Постанова

Іменем України

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 752/1914/16-ц

провадження № 61-49105св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач: ліквідатор закритого акціонерного товариства «Київгума» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коровайко Оксана Сергіївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Болотова Є. В., Лапчевської О. Ф., Музичко С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ліквідатор закритого акціонерного товариства «Київгума» (далі ЗАТ «Київгума») ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коровайко О. С. про визнання протиправними і скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року позов ЗАТ «Київгума», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконними та скасовано рішення Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коровайко О. С. № 24713602 від 24 вересня 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 24713602 від 24 вересня 2015 року та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія номер 44436494, видане 24 вересня 2015 року ОСОБА_4 на нежитлову будівлю (будинок відпочинку) по літері «В1», загальною площею 36 кв. м у АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності НОМЕР_1).

Зобовязано Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві скасувати запис № 11311940 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_4 на нежитлову будівлю (будинок відпочинку) по літері «В1», загальною площею 36 кв. м у АДРЕСА_1, реєстраційний № 00 обєкта нерухомого майна.

Визнано незаконними та скасовано рішення № 24705401 від 24 вересня 2015 року Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коровайко О. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 24705401 від 24 вересня 2015 року та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, номер 44419624, видане 24 вересня 2015 року ОСОБА_4 на нежитлову будівлю (будинок охорони № 1) літера «Г1», загальною площею 18,7 кв. м у АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності НОМЕР_2).

Зобовязано Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві скасувати запис № 11308082 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_4 нежитлову будівлю (будинок охорони № 1) літера «Г1», загальною площею 18,7 кв. м у АДРЕСА_1, реєстраційний № 00 обєкта нерухомого майна.

Визнано незаконними та скасовано рішення Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коровайко О. С. № 24711026 від 24 вересня 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 24711026 від 24 вересня 2015 року та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, номер 44431725, видане 24 вересня 2015 року ОСОБА_5 на нежитлову будівлю (по літ. «Я1»), загальною площею 511,6 кв. м, у АДРЕСА_1, корп. 3 (свідоцтво про право власності НОМЕР_3).

Зобовязано Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві скасувати запис № 11310891 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_5 на нежитлову будівлю (по літ. «Я1»), загальною площею 511,6 кв. м у АДРЕСА_1, корп. 3, реєстраційний № 00 обєкта нерухомого майна.

Визнано незаконними та скасовано рішення Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коровайко О. С. № 24708685 від 24 вересня 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 24708685 від 24 вересня 2015 року та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно номер 44426516, видане 24 вересня 2015 року ОСОБА_6 на нежитлову будівлю, загальною площею 629,1 кв. м, у АДРЕСА_1, корп. 2 (свідоцтво про право власності НОМЕР_4).

Зобовязано Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві скасувати запис № 11309680 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_6 на нежитлову будівлю, загальною площею 629,1 кв. м, у АДРЕСА_1, корп. 2, реєстраційний № 00 обєкта нерухомого майна.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року скасовано.

У частині вирішення позовних вимог ліквідатора ЗАТ «Київгума» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 44419624, виданого 24 вересня 2015 року ОСОБА_4 на нежитлову будівлю (будинок охорони № 1) літ. «Г1», загальною площею 18,7 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності НОМЕР_2); скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 44431725, видане 24 вересня 2015 року ОСОБА_5 на нежитлову будівлю літ. «Я1», загальною площею 511,6 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, корп. 3 (свідоцтво про право власності НОМЕР_3); скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 44431725, видане 24 вересня 2015 року ОСОБА_5 на нежитлову будівлю літ. «Я1», загальною площею 511,6 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, корп. 3 (свідоцтво про право власності НОМЕР_3) ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У частині позовних вимог ліквідатора ЗАТ «Київгума» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коровайко О. С. про зобовязання скасувати записи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора провадження в справі закрито.

Додатковим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні позову в частині вирішення позовних вимог ліквідатора ЗАТ «Київгума» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 44436494, виданого 24 вересня 2015 року ОСОБА_4 на нежитлову будівлю (будинок відпочинку) літ. «В1», загальною площею 36 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності НОМЕР_1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року касаційні скарги ЗАТ «Київгума» та ліквідатора ЗАТ «Київгума» ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2017 року та додаткове рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2018 року клопотання представника ОСОБА_4 задоволено.

Зупинено апеляційне провадження у справі № 22-ц/824/29/2018 за позовом ліквідатора ЗАТ «Київгума» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коровайко О. С. про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяження та зобовязання вчинити дії, до ухвалення судом касаційної інстанції судового рішення за результатами розгляду касаційної скарги на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі № 826/7009/17 за адміністративним позовом ОСОБА_8 до Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, державного реєстратора Печерської районної у м. Києві державної адміністрації Панкової О. Є., треті особи: ЗАТ «Київгума», Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), про визнання протиправним та скасування рішення № 6014721 від 18 січня 2017 року, зобовязання вчинити дії.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 липня 2018 року позовні вимоги задоволено в частині скасування рішення державного реєстратора Панкової О. Є. № 014721 від 18 січня 2017 року про реєстрацію змін до відомостей про ЗАТ «Київгума» щодо зміни керівника з ОСОБА_8 на ОСОБА_1 Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 липня 2018 року скасовано в частині задоволених вимог та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. У решті рішення Окружного адміністративного суду м. Києва залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_8 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року. Пославшись на вказані судові рішення, апеляційний суд вважав, що враховуючи наявність спору щодо правомірності подання позовної заяви ліквідатором ЗАТ «Київгума», доцільно зупинити провадження у цій справі до ухвалення судом касаційної інстанції судового рішення за результатами розгляду касаційної скарги на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі № 826/7009/17.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2018 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження судових рішень в іншій справі. При цьому посилається на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17 (провадження № 61-612св17).

Крім того вказує, що апеляційний суд не надав оцінки та не вказав, у чому полягає обєктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення касаційної скарги на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі № 826/7009/17.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2019 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_10 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2, в яких вказує на безпідставність її доводів. Вважає, що існує обєктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи, на яку послався апеляційний суд, зупиняючи провадження у справі.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та пятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із частинами першою та другою статті 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Аналіз наведених норм свідчить, що підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі, оскільки ці рішення вже набрали законної сили.

Вказаний правовий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17 (провадження № 61-612св17).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційний суд, зупиняючи провадження у цій справі до вирішення справи, рішення в якій набрало законної сили, наведених положень процесуального закону та висновку Верховного Суду не врахував, неправильно вказавши як підставу зупинення провадження у цій справі касаційне оскарження судового рішення у іншій справі.

Крім того, положенням статті 251 ЦПК України визначено, що підставою для зупинення провадження у справі є саме обєктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, у той час, як апеляційний суд послався на доцільність зупинення провадження, але взагалі не обґрунтував, у чому полягає неможливість розгляду цієї справи до вирішення касаційної скарги на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі № 826/7009/17.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України 2004 року (стаття 251 чинного ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинивши провадження у справі, суд також порушив право позивачів на розумні строки розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зіставлення змісту наведених суджень із розумінням положень пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України переконує у тому, що оскаржуване судове рішення про зупинення провадження у справі не може бути залишене у силі, оскільки висновки, зазначені в ньому, є необґрунтованими, таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, й перешкоджає подальшому провадженню у справі, а, отже, відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до цього ж суду.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 07 грудня 2018 року скасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д.

Луспеник О. В.

Білоконь Б. І. Гулько Є. В.

Синельников Ю. В. Черняк