Справа №: 272/434/19
Провадження № 2/272/330/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Брагіна В.І.

секретарі судових засідань Бондаренко Л.М.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні цивільну справу № 272/434/19, провадження № 2/272/330/19 за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив :

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що 01.04.2005 року після смерті ОСОБА_4 , який постійно до смерті проживав в с. АДРЕСА_1 Андрушівського району, відкрилась спадщина на належне йому майно. Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом.Позивач та відповідач ОСОБА_3 - внуки спадкодавця є спадкоємцями п`ятої черги. Інших спадкоємців немає. ОСОБА_2 спадщину не приймала та не претендує на неї. Позивачка ж на час смерті спадкодавця була неповнолітньою, а тому є такою, що прийняла спадщину та при цьому частко її реалізувала, що підтверджується рішенням Андрушівського районного суду від 10.10.2016 року (справа № 272/712/16-ц). Відповідно ж до довідки Павелківської сільської ради Андрушівського району ОСОБА_3 на час смерті була зареєстрована разом із спадкодавцем. Проте ОСОБА_3 хоча і була зареєстрована із спадкодавцем, але фактично не проживали разом, а тому не являється такою, що прийняла спадщину. До складу спадщини входить : житловий будинок по АДРЕСА_1 ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, які розміщені за тією ж адресою. ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4 , підтверджується довідкою Павелківської сільської ради, право власності ж на будинок не зареєстровано, підтвержується в свою чергу довідкою Бердичівського МБТІ. Земельні ділянки: площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,35 га. для ведення особистого селянського господарства, що розміщені в АДРЕСА_1 . Північній Андрушівського району були передані у власність ОСОБА_4 відповідно до рішення виконавчого комітету Павелківської сільської ради Андрушівського району 15.06.1994 року. Фактичні розміри земельних ділянок становлять: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель 0,25 га., для ведення особистого селянського господарства 0,4207 га.. що підтверджується план-схемою, який виконаний спеціалістами земельного кадастру.Проте позивачка в позасудовому порядку не взмозі реалізувати свої спадкові права на вищезазначене спадкове майно,оскільки на житловий будинок, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства правовстановлюючі документи за життя спадкодавця не були виготовлені.Просила визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, направили до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги визнають повністю.

З врахуванням того, що відповідачі повністю визнали позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засідання відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 01.04.2005 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який постійно до смерті проживав в с. Гарапівка Андрушівського району Житомирської області (а.с.5). Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом.Позивач та відповідач ОСОБА_3 - внуки спадкодавця є спадкоємцями п`ятої черги (а.с.10-13).Інших спадкоємців немає. ОСОБА_2 спадщину не приймала та не претендує на неї. Позивачка ж на час смерті спадкодавця була неповнолітньою, а тому є такою, що прийняла спадщину та при цьому частко її реалізувала, що підтверджується рішенням Андрушівського районного суду від 10.10.2016 року (справа № 272/712/16-ц) (а.с.17). Відповідно ж до довідки Павелківської сільської ради Андрушівського району ОСОБА_3 на час смерті була зареєстрована разом із спадкодавцем(а.с.15). Проте ОСОБА_3 хоча і була зареєстрована із спадкодавцем, але фактично не проживали разом, а тому не являється такою, що прийняла спадщину. До складу спадщини входить : житловий будинок по АДРЕСА_1 ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, які розміщені за тією ж адресою. ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4 , підтверджується довідкою Павелківської сільської ради, право власності ж на будинок не зареєстровано, підтвержується в свою чергу довідкою Бердичівського МБТІ. Земельні ділянки: площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,35 га. для ведення особистого селянського господарства, що розміщені в с. АДРЕСА_1 . Північній Андрушівського АДРЕСА_3 були передані у власність ОСОБА_4 відповідно до рішення виконавчого комітету Павелківської сільської ради Андрушівського району 15.06.1994 року.(а.с.14,16,19-20). Фактичні розміри земельних ділянок становлять: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель 0,25 га., для ведення особистого селянського господарства 0,4207 га.. що підтверджується план-схемою, який виконаний спеціалістами земельного кадастру.Проте позивачка в позасудовому порядку не може реалізувати свої спадкові права на вищезазначене спадкове майно,оскільки на житловий будинок, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства правовстановлюючі документи за життя спадкодавця не були виготовлені та нотаріусом відмвлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.22).Згудно експертного висновку № 056/901-м ваід 28 травня 2019 року розбіжності в свідоцтві про одруження ОСОБА_4 ,свідоцтво про народження ОСОБА_6 ,запис про батька ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (свідоцтво про народження запис російською мовою ОСОБА_4 ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах є ідентичними,виникли внаслідок сплутування у мовній практиці та фіксації в офіційних документах особових імен ОСОБА_8 ,зумовлені поліваріативністю особових імен спільного етимологічного походження.

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст.328, 1225, 1268 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Згідно ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на

житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,35 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_4 с. Гарапівка Андрушівського району Житомирської області, оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину.

Враховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідача на її користь судові витрати.

Керуючись ст.ст.328,1216,1218,1220,1222,1266,1268 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст. 120,125 ЗК України, ст.ст.4, 76 - 89, 200, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП ) право власності на:

житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 ; земельну ділянку площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_4 ;земельну ділянку площею 0,35 га. для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_4 ,як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ ПерехіднихПоложень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін