ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/984/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

Гринчука Р. С., Костенка А. М., Спірідонової Т. В.,

секретар - Кошельник В. М.,

за участю представника апелянта, представника відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2019 року, суддя Карплюк О.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування шкоди,

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький, Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про відшкодування шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому було завдано шкоди в результаті неправомірних дій старшого державного виконавця Першого відділу ДВС міста Хмельницький Мірошнікової В.Р. щодо нарахування суми заборгованості по аліментах та видачі державним виконавцем довідки-рахунку про розмір утвореної заборгованості по аліментах. Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року такі дії посадової особи органу ДВС були визнані незаконними. Розмір моральної шкоди визначений ним з урахуванням пригніченого стану, який виник у зв`язку з неправомірними діями державного виконавця щодо неправильного нарахування боргу, небажання спілкуватися з близькими родичами, погіршення відносин з дочкою тощо.

З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просив суд стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь Першого відділу ДВС міста Хмельницький матеріальну шкоду в розмірі 32 032 грн. 26 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2019 року у позові було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що матеріальна шкода у розмірі 32032 грн. 26 коп. є надлишково сплаченими коштами (понад існуючий борг за виконавчим провадженням), які не були зараховані державним виконавцем до суми сплачених аліментів. Внаслідок таких дій посадової особи органу ДВС вказані кошти обліковуються як переплата по сплаті аліментів. В той же час поточна заборгованість по аліментах продовжує нараховуватися, що призводить до неправомірного утворення нового боргу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький в суді заперечила проти апеляційної скарги, підтримала висновки суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Першого відділу ДВС міста Хмельницький Мірошнікової В.Р. про нарахування суми заборгованості по аліментах та видачі нею довідки-рахунку про розмір утвореної заборгованості по аліментах станом на 16 лютого 2018 року згідно виконавчого листа №2-2101, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 3 квітня 2007 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 1 лютого 2007 року і до досягнення нею повноліття (а.с. 8-11).

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 25967 грн. 74 коп. заборгованості за аліментами та 19800 грн. пені (всього 45767 грн. 74 коп.) (а.с. 15-21).

Постановою від 19.02.2019 року старшого державного виконавця Першого відділу ДВС міста Хмельницький Мірошнікової В.Р. було закінчено виконавче провадження щодо стягнення заборгованості по аліментах у розмірі 45767 грн. 74 коп. (а.с. 62).

Як вбачається з розрахунку зі сплати заборгованості по аліментам станом на 27.03.2019 року у ОСОБА_1 існує заборгованість по сплаті у розмірі 1209 грн. 63 коп. (а.с. 63).

Відмовляючи у задоволенні позову суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази завдання ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди в результаті неправомірних дій старшого державного виконавця Першого відділу ДВС міста Хмельницький Мірошнікової В.Р. при нарахуванні суми заборгованості по аліментах та видачі нею довідки-рахунку про розмір заборгованості по аліментах.

Такий висновок суду є обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Доводи апелянта щодо завдання йому майнової та моральної шкоди не знайшли свого підтвердження у зв`язку з відсутністю підстав цивільно-правової відповідальності державного виконавця Першого відділу ДВС міста Хмельницький з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч. 2 ст. 451ЦПК України).

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 26 вересня 2018 року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 Суд апеляційної інстанції визнав неправомірними дії державного виконавця Першого відділу ДВС міста Хмельницький Мірошнікової В.Р. щодо нарахування заборгованості по сплаті аліментів станом на 16.02.2018 року. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 за період з 2009 року по 2018 рік було сплачено в рахунок аліментів ОСОБА_2 30 500 грн. із загальної суми заборгованості 65785,60 грн. В той же час суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з наявністю заборгованості по салаті аліментів, сукупний розмір яких перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, тому постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, обмеження у праві полювання є законним і підстав для визнання таких дій державного виконавця неправомірними та скасування вказаних постанов немає.

Таким чином, судом апеляційної інстанції було встановлено порушення державним виконавцем Мірошніковою В.Р. вимог закону щодо нарахування боргу по сплаті аліментів у частині 30 500 грн. В іншій частині дії державного виконавця було визнано такими, що відповідають вимогам закону.

Однак сама по собі та обставина, що державним виконавцем було частково неправильно нараховано борг по сплаті аліментів не дає підстав для висновку про заподіяння ОСОБА_1 моральної та (або) майнової шкоди. Встановлення судом апеляційної інстанції неправильності у нарахуванні посадовою особою відділу ДВС заборгованості є належним, достатнім способом захисту порушеного права апелянта. Обставин, які б свідчили про те, що дії державного виконавця, які призвели до помилкового нарахування заборгованості, заподіяли ОСОБА_1 моральних страждань судом не встановлено.

Переплачена боржником сума аліментів в розмірі 32 032 грн. 26 коп. не може бути визнана майновою шкодою з урахуванням зазначених вище положень ЦК України. Як вбачається з пояснень представників сторін, вказана спірна сума була перерахована державним виконавцем стягувачу в рахунок погашення заборгованості по аліментам і на даний час перебуває в розпорядженні ОСОБА_2

Питання щодо зарахування переплаченої суми в рахунок майбутніх платежів по аліментах підлягає вирішенню державним виконавцем в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». У випадку непогодження з рішенням державного виконавця щодо вирішення спірного питання ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження, може звернутися зі скаргою на дії, рішення державного виконавця у передбаченому законом порядку.

Посилання апелянта на заподіяння йому майнової шкоди у зв`язку з тим, що державний виконавець не зарахував суму переплати по аліментах у майбутні платежі є необґрунтованим.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, з урахуванням вимог ст. 16 ЦК України, ОСОБА_1 не врахував тієї обставини, що спірні кошти перебувають у стягувача за виконавчим листом про стягнення аліментів, ОСОБА_2 , не вирішив питання обрання способу захисту свого цивільного права з урахуванням цієї обставини.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 23.05.2019 року.

Судді Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова