати по утриманню квартири, в тому числі - за частку відповідачки змушені сплачувати позивачі. Відповідачка проживає в ОСОБА_7 республіці.

Порядок користування спірною квартирою між співвласниками не встановлювався ні за домовленістю між сторонами, ні судовим рішенням. Питання про виділ частки в натурі не ставилося, угоди з відповідачкою щодо виплати грошової компенсації за належну ОСОБА_6 частку спільного майна не досягнуто. Позивачі - співвласники спірної квартири мають можливість виплатити відповідачці компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на 1/4 частку, яка належала їй, шляхом внесення визначеної відповідно до чинного законодавства вартості цієї частки, на депозитний рахунок суду. А тому, просять задоволити позов в повному обсязі.

14.05.2019 року представник позивачів подала клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу квитанції від 15.04.2019 року на суму 138 713,25 грн., про внесення ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок Державної казначейської служби грошової компенсації за 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 - АДРЕСА_3 ОСОБА_8 АДРЕСА_4 . по цивільній справі №344/16823/17. Просила позов задоволити в повному обсязі. Виплатити ОСОБА_4 . 138 713, 25 грн. грошової компенсації вартості 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 .

Представник позивачів 14.05.2019 року подала до суду клопотання, відповідно до якого просила позов задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без її участі та участі позивачів (а.с. 111-113).

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин хоча про день та час слухання справи повідомлялась належним чином (а.с. 119).

З урахуванням думки представника позивачів та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено.

Згідно Свідоцтва про право власності від 26.02.2008 року виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду та згідно з Витягом про реєстрацію права власності, виданим Івано-Франківським ОБТІ 28.03.2008 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 . належить по 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої становить 41,8 кв.м. (а.с. 7, 8).

Відповідно до заяви свідка ОСОБА_9 , яка є сусідкою сторін, проживає у будинку з 1966 року, сусідів з квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знає особисто, і стверджує, що ОСОБА_4 фактично не проживає за вказаною адресою тривалий час, більше чотирьох років (а.с. 117).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Позивачі стверджують, що відповідачка ОСОБА_6 не утримує свою частку квартири АДРЕСА_1 , не надає будь-яких коштів на належне її утримання, що позбавляє позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 можливості оформити та отримати субсидії на комунальні послуги.

Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до висновку №014/03-2019 оціночно-будівельної судової експертизи по матеріалах цивільної справи №344/16823/17 складеного 11.03.2019 року судовим експертом ОСОБА_10 : ринкова вартість частки 1/4 квартири АДРЕСА_1 , на день проведення судової експертизи становить 138 713, 25 грн. Виділ в натурі 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , з подальшим переобладнанням в ізольовану квартиру, з облаштуванням окремого входу- технічно не можливий (а.с.82-95).

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною;3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Верховний Суд України у справі від 23.11.2016 року № 6-1943цс16 року зроблено правовй висновок про те, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України умов та з урахуванням того, чи таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Верховний Суд України у постанові від 02 липня 2014 року по справі №6-68цс14 висловив наступну правову позицію щодо п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦПК України, а саме: право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Слід зазначити, що істотною є шкода, що виражена для особи у значних втратах як майнового, так і немайнового характеру (морального, психологічного, тощо); у значних негативних наслідках, що можуть накласти відбиток на все наступне життя людини (розрив родинних зв`язків, руйнація відчуття домівки, сімейного гнізда, втрата певних сімейних цінностей, реліквій, розрив напрацьованих на даному місці зв`язків з друзями, іншими людьми, тощо).

Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки ОСОБА_6 на користь позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1280 грн. кожному сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст. 316, 317, 321, 356, 358, 365 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 ; визнання за позивачами права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , стягнення судових витрат задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Виплатити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , грошової компенсації вартості 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 в розмірі 138 713 (сто тридцять вісім тисяч сімсот тринадцять) грн. 25 коп., що внесені Зарецькою М.М., о/р м. Івано-Франківськ - ДКСУ м. Київ на р/р 2265, , МФО 820172 Держказначейська служба України, м. Київ, недоговірні платежі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 - право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 по 1 280,00 грн. витрат по оплаті судового збору кожній.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 28.05.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.