Справа № 177/1088/18
Провадження № 2/177/100/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 квітня 2019 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

секретаря судового засідання Маракуца І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Фермерського господарства «ПІНК АГРО» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості за орендною платою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій уточнюючі позовні вимоги, просила суд визнати недійсним договір оренди землі, укладений 01.12.2014 року між орендодавцем, ОСОБА_1 , та орендарем - ФГ «ПІНК АГРО», згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Красівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, загальною площею 1,6800 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 та загальною площею 9,23 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 ; стягнути з ФГ «ПІНК АГРО» заборгованість за орендною платою за 2015-2017 роки, пеню за прострочення внесення орендної плати, 3% річних від простроченої суми орендної плати, суму пені за індексом інфляції, всього 9323,20 грн. та стягнути з відповідача на відшкодування витрати по оплаті судового збору 1762,00 грн., 704,80 грн., вартість висновку розрахунку заборгованості по орендній платі по земельній ділянці 2500,00 грн., а всього 4966,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником вказаних земельних ділянок площею 1,680 га та 9,.230 г, та 01.12.2014 ОСОБА_1 уклала два договори оренди земельних ділянок з ФГ «ПІНК АГРО», відповідно до яких, відповідач повинен сплачувати позивачу, щороку орендну плату за земельні ділянки в строк з 15 серпня до 01 листопада в загальній сумі 4618,31 з урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки землі.

Станом на 26.07.2018 ОСОБА_1 , отримала від ФГ «ПІНК АГРО» орендну плату за земельні ділянки за період з 01.01.2015 по 26.07.2018 в розмірі 14651,10 грн. (у першому кварталі 2016 - 6897,88 грн., 3 кварталі 2017 - 7753,22 грн.), що є порушенням договорів оренди земельних ділянок від 01.12.2014, так як зобов`язання по сплаті орендної плати за земельні ділянки виконувалось несвоєчасно.

У зв`язку із несвоєчасною сплатою орендної плати, виникла заборгованість в розмірі 9329,20 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, з цих же підстав, позивач вважає, що порушені умови договорів оренди, у зв`язку із чим останні підлягають розірванню.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до початку розгляду справи представник позивача надала клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.130).

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником, земельної ділянки площею 10.910 га, розташованої на території Красівської (Красінської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП НОМЕР_2 (а.с.24).

Зазначена земельна ділянка, відповідно до акта серії ДП № НОМЕР_2 , складається з двох земельних ділянок площею 1,680 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ) та 9,230 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ) (а.с. 24 зворот).

01.12.2014 між позивачем та ФГ «ПІНК АГРО» в особі голови фермерського господарства Лепескіна І.І. , укладено договір оренди земельної ділянки, площею 1,6800 га у тому числі рілля 1,6800 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.26-29).

Крім того, 01.12.2014 між позивачем та ФГ «ПІНК АГРО» в особі голови фермерського господарства Лепескіна І.І. , укладено договір оренди земельної ділянки, площею 9,2300 га у тому числі рілля 9,2300 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.14-17).

Відповідно до актів прийому-передачі об`єкта оренди (а.с. 18-19, 30-31), позивач передала зазначені земельні ділянки в користування відповідачу.

Відповідно до п. 10 умов договорів (а.с.14, 26), за користування вказаними в договорі земельними ділянками, орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату (в розрахунку на одну земельну ділянку) у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі становить 711,16 грн., та 3907,15 грн.

Як зазначила в своїй позовній заяві позивач, відповідач порушує умови договору оренди земельної ділянки, що виражається в несвоєчасній сплаті орендної плати за користування земельними ділянками, систематично не враховує при визначені розміру орендної плати за користування земельними ділянками коефіцієнти індексації.

У зв`язку з порушенням договору оренди, позивачем на адресу відповідача надсилався лист, щодо перерахунку орендної плати, на який відповідач жодним чином не відреагував, у зв`язку із чим позивач вимушена звернутися до суду.

Частиною 1 статті 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 210 ЦК України встановлює, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 6 Закону України "Про оренду землі" визначає, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Частина 2 вказаної статті встановлює, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Як видно з Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.47, 54), вищевказані договори оренди земельних ділянок, укладені з позивачем, у 2015 році зареєстровані реєстраційною службою Криворізького районного управління юстиції.

Постановою ВСУ від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16 зроблено правовий висновок, щодо того, що набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Як на підставу для розірвання Договорів оренди позивач посилається на те, що відповідачем несвоєчасно сплачувалась орендна плата, у зв`язку із чим виникла заборгованість в загальному розмірі 9329,20 грн.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

У постанові від 21.09.2016 № 6-1512цс16 Верховний Суд України зробив висновок, що відсутність у договорі однієї з істотних умов не унеможливила виконання договору, зокрема в частині проведення розрахунків, і сторони протягом певного часу виконували договір погодженим способом, то незгода позивачів з умовою виконання договору не може бути підставою для визнання їх прав порушеними в момент укладення договору та визнання його недійсним з цих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. 24 та 25 цього закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими

Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 разове невнесення плати за договором оренди земельної ділянки не є підставою для його розірвання.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на те, що відповідачем несвоєчасно сплачувалась позивачу орендна плата, натомість в матеріалах справи, містяться податкові розрахунки за 3 квартал 2017 року на суму 7753,22 грн. (а.с.63-68) за 1 квартал 2016 року на суму 6897,88 грн. (а.с.67) та за 3 квартал 2015 року на суму 5, 748,24 (а.с.68-70), з яких видно, що позивач своєчасно отримувала орендну плату, передбачену договорами оренди земельних ділянок.

Крім того, отримання орендної плати за 3 квартал 2017 року на суму 7753,22 грн. за 1 квартал 2016 року на суму 6897,88 грн. позивач не заперечувала, про що сама зазначила в уточненій позовній заяві.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлені в судовому засіданні обставини, свідчать про те, що позивач та відповідач уклали договори оренди земельних ділянок, при цьому позивач отримувала кошти за оренду зазначених земельних ділянок за 2015,2016,2017 роки, що підтверджується письмовими матеріалами справи, що свідчить про належне виконання умов договорів оренди.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в разі відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.182, 210, 638 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 18, 81, 259 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства «ПІНК АГРО» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості за орендною платою - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: