Справа № 569/5044/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Кучиної Н.Г.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

представника позивача адвоката Олійника В.О.,

представника Рівненського міського відділу державної виконавчої

служби Головного Територіального управління юстиції Токарець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, в якому просить суд: визнати за ним право власності на легковий транспортний засіб Audi A6, 2006 року випуску, чорного кольору, тип кузова універсал В Загальний, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , № кузова: НОМЕР_3 , об`єм двигуна: 2698 см. куб.; зняти арешт з належного йому легкового транспортного засобу Audi A6, 2006 року випуску, чорного кольору, тип кузова універсал В Загальний, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , № кузова: НОМЕР_3 , об`єм двигуна: 2698 см. куб., накладений постановою про арешт майна боржника №56668913 від 15 серпня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 серпня 2018 року між ним та ОСОБА_2 від імені якої на підставі довіреності від 17 квітня 2018року, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. та зареєстрованої в реєстрі за №340, діяв ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі продажу транспортного засобу Audi A6, 2006 року випуску, чорного кольору, тип кузова універсал В Загальний, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , № кузова: НОМЕР_3 , об`єм двигуна: 2698 см. куб., тоді ж, ним була здійснена готівкова оплата вартості автомобіля, розміром 23 000 грн. 00 коп.

17 серпня 2018 року він звернувся до Територіального сервісного центру №5641 МВС України з метою реєстрації вищевказаного транспортного засобу з заявою про видачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за ним, як новим власником.

В межах вищевказаних реєстраційних дій, уповноваженою особою ТСЦ №5641 було сформовано акт огляду ТЗ, в якому також встановлено, що ОСОБА_1 є власником вищевказаного транспортного засобу.

В ході подальшої реалізації процедури реєстрації вищевказаного транспортного засобу, 17 серпня 2018 року Регіональним сервісним центром МВС в Рівненській області було надіслано електронну заяву про надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Як вбачається з вищевказаного витягу №56644196, 15 серпня 2018 року Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області була зареєстрована постанова про арешт майна боржника №56668913, на підставі якої на транспортний засіб боржника ОСОБА_2 (Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ) було накладено обтяження у вигляді заборони відчуження.

На даний час він не має можливості вільно користуватися та розпоряджатися належним йому автомобілем, який він придбав за власні кошти, які кропіткою працею заробляв та заощадив за кілька років, оскільки цей автомобіль знаходиться під забороною відчуження. Тому і змушений звертатися до суду за захистом свого гарантовоного Конституцією та Законами України права.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Подали суду заяви в яких позов визнали повністю.

Представник відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Токарець Т.С. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову, зазначила, що договір який уклав позивач був укладений стосовно спірного автомобіля ще до накладення арешту. Справу просить розглянути в межах чинного законодавства.Дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає задоволенню повнiстю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , на праві власності належав автомобіль марки Audi A6, 2006 року випуску, чорного кольору, тип кузова універсал В Загальний, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , № кузова: НОМЕР_3 , об`єм двигуна: 2698 см. куб. (далі автомобіль).

Судом також встановлено, що 10 серпня 2018 року вказаний автомобіль Чикуном Р ОСОБА_4 В ОСОБА_4 , який діяв по довіреності від імені ОСОБА_2 , виданій 17 квітня 2018 року та посвідченій приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. і зареєстрованій в реєстрі за № 340, був відчужений ОСОБА_1

З обставин, викладених у позовній заяві, що підтверджуються дослідженими письмовими доказами, а саме, довіреністю ОСОБА_2 від 17 квітня 2018 року, договором купівлі-продажу від 10 серпня 2018 року, беззаперечно слідує, що ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_1 вказаний автомобіль з усіма необхідними реєстраційними та іншими документами, а ОСОБА_1 прийняв цей автомобіль і сплатив за нього обумовлену грошову суму, а саме кошти в розмірі 23000 гривень.

Всі викладені обставини ніким з відповідачів не оспорюються і не заперечуються.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- або багатосторонніми (договори).

Згідно з частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

З огляду на положення частини першої статті 207 ЦК України наявність письмових документів, які свідчать про волю сторін на відчуження автомобіля, дає право суду зробити висновок про укладення сторонами у письмовій формі правочину щодо спірного автомобіля.

Зміст укладеного між сторонами правочину не суперечить Цивільному кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, що відповідає вимогам статті 203 ЦПК України.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої, другої статті 205, частини першої статті 207 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна.

Фактично спільні дії сторін та складені ними документи були направлені на зміну власника автомобіля.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено у частині першій статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом також встановлено, що після придбання автомобіля ОСОБА_1 користувався ним, однак перереєстрацію транспортного засобу в органах ДАІ не зміг провести.

Як встановлено судом тому 17 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Територіального сервісного центру №5641 МВС України з метою реєстрації вищевказаного транспортного засобу з видачею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за ним, як новим власником, але позивач не зміг зареєструвати автомобіль на себе, оскільки в межах вищевказаних реєстраційних дій, уповноваженою особою ТСЦ №5641 було сформовано акт огляду ТЗ, в якому було зазначено, що ОСОБА_1 являється власником вищевказаного транспортного засобу.

В ході подальшої реалізації процедури реєстрації вищевказаного транспортного засобу, 17 серпня 2018 року Регіональним сервісним центром МВС в Рівненській області було обрізано технічний паспорт на автомобіль та надіслано електронну заяву про надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №1117, на підставі якої було сформовано Витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна №56644196.

Як вбачається з вищевказаного витягу №56644196, 15 серпня 2018 року Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області була зареєстрована постанова про арешт майна боржника №56668913, на підставі якої на транспортний засіб боржника ОСОБА_2 (Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ) було накладено обтяження у вигляді заборони відчуження.

З наданої копії постанови про арешт майна боржника №56668913 від 15 серпня 2018 року, на підставі наказу Господарського суду Рівненської області №918/802/17 від 16 травня 2018 року, вбачається, що було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів в розмірі 5 380 грн. 00 коп.

У зв`язку з цим, було накладено арешт і на вказаний автомобіль.

За встановлених по справі обставин слідує, що арешт на автомобіль, як на власність ОСОБА_2 , було накладено після того, як цей автомобіль фактично був придбаний у неї ОСОБА_1

На теперішній час наявність арешту на автомобіль позбавляє ОСОБА_1 можливості провести перереєстрацію придбаного ним автомобіля і, відповідно, позбавляє його можливості в повному обсязі здійснювати свої права власника автомобіля.

Разом з тим, відповідно до ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби, в тому числі легкові автомобілі, підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У силу п. 7, 8 Правил державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов`язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку.

Згідно з п. 40 вищевказаних Правил зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС або в центрі надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 , в межах вищенаведених вимог чинного законодавства України протягом 10 днів після належного оформлення договору купівлі продажу від 10 серпня 2018 року та прийняття транспортного засобу було ініційовано звернення до сервісного центру МВС з метою реєстрації належного йому транспортного засобу, однак, в межах вищевказаного десятиденного строку виявилось, що існують події та обставини у вигляді арешту на транспортний засіб, що унеможливило реалізацію власного права на володіння, користування та розпорядження належним позивачу майном на відповідних правових підставах.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 16 ЦК України серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

При цьому, вирішуючий даний спір, має бути врахована й презумпція правомірності володіння майном володіння майном вважається правомірним, якщо інше не встановлено судом.

Виходячи зі змісту договору купівлі-продажу (стаття 655 ЦК України), за яким дії однієї сторони спрямовані на передачу майна у власність другій стороні, та приймаючи до уваги положення статей 235,328 ЦК України, суд, враховуючи встановлені по справі обставини, прийшов до висновку, що є достатні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль на підставі договору купівлі-продажу від 10 серпня 2018 року. За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Приймаючи до уваги ту обставину, що на час накладання Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції арешту на автомобіль (15 серпня 2018 року), цей автомобіль належав на праві власності ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , на майно якої накладався арешт, і враховуючи правомірність відчуження ОСОБА_2 вказаного автомобіля ОСОБА_1 , для поновлення права останнього, за захистом якого він звернувся до суду, необхідно зняти арешт з вказаного автомобіля та скасувати заборону на його відчуження.

Крім того, при вирішенні спору суд вважає необхідним врахувати наступне.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За правилами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Основною метою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у статті 1 Першого Протоколу, зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Європейський Суд з прав людини у ряді випадків вбачав порушення ст. 1 Протоколу навіть тоді, коли не було юридичного позбавлення права власності на майно, але через ті або інші обставини людина була позбавлена практичної можливості користуватися своєю власністю.

В рішенні по справі «Онер`їлдіз проти Туреччини» Європейський суд висловився наступним чином: «Справжнє, ефективне здійснення права, що охороняється цією нормою, не залежить від одного обов`язку держави не втручатися і може вимагати забезпечення позитивних заходів щодо захисту, особливо, якщо існує позитивний зв`язок між заходами, здійснення яких заявник вправі очікувати від державних органів, і ефективним користуванням його майном...»

Отже, обмеження в праві володіння, користування та розпорядження належним позивачу транспортним засобом суперечать вимогам чинного законодавства та порушують надані йому права і його законні інтереси.

Таким чином, надавши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем, дослідивши повно та всебічно обставини справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає що позов є повністю обґрунтованим та підлягає то задоволення у повному обсязі з наведених вище підстав.

Кеpуючись ст.ст. 12,81,141,264-268,273,354,355 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повнiстю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на легковий транспортний засіб Audi A6, 2006 року випуску, чорного кольору, тип кузова універсал В Загальний, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , № кузова: НОМЕР_3 , об`єм двигуна: 2698 см. куб.

Зняти арешт з автомобіля марки Audi A6, 2006 року випуску, чорного кольору, тип кузова універсал В Загальний, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , № кузова: НОМЕР_3 , об`єм двигуна: 2698 см. куб., накладений постановою Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції Токарець Т.С. від 15 серпня 2018 року в межах виконавчого провадження ВП №56668913 по виконанню наказу Господарського суду Рівненської області №918/802/17 від 16 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляцiйного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 23 березня 2006 року.

Повний текст рішення виготовлено 23 травня 2019 року.

Суддя: Н.Г.Кучина