Провадження № 2/761/2550/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.,

за участю :

секретаря судового засідання - Мусійчук В.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про усунення перешкод в реалізації права власності на рухоме майно шляхом припинення обтяження, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі відповідач 1), Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі відповідач 2) про усунення перешкод в реалізації права власності на рухоме майно шляхом припинення обтяження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 позивач придбав у ОСОБА_3 напівпричіп марки РАСТОN моделі ТХD 339 (бортовий-Е), рік випуску - 1996, синього кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний НОМЕР_4 і став добросовісним власником даного транспортного засобу з 27.08.2011 року. Вищевказані обставини також підтверджуються копією листа Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області від 26.05.2018 року за № 31/18/5946-С-12 зв., в якому повідомляється, що станом на 24.05.2018 року на причіп марки РАСТОN моделі ТХD 339 (бортовий-Е), рік випуску - 1996, синього кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний НОМЕР_4, що 27.08.2011 року зареєстровано за позивачем, відсутні обмеження на проведення реєстраційних операцій. Тобто позивач правомірно набув право власності на напівпричіп у законний спосіб, при цьому правовстановлюючі документи оформлені належним чином. Відповідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № .05.2013 року реєстратором державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстроване приватне обтяження за №13707346 на напівпричіп бортовий-Е, номер об'єкта - НОМЕР_3, реєстраційний НОМЕР_4, марки РАСТОN моделі ТХD 336, боржником за яким визнано ОСОБА_3, а обтяжувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». Підставою приватного обтяження став кредитний договір №15/2008/440890/2/405 від 07.03.2008 року з філією ВАТ КБ «Надра» Сумське РУ «Слобожанщина», який дійсний до 06.03.2013 року. При цьому розмір основного зобов'язання - 71500 грн. 00 коп., а термін дії такого обтяження до 29.05.2018 року. Тобто на момент придбання напівпричіпу заборони відчуження не існувало, а обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна майже через 2 роки після придбання напівпричіпу. При цьому власником вже був позивач. Натомість відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 54196074 від 01.12.2017 року ОСОБА_2 зазначений як боржник (РНОКПП - НОМЕР_1), тип обтяження - усі типи, предмет обтяження: номер об'єкта НОМЕР_3, номер державної реєстрації - НОМЕР_4. Наявність обтяження стосовно н/причіпу бортового-Е, номер об'єкта НОМЕР_3, номер державної реєстрації НОМЕР_4, РАСТОN моделі ТХD 336, термін дії: 29.05.2018, де обтяжувачем зазначене Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (код 20025456), місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, 15, зареєстроване в реєстрі 29.05.2013 реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України також підтверджується листом приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 29.05.2018 року № 190/02-17 у відповідь на запит на інформацію від 21 травня 2018 року. Позивач зазначає, що на підставі даних з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, об'єктом обтяження є не напівпричіп позивача марки РАСТОN моделі ТХD 339, а інший марки РАСТОN моделі ТХD 336. При цьому позивач не є боржником по кредитному договору № 15/2008/440890/2/405 та ніколи не був, що підтверджується зазначеним договором. Окрім цього, позивач не виступав поручителем за кредитним договором №15/2008/440890/2/405, що підтверджується договором поруки від 07.03.2008 року, а також не був заставодавцем за кредитним договором № 15/2008/440890/2/405, що підтверджується договором застави від 07.03.2008 року. Вищезазначені обставини створюють перешкоди для позивача у розпорядженні транспортним засобом, порушують його права як власника, у зв'язку з чим позивач не має можливості відчуження вищевказаного транспортного засобу.

Тому позивач просив суд зобов'язати відповідачів подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна (ДП "Національні інформаційні системи") заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, що зареєстроване 29.05.2013 року за № 13707346, боржник - ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1), обтяжувач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (код - 20025456), предмет обтяження: номер об'єкта ХЮТХ82, номер державної реєстрації - НОМЕР_4, об'єкт обтяження: інший транспортний засіб, н/причіп бортовий-Е, номер об'єкта НОМЕР_3, номер державної реєстрації - НОМЕР_4, РАСТОN ТХD 336, що належить на праві власності ОСОБА_2 та стягнути на користь позивача судові витрати.

Ухвалою судді Піхур О.В. від 12.10.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

У судове засідання відповідачі не зявилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, відзиву на позовну заяву не надали, представник відповідача 1 звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, зі слів представника позивача, позивач придбав у ОСОБА_3 напівпричіп марки РАСТОN моделі ТХD 339 (бортовий-Е), рік випуску - 1996, синього кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний НОМЕР_4 і став добросовісним власником даного транспортного засобу з 27.08.2011 року.

Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач є власником напівпричіпу марки РАСТОN моделі ТХD 339 (бортовий-Е), рік випуску - 1996, синього кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний НОМЕР_4.

Вищевказані обставини підтверджуються копією листа Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області від 26.05.2018 року за № 31/18/5946-С-12 зв., в якому повідомляється, що на причіп марки РАСТОN моделі ТХD 339 (бортовий-Е), рік випуску - 1996, синього кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний НОМЕР_4, що 27.08.2011 року зареєстровано за позивачем, відсутні обмеження на проведення реєстраційних операцій.

Тобто позивач правомірно набув право власності на напівпричіп у законний спосіб, при цьому правовстановлюючі документи оформлені належним чином.

Відповідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 54196074 від 29.05.2013 року реєстратором державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстроване приватне обтяження за №13707346 на напівпричіп бортовий-Е, номер об'єкта - НОМЕР_3, реєстраційний НОМЕР_4, марки РАСТОN моделі ТХD 336, боржником за яким визнано ОСОБА_3, а обтяжувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». Підставою приватного обтяження став кредитний договір №15/2008/440890/2/405 від 07.03.2008 року з філією ВАТ КБ «Надра» Сумське РУ «Слобожанщина», який дійсний до 06.03.2013 року. При цьому розмір основного зобов'язання - 71500 грн. 00 коп., а термін дії такого обтяження до 29.05.2018 року.

Позивач зазначає, що на момент придбання напівпричіпу заборони відчуження не існувало, а обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна майже через 2 роки після придбання напівпричіпу.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 54196074 від 01.12.2017 року ОСОБА_2 зазначений як боржник (РНОКПП - НОМЕР_1), тип обтяження - усі типи, предмет обтяження: номер об'єкта НОМЕР_3, номер державної реєстрації - НОМЕР_4.

Наявність обтяження стосовно н/причіпу бортового-Е, номер об'єкта НОМЕР_3, номер державної реєстрації НОМЕР_4, РАСТОN моделі ТХD 336, термін дії: 29.05.2018, де обтяжувачем зазначене Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (код 20025456), місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, 15, зареєстроване в реєстрі 29.05.2013 реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України також підтверджується листом приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 29.05.2018 року № 190/02-17 у відповідь на запит на інформацію від 21 травня 2018 року.

Позивач додатково повідомив, що на підставі даних з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, об'єктом обтяження є не напівпричіп позивача марки РАСТОN моделі ТХD 339, а інший марки РАСТОN моделі ТХD 336. При цьому позивач не є боржником по кредитному договору № 15/2008/440890/2/405 та ніколи не був, що підтверджується зазначеним договором. Окрім цього, позивач не виступав поручителем за кредитним договором №15/2008/440890/2/405, що підтверджується договором поруки від 07.03.2008 року, а також не був заставодавцем за кредитним договором № 15/2008/440890/2/405, що підтверджується договором застави від 07.03.2008 року.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач набув право власності на вказаний автомобіль 27.08.2011 року та на час реєстрації права власності спірний автомобіль не перебував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Пунктом 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830, визначено, що державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп'ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін'юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін'юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб'єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком.

Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст.ст. 43 та 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п'ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п'яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

02.07.2018 року позивач звертався до відповідача 1 із заявою про усунення перешкод в реалізації права власності на рухоме майно шляхом припинення обтяження.

Відповідно листа відповідача 1 №1-10-7175 від 17.07.2018 року повідомлено, що транспортний засіб марки РАСТОN моделі ТХD 339, шасі №XLDTXD2 є предметом застави, що забезпечує виконання кредитних зобовязань, за якими заборгованість в повному обсязі не погашена.

Відповідно наданих позивачем кредитного договору №15/2008/440890/2/405 від 07.03.2008 року, договору поруки від 07.03.2008 року, договору застави від 07.03.2008 року, вбачається, що позивач не є стороною укладених договорів, а кредитні договори оформлялися на імя ОСОБА_3.

Вищезазначені обставини створюють перешкоди для позивача у розпорядженні транспортним засобом, порушують його права як власника, у зв'язку з чим позивач не має можливості відчуження вищевказаного транспортного засобу.

Ч. 3 ст. 577 ЦК України, встановлено, що застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Ст. 28 Законом України «Про заставу», встановлені підстави припинення застави, так застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання, у разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов'язань, установлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Виходячи з положень ст. 44 вказаного Закону, запис про обтяження рухомого майна як і запис про припинення обтяження здійснюється реєстратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна після подання відповідної заяви обтяжувачем.

Порядок внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про виникнення, зміни та припинення обтяжень регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-IV, Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 № 73/5, зареєстрованою в Мін'юсті 29.07.2004 за № 942/9541.

Наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2006 № 957/5 (із змінами) «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна» реєстраторами Реєстру визначені Державне підприємство «Національні інформаційні системи», державні нотаріальні контори та приватні нотаріуси.

Обтяженням відповідно до ст. 3 Закону є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Згідно зі ст. 4 Закону обтяження поділяються на публічні (виникають на підставі закону або рішення суду) та приватні (забезпечувальні та договірні).

За положеннями частини 2 Закону, обтяжувачем є уповноважений орган при публічному обтяженні; кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов'язанням; власник рухомого майна, що знаходиться у володінні боржника; будь-яка інша особа, на користь якої встановлюється договірне обтяження; особа, яка здійснює управління рухомим майном в інтересах кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються: відомості про обтяжувача; відомості про боржника; посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст; опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації; відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження.

Згідно з частиною 7 статті 43 Закону реєстраторам Реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач на відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві.

Відповідно до положень статті 43 Закону відомості про припинення обтяження вносяться до Реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження.

Частиною 3 статті 44 Закону визначено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору Реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Реєстру. У разі невиконані цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

При цьому, пунктом 3.2 інструкції передбачено, що перед унесенням змін до запису реєстратор повинен знайти необхідний запис у Реєстрі. Ідентифікація запису в Реєстрі здійснюється за його реєстраційним номером. Для запобігання помилкам та гарантії внесення змін саме до того запису застосовується контрольна сума запису.

Реєстраційний номер та контрольна сума запису надаються при реєстрації запису в Реєстрі та відображаються у витязі про реєстрацію в Реєстрі, один примірник якого видається обтяжувачу чи уповноваженій ним особі, а другий - надсилається боржнику. Реєстраційний номер запис. Реєстрі є незмінним протягом усього часу його існування, а контрольна сума перераховується після внесення кожної зміни до цього запису.

Відповідно до п. 16 «Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 р. №830, зміни і додаткові відомості до запису в Реєстрі вносяться реєстратором на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Заяву про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження підписує обтяжувач. Якщо обтяжувачем є юридична особа, підпис її уповноваженої особи скріплюється печаткою. У разі коли заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Згідно з п. 24 Порядку відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

З огляду на викладене, внесення до Реєстру відомостей про припинення обтяжень рухомого майна може бути здійснене лише на підставі: - належним чином заповненої заяви про реєстрацію змін обтяження рухомого майна встановленої форми, яка подається особисто обтяжувачем або уповноваженою ним особою, з обов'язковим пред'явленням відповідних документів (в даному випадку ПАТ КБ «Надра»); рішення суду, із обов'язковим зазначенням необхідних ідентифікаційних даних відповідного запису - реєстраційний номер запису та контрольна сума.

При здійсненні державної реєстрації обтяження рухомого майна реєстратор Реєстру виконує суто механічну функцію по внесенню/виключенню до/з Реєстру відомостей про обтяження майна на підставах, передбачених чинним законодавством України. При цьому, реєстратор не уповноважений на прийняття власних управлінських рішень щодо накладення чи припинення обтяжень та на здійснення правової оцінки відомостей, що містяться у заявах.

З наведеного вбачається, що право на подання заяви про припинення обтяження до реєстратора Державного реєстру обтяжень рухомого майна належить лише обтяжувачу, а саме ПАТ КБ «НАДРА», яке порушує права позивача.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень статей 391, 396 Цивільного кодексу України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 Цивільного процесуального кодексу України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме, те, що обтяження належного позивачу на праві власності транспортного засобу - напівпричіпу марки РАСТОN моделі ТХD 339 (бортовий-Е), рік випуску - 1996, синього кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний НОМЕР_4, зареєстроване реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №13707346 без законних підстав обмежує здійснення власником своїх повноважень на розпорядження зазначеним майном, оскільки позивач не є за законом чи договором відповідальним по кредитному зобовязанню, в забезпечення якого зареєстроване оспорюване обтяження, тому відомості про таке обтяження підлягають вилученню з Державного реєстру обтяжень рухомого майна з метою судового захисту порушеного права позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача 2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 280, 352-353 ЦПК України; ст. 317, 386, 391, 577 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 15, ), Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 15, ) про усунення перешкод в реалізації права власності на рухоме майно шляхом припинення обтяження - задовольнити.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна (ДП «Національні інформаційні системи») заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, зареєстрованого 29.05.2013 року за № 13707346, боржник ОСОБА_2, обтяжувач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», предмет обтяження номер обєкта НОМЕР_3, номер державної реєстрації НОМЕР_4, обєкт обтяження інший транспортний засіб, н/причіп бортовий-Е, номер обєкта - НОМЕР_3, номер державної реєстрації НОМЕР_4, PASTON TXD 336, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 02.05.2019 року.

Суддя