РІШЕННЯ

іменем України

06 травня 2019 рокуСправа №451/457/18
Провадження № 2/451/248/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/457/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

4 квітня 2018 року представником позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 було подано позовну заяву, у якій просив визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (будинковолодіння) АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_7 , внаслідок смерті якого відкрилася спадщина. До складу спадщини увійшов садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (будинковолодіння) АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок належав до колгоспного двору, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 14 листопада 1988 року. Вказує, що за життя ОСОБА_7 розпорядження на випадок смерті не робив і що дане майно не було об`єктом спадкового договору. Крім цього зазначає, що позивач приходиться спадкадавцю рідним сином і прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння і управління спадковим майном. Інші спадкоємці спадщини не прийняли, оскільки у межах строку визначеного законом до заяви до нотаріуса не подали, а також не вступили у фактичне володіння чи управління спадковим майном.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, однак суду подали заяву про слухання справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі із врахуванням наступного.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 22.12.1988 року, внаслідок смерті якого відкрилася спадщина (а.с. 5).

Позивач ОСОБА_2 приходиться спадкодавцю рідним сином, що стверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 20.07.1972 року (а.с.7 ).

До складу спадщини увійшов садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (будинковолодіння) АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок належав до колгоспного двору, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 14 листопада 1988 року (а.с. 6).

За життя ОСОБА_7 розпорядження на випадок смерті не робив і дане майно не було об`єктом спадкового договору (а.с.10).

Суд встановив, що позивач прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння і управління спадковим майном, інші спадкоємці спадщини не прийняли, оскільки у межах строку визначеного законом заяви до нотаріуса не подали, а також не вступили у фактичне володіння чи управління спадковим майном.

Дані обставини підтверджують показами свідка ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні вказала, що позивач ОСОБА_2 проживав разом із своїм батьком ОСОБА_7 до дня його смерті. Інші члени сім`ї не проживали і протягом шести місяців після смерті спадкодавця спадщини не прийняли, оскільки не брали участі у догляді за житловим будинком.

Крім цього обставини, які викладені у позовній заяві підтверджуються заявами відповідачів про визнання позову, а тому суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (а.с. 57,58,59,60).

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З огляду на те, що спадщина внаслідок смерті спадкодавця відкрилася та була прийнята до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), то в силу вимог п.5 Перехідних положень такого кодексу, спірні правовідносини повинні регулюватися чинним на той час Цивільним кодексом Української РСР.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) пемерлого.

У відповідності до ч. ч.1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадкоим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спащини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п. «г» своїй постанові від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що за правилами ст.563 ЦК УРСР спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 липня 1990 року.

Із матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року був єдиним і останнім членом колгоспного двору по АДРЕСА_1 (а.с.9).

Зважаючи на те, що майно колгоспного двору належало спадкодавцю на праві особистої приватної власності, то таке майно входить до складу спадщини, яку одноосібно прийняв позивач, як спадкоємець першої черги за законом, а відтак позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200, 206, 258-259,263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , у порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (будинковолодіння) АДРЕСА_1 .

Стягнути з відповідачів ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , жительки АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) гривень з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний тест судового рішення виготовлено 16.05.2019 року.