Справа № 629/920/19
Провадження № 2/629/747/19
24.04.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Авраменко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в спрощеному провадженні за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Харківська область, м.Лозова, смт.Панютине, вул.Ювілейна, буд.44. Зазначає, що у будинку за вказаною адресою відповідачі зареєстровані, але не мешкають з 2014 року. Їх реєстрація у будинку перешкоджає йому розпорядитись своєю власністю та продати належний йому будинок.
Позивач у судове засідання не зявився, його представник-адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають, в разі неявки в судове засідання відповідачів просили винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.
Відповідачі у судове засідання не зявились, про день, час та місце слухання справи судом повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Відзив, письмові та електронні докази до суду не подавали.
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Крім позивача, у зазначеному будинку зареєстровані його сини відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.15,36).
Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З актів від 25.01.2019 року, складених ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, вбачається, що відповідачі з 2014 року не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16,17).
Відповідно до повідомлення Лозівського ВП ГУНП в Харківській області №5аз/119-86/03/25-2019 від 31.01.2019 року, від відповідачів по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3, скарг/заяв про те, що власник будинку (інші відомі їм особи) чинить перепони у їх проживанні за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 у період з 2014 року по теперішній час до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області не надходили (а.с.18).
Також відповідачі не звертались з заявами до в.о.старости Панютинського старостинського округу Харківської області ОСОБА_8 (а.с.21)
Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідачів права позивача обмежені.
Реєстрація відповідачів у будинку перешкоджає позивачу розпорядитись своєю власністю та продати належний йому будинок.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
У звязку з вищенаведеним, суд вважає, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, а тому втратили право на користування жилим приміщенням.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Згідно ст.ст.13,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.13,81,141,265,280,282-284,288,289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;
Представник позивача-адвокат ОСОБА_4, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ПТ №1057 від 19.12.2017 року, адреса: Харківська область, м.Лозова, вул.Соборна, 2/107;
Відповідачі: ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер 425008511;
ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.
Суддя О.А.Ткаченко