КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 22-ц/824/8517/2019 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

15 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Брокерська контора «Біком» про поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, 10 травня 2019 року позивач, через свого представника - адвоката Кривошей О.Ю., звернулася з апеляційною скаргою, в якій, серед іншого, просила поновити їй строк на апеляційне оскарження у звязку з тим, що в судовому засіданні 29 вересня 2017 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення, а копію його повного тексту вона отримала 16 квітня 2019 року.

Однак апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження з наступних підстав.

Згідно із вимогами частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положеннями статті 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обовязки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від суду вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийнятті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде обмеженою, оскільки сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга позивача на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року була подана 10 травня 2019 року, тобто більше ніж через 1 рік та 7 місяців після ухвалення цього судового рішення.

Установлено, що ОСОБА_3 була обізнана про існування даного судового провадження, вона та її представник ОСОБА_6 були присутні в судовому засіданні 29 вересня 2017 року під проголошення скороченої частини оскаржуваного рішення та отримали його копію відразу після проголошення (а. с. 164-167).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року було надіслано судом 20 жовтня 2017 року та оприлюднено 25 жовтня 2017 року, а відтак, з урахуванням положень частини 1 статті 4 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень», з цієї дати було відкритим для безоплатного цілодобового доступу, у звязку з чим позивач мав реальну можливість ознайомитися з його змістом та вчасно подати апеляційну скаргу.

Окрім того, згідно матеріалів справи, представник відповідача копію повного судового рішення отримала 25 жовтня 2017 року, натомість позивач звернулася до суду першої інстанції з відповідною вимогою лише 16 квітня 2019 року (а. с. 174, 175).

Отже, ОСОБА_3 мала здійснювати розумні кроки щодо виконання обов'язків по захисту своїх прав та інтересів в суді протягом розгляду справи, про яку їй було відомо, та бути обізнаним про її рух. Аргументів про існування обставин непереборної сили в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, оскільки апеляційна скарга позивача подана після спливу одного року з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення і в ній не зазначено виключних випадків, передбачених частиною 3 статті 394 ЦПК України, для поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити.

Вказане також узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352ск18).

Керуючись статтями 352, 354, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Брокерська контора «Біком» про поновлення на роботі відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами, якщо такі подавалися. Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя Н.В. Ігнатченко