Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 275/392/16-ц

провадження № 61-40423св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - територіальна громада села Привороття в особі Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року у складі колегії суддів: Галацевич О. М., Григорусь Н. Й., Микитюк О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року територіальна громада с. Привороття в особі Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

Заява мотивована тим, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилася спадщина у вигляді земельних ділянок, які розташовані на території Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області: площею 1,6514 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянка № НОМЕР_1 , що належала померлому, та площею 1,2795 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянка № НОМЕР_2 , що належала його рідній сестрі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої ОСОБА_2 прийняв спадщину.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину у встановлений законодавством строк ніхто не прийняв.

Ураховуючи викладене, територіальна громада с. Привороття в особі Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області просила суд визнати спадщину ОСОБА_2 відумерлою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2016 року у складі судді Лівочки Л. І. заяву територіальної громади с. Привороття в особі Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області задоволено. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , до якої входить земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 1,6514 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, вартістю 36 350 грн 91 коп. та передано її територіальній громаді с. Привороття Брусилівського району Житомирської області. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , до якої входить земельна ділянка № НОМЕР_2 , площею 1,2795 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, вартістю 36 350 грн 91 коп. та передано її територіальній громаді с. Привороття Брусилівського району Житомирської області.

Судове рішення районного суду мотивовано тим, що спадкоємці за заповітом і за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,відсутні, тому спадщину, що відкрилась після його смерті визнано відумерлою та передано територіальній громаді с. Привороття Брусилівського району Житомирської області, де відкрилась спадщина.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Короткий зміст ухвали апеляційного суду

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2016 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не могла прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 на підставі частини четвертої статті 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті спадкодавця жива її мати ОСОБА_4 та сестри останньої - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які є спадкоємцями ближчого ступеня споріднення і не відмовлялися від прийняття спадщини у визначеному законом порядку. Ухваленим у справі рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2016 року не вирішувалось питання про права та інтереси ОСОБА_1 , тому ураховуючи, що під час апеляційного розгляду встановлено, що оскаржуваним судовим рішенням не вирішувались питання про права, свободи і інтереси ОСОБА_1 , апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України закрито.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції є незаконною та необґрунтованою. Посилалась на те, що її мати ОСОБА_4 та сестри матері: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на час відкриття спадщини з ОСОБА_2 не проживали, заяв про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , до нотаріальної контори не подавали. Отже, відповідно до вимог статті 1272 ЦК України вони вважаються такими, що спадщину не прийняли. ОСОБА_4 , її сестри: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадщину не прийняли, і вона, як спадкоємець наступної черги, одержала право на спадкування за законом, тому як спадкоємець за законом прийняла спадщину та мала право на спадкування земельних ділянок.Апеляційний суд Житомирської області при постановлені ухвали не врахував того, що ОСОБА_4 та її сестри: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , не прийняли. Суд апеляційної інстанції необґрунтовано дійшов висновку про те, що нею не надано документів, що підтверджують факт наявності відмови її матері - ОСОБА_4 від прийняття спадщини після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 .

Також необґрунтованими є висновки апеляційного суду про те, що вона не могла прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 на підставі частини четвертої статті 1268 ЦК України, оскільки на момент смерті спадкодавця жива її мати ОСОБА_4 та сестри останньої: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є спадкоємцями ближчого ступеня споріднення, які не відмовлялися від прийняття спадщини у визначеному законом порядку, тому ухваленим у справі рішенням не вирішувалось питання про її права та інтереси, однак на підставі діючого законодавства вона, як спадкоємець за законом наступної черги спадкування, одержала право на спадкування, так як спадкоємці попередньої черги спадщину у визначений законом строк не прийняли.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 вересня 2018 року було відкрито касаційне провадження у справі за заявою територіальної громади с. Привороття в особі Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області про визнання спадщини відумерлою та витребувано з Брусилівського районного суду Житомирської області указану цивільну справу.

У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

УхвалоюКасаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 травня 2019 року справу за заявою територіальної громади села Привороття в особі Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області про визнання спадщини відумерлою призначено до розгляду.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок, які розташовані на території Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області: площею 1,6514 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ділянка № НОМЕР_1 ), яка належала померлому, та площею 1,2795 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ділянка № НОМЕР_2 ), яка належала рідній сестрі померлого - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої ОСОБА_2 було прийнято спадщину.

На момент подання заяви про визнання спадщини відумерлою спадщина не приймалась спадкоємцями протягом 8 років, інформація про наявність спадкоємців у сільській раді була відсутня.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2016 року заяву територіальної громади с. Привороття в особі Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області задоволено. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , до якої входять: земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 1,6514 га та земельна ділянка № НОМЕР_2 , площею 1,2795 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, вартістю по 36 350 грн 91 коп. та передано їх територіальній громаді с. Привороття Брусилівського району Житомирської області.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що суд безпідставно задовольнив заяву територіальної громади с. Привороття в особі Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, оскільки вона як спадкоємець за законом прийняла спадщину та має право на спадкування спірних земельних ділянок (паїв).

Відповідно до документів, наданих ОСОБА_1 до матеріалів справи, вона є онукою рідної сестри ОСОБА_2 - ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_8 ), а матір`ю ОСОБА_1 є дочка ОСОБА_8 - ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з частинами першою - другою статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України апеляційне провадження підлягає закриттю, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

В той же час не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише формальним, але і реальним.

Статтею 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2016 року, апеляційним судом вказані норми матеріального та процесуального права не враховано, зроблено передчасний висновок відносно того, що оскарженим рішення не вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 , зокрема, посилалась на те, що вона заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала, а прийняла спадщину відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції не врахував того, що її мати ОСОБА_4 та сестри матері: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на час відкриття спадщини з ОСОБА_2 не проживали, заяв про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , до нотаріальної контори не подавали. Отже, відповідно до вимог статті 1272 ЦК України вони вважаються такими, що спадщину не прийняли.

Відповідно до частини першої та другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2016 року з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України, апеляційний суд фактично самоусунувся від перегляду в апеляційному порядку оскарженого рішення районного суду по суті.

З урахуванням вищевказаних порушень, допущених судом апеляційної інстанції, ухвалаАпеляційного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року не може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню.

У частині шостій статті 411 ЦПК України визначено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки порушення апеляційним судом норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскаржувана постанова відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта