Ухвала

Іменем України

20 травня 2019 року

м. Київ

справа № 2-452/11

провадження № 61-6017ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2009 року публічне акціонерне товариство «Фідобанк»

(далі - ПАТ «Фідобанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитним договором № 014/2628/2/09487 від 25 січня 2008 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 жовтня

2018 року позовну заяву ПАТ «Фідобанк» залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Фідобанк» задоволено.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 жовтня

2018 року скасовано та направлено справу для розгляду до суду першої інстанції.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 від 26 квітня 2019 року, у якій заявник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник також просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року, посилаючись на те, що про існування постанови суду апеляційної інстанції заявник дізнався 24 квітня 2019 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення

заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає

за можливе його поновити.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що згідно з вимогами ЦПК України суд повинен з`ясувати причини неявки належним чином повідомленого про судове засіданняпозивача.У випадку повторної неявки його, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Заявник вважає, що суд апеляційної інстанції при прийнятті спірної постанови не врахував вказані вимоги ЦПК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судове засідання у справі було призначено на 10 вересня 2018 року, проте в цей день судовий розгляд справи не відбувся, оскільки справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, а судом першої інстанції направлено ПАТ «Фідобанк» повістку про виклик до суду на 29 жовтня 2018 року. Конверт, адресований позивачу, з відміткою ПАТ «Укрпошта» «за зазначеною адресою не значиться» повернувся до суду, а представник позивача в судове засідання не з`явився.

У відповідності до частини п`ятої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі

в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що суд першої інстанції належним чином не повідомив позивача про час і місце проведення судового засідання, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Встановивши, що суд першої інстанції помилково вважав, що позивач був належним чином був повідомлений про розгляд справи та повторно не з`явився у судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування ухвали суду першої інстанції.

Вказані висновки містяться в ухвалі Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у цій справі.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка ухвалена за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду.

Правильність застосування судом апеляційної інстанції при вирішенні процесуального питання і винесенні постанови, якою розгляд справи не закінчено, норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги

ОСОБА_1 та змісту постанови суду апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційнеоскарженняпостанови Київського апеляційного суду

від 12 лютого 2019 рокузадовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційнеоскарженняпостанови Київськогоапеляційного суду від 12 лютого

2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду

від 12 лютого 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта