Справа № 359/3247/19
Провадження №2/359/1757/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Степаненко А.О.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів -

В С Т А Н О В И В :

11.04.2019 позивач ОСОБА_4 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом, з проханням : зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача ОСОБА_2 на підставі судового наказу Бориспільського міськрайонного суду від 16.10.2018 року на утримання дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частки від заробітку(доходу) платника аліментів до 3000 грн. щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття(а.с.1-3).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 24 червня 2011 року по 20 грудня 2018 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що на підставі судового наказу, виданого Бориспільським міськрайонним судом від 16 жовтня 2018 року, з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Не погоджуючись із судовим наказом, у листопаді 2018 року подав заяву про його перегляд за нововиявленими обставинами в обґрунтування якої зазначив про відсутність у суду правових підстав для видачі судового наказу, так як відповідно до положень СК України обов`язок сплачувати аліменти виникає у того з батьків, хто проживає окремо від дитини та не бере участі у її утриманні. Проте ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 29 березня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Також зазначає, що у супереч п.1 ч.4 ст. 161 ЦПК України, суддею при винесені судового наказу не було обмежено максимальний розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання дитини, що призводить до систематичного та протиправного стягнення на її користь значних сум, за рахунок яких вона збагачується. Зокрема, за 6 місяців (жовтень 2018 року - березень 2019 року) на користь відповідачки стягнуто понад 86000, 00 грн. аліментів. Вказує, що постійно проживає зі своїм сином та продовжує повністю утримувати і його, і спільний житловий будинок. Зазначає, що сину ОСОБА_7 виповнилося 4 роки, та враховуючи, що визначений законодавством, мінімальний гарантований розмір аліментів має бути не менше 813 грн. (1626/2), а мінімальний рекомендований розмір - 1626 грн. Одночасно зазначив, що його середній заробіток становить понад 74000 грн., розмір пенсії становить 14350 грн., тобто сукупний дохід у місяць складає понад 88 000,00 грн. ј його частина доходу це 22 000.00 грн. - аліменти на дитину, яку позивач і так утримує. Вважаю, що відповідач за рахунок його коштів збагачується, тому достатнім розміром аліментів на утримання сина щомісяця є сума в розмірі 6000,00 грн., половину від якої в розмірі 3000 грн. готовий сплачувати на рахунок відповідачки.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Власенко С.П. підтримав вимоги позивача з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Вважає, що зміна способу стягнення аліментів можлива за заявою платника аліментів. Зазначає, що підставою для зменшення розміру аліментів є його необґрунтованість та невідповідність розміру аліментів доходам позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала щодо позову та просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Підтримала поданий до суду відзив на позовну заяву (а.с. 33-38), відповідно до якого зазначила, що, дійсно, судовим наказом Бориспільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2018 року, з ОСОБА_4 на її користь стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 29.03.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами було відмовлено. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23.04.2019 було виправлено помилку у судовому наказі Бориспільського міськрайонного суду від 16.10.2018 року.

Вказує, що 20.12.2018 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області було розірвано шлюб між нею та позивачем, тому в розумінні ст.3 Сімейного кодексу України вони з позивачем припинили бути сім`єю. Позивач ОСОБА_4 проживає в окремій кімнаті та не приймає участі в щоденних витратах на утримання їхнього сина, а аліменти, які сплачує відповідач, вона повністю витрачає на утримання спільного сина. Лише за садочок нею було сплачено 04.04.2019 року 30 092 грн. 25 коп. та 10 555 грн. 75 коп., також витрачає кошти сплачені в рахунок аліментів для купівлі продуктів харчування, ліків, одягу, іграшок, дозвілля дитини, відвідування гуртків та занять. Зазначає, що посилання позивача на ту обставину, що він отримує велику заробітку плату не є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів, а також посилання, що законодавцем визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину - не менше 813 грн., а мінімальний рекомендований розмір - 1626 грн., слід сприймати критично.

Також не відповідає дійсності твердження позивача про те, що за рахунок аліментів намагається покращити власне матеріальне становище. Так, отримані аліменти повністю витрачає на дитину. Також зазначила, що вона офіційно працевлаштована та отримує щомісячний заробіток, повністю сама себе утримую. Вважає, що позивач не навів та не обґрунтував жодну з підстав визначених сімейним законодавством для зміни розміру стягуваних аліментів. Крім того, позивачем не обгрунтовано, яким чином визначив, що належним та достатнім розміром аліментів на утримання сина щомісяця є сума в розмірі 6000 грн., половину від якої готовий сплачувати в якості аліментів, не вказав саме з яких математичних розрахунків виходив визначаючи розмір аліментів, що підлягають з нього стягненню в розмірі 3000 грн. Звертає увагу суду, що позивач фактично просить суд змінити спосіб стягнення з нього аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суму, що не передбачено Сімейним кодексом України.

З цих підстав, вважає, що позовні вимоги є безпідставними, надуманими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, тому в їх задоволенні слід відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача Чемерис ОСОБА_9 В ОСОБА_10 також заперечував проти позову, підтримав позицію відповідача та просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони у справі з 24 червня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 та копією рішення суду( а.с. 5,47,48).

У шлюбі народився син сторін - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ( а.с.6).

Судовим наказом Бориспільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2018 року № 359/7848/18, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частки від заробітку(доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1жовтня 2018 року до дня досягнення дитиною повноліття, а саме до 24 червня 2032 року( а.с.10).

Одночасно роз`яснено, що боржник (позивач ОСОБА_4 ) має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року у справі № 359/7848/18, за заявою ОСОБА_4 про перегляд за ново виявленими обставинами судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, у задоволенні заяви відмовлено ( а.с.11,12).

З тексту ухвали вбачається, що підстави для перегляду судового наказу Бориспільського міськрайонного суду від 16.10.2018 року за нововиявленими обставинами відсутні.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 23.04.2019 року у справі № 359/7848/18, заяву ОСОБА_4 про виправлення помилки у виконавчому документі задоволено. Виправлено помилку у судовому наказі Бориспільського міськрайонного суду від 16.10.2018 року та перший абзац резолютивної частини викладено в такій редакції: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів помісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, помісячно, починаючи з 1 жовтня 2018 року до дня досягнення дитиною повноліття, а саме до 24 червня 2032 року( а.с.46).

Згідно звіту про здійсненні відрахування та виплати РСП « Київцентраеро», вбачається що ОСОБА_4 працює в РСП «Київцентраеро» та розмір його заробітної плати складає: листопад 2018 р.-54376,50 грн., грудень 2018 р.- 54863,61 грн., січень 2019-116 407,38грн., лютий 2019-73 785,94 грн., березень 2019 72852,56 грн.( а.с.15-19).

З довідки № 745/02 від 06.11.2018 р. вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Бориспільського ОУ ПФУ і отримує пенсію за віком: травень 2018-13730,00грн., червень 2018-13730,00 грн., липень 2018- 14350,00грн., серпень 2018-14350,00грн., вересень 2018- 14350,00грн. жовтень 2018-14350,00 грн.( а.с.13).

Отже, сукупний дохід в місяць ОСОБА_4 складає понад 88 000 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року становить 1626 гривень.

Суд критично розцінює посилання позивача на ту обставину, що мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину має бути не менше 813 грн., а мінімальний рекомендований розмір - 1626 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину - це той розмір аліментів, який держава визначила як обов`язковий для сплати дитині, нижче якого розмір стягуваних аліментів не може бути. Проте, якщо рівень доходу платника аліментів вищий, то і розмір стягуваних аліментів на утримання дитини повинен відповідати частці реальних доходів платника аліментів, а не розміру прожиткового мінімуму.

Крім того, суд не погоджується з твердженням позивача, зазначеним у позовній заяві, що відповідач за рахунок аліментів намагається покращити власне матеріальне становище.

Згідно досліджених судом чеків та квитанцій( а.с.58-81), наданих суду відповідачем, вбачається, що отримані аліменти витрачаються на оплату за садочок, для купівлі продуктів харчування, ліків, одягу, іграшок, дозвілля дитини, відвідування гуртків та занять.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач працює в ТОВ « Центр агрокультура» на посаді фахівця по земельним питанням, а отже має постійне місце роботи та щомісячний заробіток, що підтверджується довідками № 2 від 25.09.2018 року та № 2 від 25.01.2019 (а.с.49,51).

Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог чинного сімейного законодавства визначення аліментів у твердій грошовій сумі, а також зміна способу стягнення аліментів можлива лише за згодою та за зверненням особи, на користь якої стягуються аліменти.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що вимога позивача про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього за судовим наказом, який набрав законної сили, а фактично про зміну способу стягнення аліментів, позивачем не доведена та не ґрунтується на вимогах чинного сімейного законодавства.

Суд звертає увагу, що за змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно з ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Жодної обставини, яка не була врахована судом при видачі судового наказу та відповідно до чинного сімейного законодавства може бути підставою для зміни розміру аліментів позивачем не зазначено та не доведено.

Сам факт отримання позивачем заробітку (доходу) у вищевказаному розмірі, не може бути такою підставою, оскільки розмір аліментів, що стягуються з позивача має визначене законом та судовим наказом обмеження не перевищує десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Посилання позивача на рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, також не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки прямого зв`язку між вказаним обов`язком та визначенням розміру аліментів на утримання дитини з одного з батьків на користь іншого, чинним законодавством не встановлено.

Обставин, які б свідчили про нецільове використанні аліментів відповідачем судом не встановлено, та позивачем такі обставини зазначені та недоведені.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 - слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати за рахунок відповідача відшкодуванню не підлягають. Інші витрати по справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183,184,191,192 Сімейного кодексу України та ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 137, 139,170 258, 259, 263-265, 266, 273,274-279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 24.05.2019.

Суддя І. В. Муранова-Лесів