Справа № 749/253/19
Номер провадження 2/749/158/19
"24" травня 2019 р. м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Шаповал З.О.,
з участю секретаря Мирошниченко А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Сновськ цивільну справу №749/253/19 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-
Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судовому засіданні відсутній, в позовній заяві зазначив, що не заперечує справу розглянути за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.
Ухвалою суду від 24.05.2019 року вирішено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.
21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ ««ПРИВАТБАНК»).
Встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику.
- 8350 грн. 00 коп заборгованість за тілом кредиту;
- 7352 грн. 03 коп - заборгованість за відсотками за користування кредитом;
- 785 грн. 22 коп. заборгованість за пеню та комісію;
- 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина);
- 824 грн. 36 коп. - штраф ( процентна складова);
Відповідно до ст.ст. 1048-1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 526, ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Стаття 599 ЦК України визначає, що зобов`язання припиняється його належним виконанням.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 610 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У матеріалах справи відсутня заява відповідача про застосування строків позовної давності, а без заяви відповідача позовна давність, як загальна так і спеціальна, не може бути застосована судом. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 року ( 6-738цс15).
Враховуючи, що відповідач взяв на себе зобов`язання по погашенню кредиту згідно договору, але своїх зобов`язань не виконав, чим порушуються права позивача заборгованість за тілом кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь банку.
Що стосується стягнення відсотків, то суд зважає на наступне.
Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
В даному випадку відповідачу була видана кредитна картка зі строком дії до грудня 2018 року включно. Отже, строк кредитування припинився з 01 січня 2019 року та з цієї дати відповідач вже не користувався кредитною карткою та у нього припинились зобов`язання по сплаті щомісячних платежів, які він мав вносити у термін до 25 числа кожного місяця та сплати відсотків, які нараховувались за базовою ставкою щомісяця.
У даній справі сторони погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом у цій справі, оскільки був встановлений строк кредитування до останнього дня грудня місяця 2018 року, а тому після його закінчення банк мав право просити стягнення заборгованості за кредитним договором, що виникла в межах строку кредитування.
Отже, нарахування відсотків після 31.12.2018 року є безпідставним, а тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.
Разом з тим, підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в період з 11.09.2013 року по 31.12.2018 року, що згідно розрахунку позивача становить 6860,05 грн.
Оскільки штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань складає 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, процентна складова штрафу підлягає перерахунку.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 785 грн. 22 коп. заборгованості за пеню та комісію, суд зазначає що в задоволенні названої вимоги слід відмовити з наступних підстав.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказане відповідає правовій позиції, що висловлена ВСУ 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 551, 258, 226, 525, 526, 527, 530, 615, 629, 1054 ЦК України, ст. ст. 4-7, 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 280-288, ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя З.О.Шаповал