Справа №333/6560/18
Провадження №2/333/556/19
16 травня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., позивача ОСОБА_1 розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Запорізька міська рада в особі Департаменту реєстраційних послуг про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, свої вимоги мотивувала тим, що вона є співвласницею будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно договору дарування частини житлового будинку виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. від 18.10.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2872. Позивачці належить на праві спільної часткової власності належить Ѕ частина будинку. Інша частина житлового будинку належить ОСОБА_3 , який знаходиться за межами України та ОСОБА_4 . Відповідач зареєстрована за вказаною адресою, починаючи з 2017 року та по теперішній час у будинку не проживає, фактичне місце проживання їй невідомо.
А тому просить суд, визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі.
Відповідач, який належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причину неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи до судового засідання не з?явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі.
Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_5 , судом встановлено наступне.
Позивачу на праві власності належить Ѕ частина житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 18.10.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2872.
Згідно Акту від 29.10.2018 року № 68 складеного квартальним комітетом, ОСОБА_6 , 1988 року народження зареєстрована, але не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2017 року по теперішній час.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім?ї власника житлового будинку , які проживають разом з ним у будинку , що йому належить , користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад 1 рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Таким чином, законодавством України не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім`ї колишнього власника у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім`ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім`ї на користування цією квартирою.
Під час судового розгляду встановлено та підтверджено письмовими доказами, що позивач по справі ОСОБА_1 , є власником Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 , натомість відповідач була зареєстрована в ній, проте з реєстраційного обліку по квартирі добровільно не знялася та не проживає у спірному будинку понад 1 рік.
З огляду на викладене керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з того, що визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом тягне за собою зняття його з реєстраційного обліку у будинку позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 156 Житлового кодексу України, ст.ст. 16,391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 258, 263, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Запорізька міська рада в особі Департаменту реєстраційних послуг про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком у належній ОСОБА_1 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Комунарським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 16 травня 2019 року.
Головуючий суддя Ю.Р. Піх