Справа №345/780/19
Провадження № 2/345/575/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.05.2019 м.Калуш
Калуський міськрайонний с уд Івано-Франківської області в складі:
судді Якиміва Р.В.,
секретар судового засідання Рибчук Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон,
Позивач звернулась до суду з даним позовом. Мотивуючи його тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 зазначила, що батько життям дитини не цікавиться, так як тривалий час з ними не проживає, а їздить на роботу за кордон. Позивач має намір вивезти дитину на відпочинок та оздоровлення за кордон, однак без згоди батька це не можливо.
Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд їх спільної дитини за кордон на відпочинок, однак згоди не отримала. Тому просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд дочки за межі країни до країн Шенгенської угоди, Єгипту, Албанії, ОАЕ, США, ОСОБА_4 , Турецької Республіки з часу набрання законної сили рішенням суду по 01.06.2020 року включно тривалістю не більше 180 календарних днів впродовж кожного року в супроводі матері без згоди батька ОСОБА_2
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак представник ОСОБА_5 подав суд заяву про розгляд у їхній відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, зокрема розміщенням повідомлення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті суду, не повідомив суд про причини своєї неявки та не подав суду відзив. Тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.05.1995 (а.с. 8), а ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_6 (а.с. 10).
Як зазначила в позовній заяві позивач, вона з відповідачем проживають окремо, а дитина знаходиться на її утриманні. Позивач має намір вивезти дитину на відпочинок за кордон, однак отримати на це згоду батька не має можливості.
Дитина знаходиться на «Д» обліку з приводу частих простудних захворювань, хронічного тонзиліту та потребує санаторно-курортного лікування.
Розпорядженням Калуської районної державної адміністрації від 18.12.2018 № 526 затверджено висновок служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю для її тимчасового виїзду за межі України (а.с. 13-17).
Згідно п.3 ч.3 ст. 313 ЦПК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків та в їхньому супроводі.
У відповідності до п.3 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі.
Частина 7 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлює, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
В силу положень ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані поважати дитину, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, здійснення батьками своїх прав має ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, своєї Батьківщини, також покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя.
Згідно з вимогами ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
На підставі вимог ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Згідно з ч. 2 ст. Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У зв`язку з тим, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що обов`язки щодо виховання та розвитку малолітньої ОСОБА_7 , що передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, її батьком ОСОБА_2 не виконуються, а виїзд малолітньої ОСОБА_8 за кордон відповідає її інтересам, за своєю метою сприятиме оздоровленню та загальному розвитку дитини, а відсутність згоди відповідача порушує її права та інтереси, як дитини, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає, що судові витрати слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Надати дозвіл малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на тимчасовий виїзд за межі України до країн Шенгенської угоди, Єгипту, Албанії, Англії, ОАЕ, США, ОСОБА_4 , Турецької Республіки на період з дати набрання рішенням законної сили по 01.06.2010 включно тривалістю не більше 180 календарних днів впродовж року, в супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя