ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1642/19 Справа № 183/5924/17 Суддя у 1-й інстанції - Майна Г.Є. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" про розірвання договору оренди земельної ділянки, з урахуванням уточнень, просила, розірвати Договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 4,8600 га, яка розташовані на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, який укладений між ОСОБА_2 та ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 04.10.2005 року за № 04:05:126:02954 (з урахуванням Додаткової угоди, зареєстрованої в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 26.04.2010 року за №04-10-126-001814). Стягнути судовий збір (а.с.1-3,48-51).

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 до ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" про розірвання договору оренди земельної ділянки - задоволено. Розірвано Договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 4,8600 га, яка розташовані на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, який укладений між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 04 жовтня 2005 року за № 04:05:126:02954 (з урахуванням Додаткової угоди, зареєстрованої в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 26 квітня 2010 року за № 04-10-126-001814). Стягнуто з ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" на користь ОСОБА_1 , відшкодування справленого судового збору у розмірі 640,00 грн. (а.с.80-86).

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.55-58).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_2, виданого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего С. І. 16 березня 2016 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,8600 га кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яку вона успадкувала після смерті своєї матері - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7, 8).

Між спадкодавцем позивача ОСОБА_2 , як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено Договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), який зареєстровано у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 04-05-126-02954 від 04 жовтня 2005 року (а.с. 28-29).

Відповідно до умов договору, ОСОБА_2 надала відповідачу в строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8600 га.

Згідно із п. 2.3. Договір укладено сторонами строком на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів. Початок дії Договору з моменту державної реєстрації.

26 квітня 2010 року між сторонами укладена додаткова угода до Договору оренди земельної ділянки від 04 жовтня 2005 року, яка пройшла державну реєстрацію в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 04-10-126-001814 (а.с. 30). Пунктом 2 цієї угоди сторони продовжили строк дії договору до 31 грудня 2021 року.

Також п. 1 Додаткової угоди внесені зміни в п. 2.2. Договору "Орендна плата", відповідно до якого, за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2 (Двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 1 141 (одна тисяча сто сорок одна) гривня 00 коп., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Орендар відшкодовує витрати на поховання.

У випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, Орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни в Договір оренди земельної ділянки.

Вказана у цьому договорі орендна плата також коригуватиметься орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі.

Орендар гарантує продаж орендодавцю зерна різного до 1 тони та іншої сільськогосподарської продукції по цінам реалізації на момент видачі і надавати послуги (оранка, культивація, завезення соломи, ритуальні послуги і інше).

Орендар сплачує орендодавцю суму орендної плати після утримання прибуткового податку згідно чинного законодавства.

Згідно з п. 2.2. Договору строк видачі орендної плати до 30 грудня кожного календарного року.

Пунктом 3 Договору орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату, визначену у Договорі, а за несвоєчасну сплату орендної плати - нести відповідальність згідно цього Договору. Орендар несе відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати у вигляді пені у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочення.

В день підписання вказаного Договору ОСОБА_2 передала земельну ділянку відповідачеві, про що сторонами був складений акт прийому-передачі земельної ділянки.

В п. 1.1. Договору, сторонами погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки, яка на день підписання Договору становила 55096грн.

Відповідно до п. 2.3 Договору, Орендодавець передав Орендарю земельну ділянку в користування до 31 грудня 2021 року з моменту державної реєстрації договору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання договору, відповідачем у період з 2013 по 2016 роки, на користь позивача за договором оренди фактично сплачено орендну плату: за 2013 рік - 5 000,00 грн.; за 2014 рік - 770,00 грн.; за 2015 рік -5100,00 грн. за 2016 рік - 0 грн.; за 2017 рік - 0 грн. Всього виплачено 10870,00 грн. Крім того, судом встановлено, що відповідачем у 2013 році надавалися послуги із завезення соломи до садиби орендодавця.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в повному обсязі, а саме в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, що являється підставою для задоволення позову та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами.

З такими висновками суду погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають встановленим обставинам по справі та зроблені з дотриманням норм процесуального права і з застосуванням відповідних норм матеріального права.

Частина 1 ст. 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним, Цивільним кодексом України, цим Законом, ї законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За змістом ст. 21, 22 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на момент укладання Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Абзац 5 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно з п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

З матеріалів справи вбачається, що 26 січня 2004 року між ОСОБА_2 та відповідачем укладено договір оренди землі площею 4,810 га, який зареєстровано у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 04-05-126-02954 від 04 жовтня 2005 року.

Так, умовами підписаного між сторонами Договору встановлено, що договір може бути припинений у будь-який час за взаємної згоди сторін. Пунктом 4 Договору встановлено, що спори, в разі відсутності взаємної згоди сторін, щодо зміни умов цього договору, його дострокового розірвання на вимогу однієї із сторін, розглядаються судом у встановленому законодавством порядку. Пунктом 3 "Відповідальність сторін" Договору визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є лише випадки визначені законом. Пунктом 3 "Відповідальність сторін" Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору.

Пункт 2.2. Договору про оренду землі визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 2 (Двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 1 141,00 (одна тисяча сто сорок одна) гривня 00 коп., а також проведення безкоштовного завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Додатково, за настання відповідних обставин до складу орендної плати входить: додаткова орендна плата матеріальна допомогу на поховання члена сім`ї позивача.

Таким чином сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для розірвання договору оренди, в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, визначеної договором у формі оранки та культивації присадибної ділянки Орендодавця, Колегія суддів вважає, що справа розглянута всебічно, встановлені правовідносини, що склалися між сторонами, яким надана вірна правова оцінка, досліджені наявні докази, висновки суду першої інстанції обґрунтовані чинними нормами матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, про те що позивач не зверталася до ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", щодо проведення її оранки та культивації, необхідної доставки соломи та не висловлювала будь-яких претензій щодо ненадання зазначених безкоштовних додаткових послуг, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки договором не передбачено обов`язок орендодавця повідомляти такі відомості. Крім того, цей обов`язок відповідача визначений умовами договору, а згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що підприємством у повному обсязі виплачена позивачу орендна плата за період 2013-2017 року, колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції перевірено та встановлено, що відповідачем у своєму відзиві визнано, що орендна плата виплачена в розмірі меншому, ніж нараховано. У довідці по земельній ділянці за кадастровим номером № НОМЕР_1 відповідач зазначає, що за 2013 рік ним до виплати з утриманням податків і зборів нараховано 5255,65 грн. Фактично ж виплачено і підтверджується доказами 5000,00 грн. Заборгованість за 2013 рік складає 255,65 грн. За 2014 рік нараховано до виплати 5108,35 грн. Фактично виплачено та підтверджується доказами 770,00 грн. Заборгованість складає 4338,35 грн. За 2015 рік орендодавцю після утримання податків та зборів нараховано 6164,67 грн. Фактично виплачено 5100,00 грн. Заборгованість з орендної плати становить 1064,67 грн. За 2016 рік позивачеві нараховано 4167,17 грн. Орендна плата за 2016 не виплачена, заборгованість складає 4167,17 грн. За 2017 рік позивачеві нараховано до виплати 8334,34 грн. Орендна плата за 2017 р. не виплачена, заборгованість складає 8334,34 грн. Відповідачем на надано доказів нарахування орендної плати за 2012 рік.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у відповідача заборгованості по виплаті орендної плати за період з 2012 року по 2017 рік включно в сумі 17904,53 грн., що свідчить про систематичну несплату орендної плати в грошовій формі.

В апеляційній скарзі апелянтом не наведено жодного порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне їх з`ясування та інше.

Відповідно до ст. 367 ЦПК апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро" - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: