Справа № 585/4603/18
Номер провадження 2/585/135/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря С.А. Дем`яненко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Роменський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Роменський міськрайонний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області і просить: 1. Визнати його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця р. Миколаївський, Миколаївського району Волгоградської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , батьком його сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 2. Виключити відомості про ОСОБА_2 , як батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з актового запису про його народження № 10, зробленого за місцем реєстрації у Дібрівській сільській раді Роменського р. Сумської обл. 3. Внести зміни в актовий запис про народження № 10 від 10 вересня 2004 року, зробленого за місцем реєстрації у Дібрівській сільській раді Роменського р. Сумської обл. змінивши прізвище ОСОБА_4 з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », іменування по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », та записати його ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця р. Миколаївський, Миколаївського району Волгоградської області, проживаючого за адресою с. Володимирівка АДРЕСА_1 в книзі актових записів народжень його батьком. В обґрунтування позову вказав, що в серпні 2003 року він познайомився з ОСОБА_3 , з якою почав зустрічатися та підтримувати близькі стосунки. Під час знайомства вона повідомила йому, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , проте на початку літа 2003 року припинили подружні відносини і спільне проживання, у зв`язку з чим ОСОБА_2 забрав свої особисті речі і виїхав до іншого міста проживання, де й працевлаштувався. Через деякий час після знайомства з ОСОБА_3 вони стали проживати разом як подружжя і вести спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_9 . При його зверненні до відділу РАЦС, стосовно реєстрації народження дитини, йому повідомили що, оскільки ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , то відомості про батька дитини в книзі записів народження будуть проведені відповідно до положень ст. 122 СК України за прізвищем відповідача ОСОБА_2 Таким чином, відомості про батька у свідоцтві про народження його сина Артура, були записані відповідно до положень ст. 122 СК України за прізвищем відповідача - ОСОБА_2 . У внесенні відомостей до актового запису про відповідача як батька дитини йому було відмовлено через відсутність рішення компетентного суду про визнання батьківства або ж особистої заяви ОСОБА_2 про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про народження його сина ОСОБА_10 . Він разом із ОСОБА_3 почали розшукувати ОСОБА_2 , проте будь-які відомості стосовно його місця перебування були відсутні, дома він не з`являвся, жодних відомостей про себе не повідомляв. З огляду на відсутність відомостей про місце перебування ОСОБА_2 його цивільна дружина неодноразово зверталась до Роменського МРВ з метою отримання відомостей стосовно місцезнаходження її офіційного чоловіка ОСОБА_2 , проте при зверненні їй кожного разу повідомляли, що її чоловік знаходиться у розшуку і проводяться всі необхідні міри по встановленню місця його проживання чи перебування. Протягом тривалого часу ніяких відомостей про місце перебування відповідача вони не отримували, заходи, які вживались ними та відповідними державними службами з метою його розшуку ніяких результатів не принесли, а тому рішенням Роменського міськрайонного суду від 13.11.2008 року ОСОБА_2 був визнаний безвісті відсутнім. На початку 2018 року ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_2 з`явився і що 25 травня 2015 року рішенням Роменського міськрайонного суду було скасовано рішення суду про визнання його безвісті відсутнім. У липні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 і рішенням Роменського міськрайонного суду від 3.10.2018 р. їх шлюб було розірвано. Виходячи із викладених обставин, він тривалий час був позбавлений можливості звернутись до суду з позовом про визнання свого батьківства відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки особа, яку записано батьком дитини і яка б мала бути відповідачем по справі, була визнана безвісті відсутньою. В даний час він звернувся до Роменського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою про визнання батьківства, проте в цьому йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом. Від самого народження сина ОСОБА_10 він виховував його, матеріально утримував, виявляв турботу про нього, оскільки він переконаний, що біологічним батьком дитини є не відповідач, а він. Вважаючи, що його право на батьківство порушено, а права його дитини знехтувані, він змушений звернутись до суду з цим позовом. В даному випадку дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, батьком якого з самого народження вважає себе він, народився у 2004 році, а з позовом про визнання батьківства він звернувся до суду лише у 2018 році. Таким чином, строк звернення до суду ним був пропущений з поважної причини, оскільки він був позбавлений можливості звернення до суду протягом року з причини відсутності відповідача та визнання його безвісті відсутнім. Той факт, що відповідач не є біологічним батьком його сина не заперечується ним самим, а факт його тривалого спільного проживання з матір`ю його сина ОСОБА_3 підтверджується довідкою сільської ради та показами свідків. Обставини неможливості внесення відомостей про нього як про батька до актового запису про народження дитини є загальновідомими, які вбачаються з положень чинного законодавства, а тому не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав і просив задоволити. Підтримав обґрунтування заявлених вимог. Суду пояснив, що він проживає з сином, виховує його і хоче щоб це був його син. З 2003 року вони мешкають разом з ОСОБА_3 Чоловіка ОСОБА_3 тоді не було, він був на заробітках, тому сина записали на ОСОБА_2 , а не на нього. Він теж був у шлюбі, але розлучився, якого точно року розлучився не памятає.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Суду пояснив, що десь на початку двотисячних років він поїхав у Київ на заробітки і там залишився. Він згоден з тим, що це не його дитина. З того часу він з дружиною не жив.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 позов підтримала і просила задоволити. Суду пояснила, що вона народила дитину від ОСОБА_1 З ОСОБА_2 вони не живуть з весни 2003 року. З ОСОБА_1 вона стали жити з 2003 року, зразу ж як поїхав чоловік на заробітки. Вона на аліменти здається не подавала. Коли в неї народився син, вона всім розказувала що дитина не ОСОБА_2 Вона зверталася до пенсійного фонду за виплатами в звязку з тим, що суд визнав ОСОБА_2 безвісно відсутнім. Чому в заяві про визнаня ОСОБА_2 безвісно відсутнім вказано, що вона жила до травня 2004 року вона не пам`ятає, можливо помилково.

Представник третьої особи - Роменського міськрайвідділу ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 , суду пояснила, що вона живе в с. Володимрівка, працює листоношею. В 2003-2005 роках ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_2 Про те що вони жили разом, їй відомо тому що вона теж жила у тому селі. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 жили в одній хаті. Їй відомо про це тому, що вона там стала жити в тих же роках. Вона від них живе не далеко. Коли жив там ОСОБА_12 вона не знає, як переїхала туди він вже там нежив. Артур народився коли ОСОБА_1 з ОСОБА_3 жили разом.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 суду пояснив, що ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_14 в с. Володимрівка, в 2004 році народився син ОСОБА_9 , живуть вони добре. Вони мешкають неподалік, від них до будинку ОСОБА_3 може з півкілометра. ОСОБА_15 ОСОБА_12 з ОСОБА_16 жили в будинку, який придбали. ОСОБА_17 живе з ним в селі з 2005 року, 7 жовтня 20015 року він одружився. На час його одруження ОСОБА_6 жив з ОСОБА_18 вони як сім`я.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками у свідоцтві про народження вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 3 жовтня 2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. В рішенні суду вказано, що позивач звертаючись до суду в позовній заяві вказала що від шлюбу мають двох дітей сина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 року та доньку ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Також позивач вказала, що в 2004 році ОСОБА_2 , поїхав на заробітки і додому не повернувся. Окремо позивач вказала що проживає з іншим чоловіком 14 років.

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 13 листопада 2008 року заяву ОСОБА_3 задоволено і визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 безвісно відсутнім. В рішенні вказано що заявник свої вимоги мотивує тим, що 26.01.2001 року уклала шлюб з ОСОБА_2 від шлюбу у них народилося двоє дітей, в тому числі син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 … У травні 2004 року ОСОБА_2 без зняття з реєстрації за місцем постійного проживання за вищевказаною адресою, тимчасово виїхав до м. Київ. Через місяць після свого від`їзду він лише один раз приїздив додому, потім знову поїхав. Із зазначеного часу будь-які відомості стосовно його місця перебування відсутні, дома він не з`являвся, жодних відомостей про себе не повідомляв.

25 травня 2015 року, за заявою УПФ України в м. Ромнах Роменському районі, скасовано рішення Роменського міськрайонного суду про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2

З довідки Дібрівської сільської ради Роменського р. від 14 листопада 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно спільно проживає з ОСОБА_3 з листопада 2004 року.

З роз`яснення Роменського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області від 15 листопада 2018 року, на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вбачається, що так як ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 і на момент реєстрації народження дитини шлюб батьків не було розірвано, відомості про батька були внесені на підставі ст. 133 СК України.

В заяві до суду про оголошення фізичної особи померлою, яка датована 24 вересня ІНФОРМАЦІЯ_8 року, ОСОБА_3 вказала, що 26.01.2001 року уклала шлюб з ОСОБА_2 від шлюбу у них народилося двоє дітей, в тому числі син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 … У травні 2004 року ОСОБА_2 без зняття з реєстрації за місцем постійного проживання за вищевказаною адресою, тимчасово виїхав до м. Київ. Через місяць після свого від`їзду він лише один раз приїхав до неї і потім знову поїхав. Із зазначеного часу будь-які відомості стосовно його місця перебування відсутні, дома він не з`являвся, жодних відомостей про себе не повідомляв. З приводу невиплати аліментів ОСОБА_2 відділом ДВС було направлене подання до Роменського міськрайсуду про оголошення розшуку боржника . Ухвалою суду від 9 серпня 2006 року ОСОБА_21 був оголошений в розшук. В додатках до вказаної заяви ОСОБА_3 надала довідку виконкому Дібрівської сільради від 19.06.20108, в якій вказано що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований в с. Володимирівка Роменського р., але фактично не проживає із 2004 року і по даний час.

З огляду на встановлені обставин та правовідносини суд дійшов висновку, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо батьківства.

Стаття 122 СК України визначає, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.

Відповідно ч.1 ст. 126 походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Стаття 128 СК України визначає: за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частина 1 статті 129 СК України визначає, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Вирішуючи спір, суд виходить з норм СК України, на які послався позивач при зверненні до суду.

В абзацах 1-2 пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження,громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

З контексту наведених норм вбачається, що законом визначено презумпцію батьківства чоловіка.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази зібрані у справі, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає позов не обґрунтованим і доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення. Такого висновку суд дійшов виходячи з того що, всупереч вимог ст. 81 ЦК України, позивачем не доведено того, що він є батьком ОСОБА_4 .

Таке переконання суду склалося з огляду на те, що як довідки сільської ради надані позивачем так і довідки надані ОСОБА_3 в справі про визнання особи безвісно відсутньою, підтверджують, що ОСОБА_6 . ОСОБА_22 проживав з ОСОБА_3 з листопада 2004 року.

Крім цього ОСОБА_3 звертаючись до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, вказала, що жила з ним до травня 2004 року, після чого він виїхав до м. Київ і через місяць, тобто в червні приїздив до неї на декілька днів. Аналогічну інформацію ОСОБА_3 вказала і позовній заяві про розірвання шлюбу, яка подана в суд в 2018 році.

Тобто ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_2 ще в травні 2004 року, а син ОСОБА_9 у неї народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто через три місці з часу коли ОСОБА_2 виїхав на заробітки, а позивач став мешкати з ОСОБА_3 лише в листопаді 2004 року.

Позивач в судовому засіданні відмовився від призначення у справі експертизи для встановлення кровної спорідненості між ним та дитиною.

З огляду на такі обставини суд не вбачає об`єктивних підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 129 СК України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Роменський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про визнання батьківства, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга