Провадження № 22-ц/4808/651/19
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.

секретаря Мельник О.В.

представників: ОСОБА_1 . адвоката Шипова К.Ю.;

ОСОБА_3. адвоката Павликівської Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського МНО Юрчак Олег Володимирович про визнання заповіту недійним, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 березня 2019 року, постановлену у складі судді Татарінової О.А. у м. Івано-Франківськ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до суду до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського МНО Юрчак Олег Володимирович про визнання заповіту недійним.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 та майно, яке знаходиться в даній квартирі, зокрема картини. Згідно інформаційної довідки Івано-Франківської державної контори із спадкового реєстру їй стало відомо, що від імені покійного брата ОСОБА_5 08 травня 2018 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком О.В. посвідчено заповіт по реєстру №675 на корить ОСОБА_1 З травня 2012 року спадкодавцю ОСОБА_5 діагностували ракове захворювання. Посилаючись на те, що на момент посвідчення заповіту, тобто станом на 08 травня 2018 року спадкодавець ОСОБА_5 не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 посвідчений 08 травня 2018 року приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Юрчаком О.В за реєстровим №657.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18 березня 2019 року за клопотанням представника ОСОБА_3 . ОСОБА_6 призначено у справі посмертну амбулаторну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

- Чи страждав померлий ОСОБА_5 станом на 08 травня 2018 року будь-якими психічними захворюваннями?

- Чи усвідомлював значення своїх дій та чи міг керувати ними померлий ОСОБА_5 на час складання заповіту 08 травня 2018 року?

- Чи вживання медикаментозних препаратів, зокрема трамадолу і морфію в період з 04.05.2018 року по 08.05.2018 року могло вплинути на психічний стан хворого ОСОБА_5 та яким чином? З якою тривалістю на організм є дія вищевказаних препаратів та побічні дії на організм людини з боку нервової системи?

- Чи вживання хворим призначених медикаментів в адекватній знеболювальній дозі могло викликати порушення його свідомості, розуміння своїх дій та можливість керувати ними в період з 04.05.2018 року по 10.05.2018 року?

Проведення експертизи доручено експертам Івано-Франківської Обласної психоневрологічної лікарні № 3. Надіслано до названої експертної установи копію ухвали про призначення експертизи, матеріали цивільної справи № 344/15246/17 (провадження № 2/344/1686/19) та медичну документацію.

На дану ухвалу ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, з постановленням нової про виконання призначеної судово-психіатричної експертизи доручити Київському міському центру судово-психіатричної експертизи або іншій установі за межами м. Івано-Франківська без зупинення провадження у справі і на вирішення якої також поставити питання «Чи усвідомлював значення своїх дій та чи міг керувати ними ОСОБА_5 на час складання заповіту 08 травня 2018 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що наявні у матеріалах справи докази підтверджують факт одноразового прийому ОСОБА_5 дози 10 г препарату «Морфін-ЗН» 04 травня 2018 року, тобто за чотири дні до підписання оскаржуваного заповіту з урахуванням його фармокологічних властивостей та дозування виключає можливість впливу на поведінку ОСОБА_5 Дієздатність останнього була перевірена нотаріусом під час посвідчення заповіту. Крім того, проведення даної експертизи передбачає надання експертній установі медичної картки ОСОБА_5 , яка втрачена, а тому проведення експертизи є неможливим та проведення вказаної експертизи призводить до затягування розгляду справи.

На дану ухвалу представник ОСОБА_1 . ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, з постановленням нової про відмову в задоволенні клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Вказує, що факт прийому ОСОБА_5 препарату «Морфін ЗН» був одноразово 04 травня 2018 року, тобто в день призначення, що підтверджується листом Івано-Франківської станції ШМД №233/01-22/03 від 15 листопада 2018 року, що спростовує доводи заявника про систематичний прийом ОСОБА_5 такого препарату. Крім того, дієздатність ОСОБА_5 була перевірена нотаріусом під час посвідчення заповіту відповідно до вимог чинного законодавства. Сумніви ОСОБА_3 в дієздатності ОСОБА_5 є лише припущеннями і домислами, які спростовуються письмовими доказами і не потребують спеціальних знань, не пов`язаних із правом. Крім того, порушуючи питання про призначення експертизи, ОСОБА_3 знала про неможливість реального проведення такої експертизи без втраченої медичної картки ОСОБА_5 , тому призначення експертизи призведе до затягування розгляду справи. В клопотанні про призначення експертизи питання зупинення провадження не було поставлено, проте суд з власної ініціативи зупинив провадження у справі за наявності інших нерозглянутих клопотань щодо долучення і збирання доказів.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційних скарг, просить задовольнити апеляційну скаргу його довірительки, а щодо задоволення його апеляційної скарги покладається на розсуд суду.

ОСОБА_6 проти задоволення апеляційних скарг, вважає вказані скарги помилковими, а оскаржуване рішення законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційних з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для правильного вирішення справи є обов`язковим вирішення питання про психічний стан спадкодавця ОСОБА_5 на момент складання заповіту, а для цього потрібні спеціальні знання в галузі медицини, тому призначив у справі посмертну амбулаторну судово-психіатричну експертизу

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, у вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до суду до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського МНО Юрчак Олег Володимирович про визнання заповіту недійним.

08 лютого 2019 року представником ОСОБА_3 . ОСОБА_6 подано клопотання про призначення посмертної амбулаторної судово - психіатричної експертизи, посилаючись на те, що в матеріалах справи наявні докази, та не заперечуються сторонами, які вказують про приймання препаратів трамадолу і морфію спадкодавцем ОСОБА_5 , тому необхідно з`ясувати їх дію на хворого ОСОБА_5 в період з 04 травня 2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року при складанні та посвідченні заповіту 08 травня 2018 року, що є можливим при проведенні експертизи.

За змістом ст. 103 ЦПК України, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;

2) психічний стан особи;

3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який би давав підстави припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції, відповідно ч.2 ст.105 ЦПК України, за клопотанням представника ОСОБА_3 адвоката Павликівської Г.М. правильно призначено у справі посмертну амбулаторну судово-психіатричну експертизу, оскільки необхідно встановити психічний стан спадкодавця ОСОБА_5 на час посвідчення оспорюваного заповіту. З`ясування цих обставин має суттєве значення для справи та потребує спеціальних знань

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про помилковість обраної судом експертної установи - Івано-Франківська Обласна психоневрологічна лікарня №3 є безпідставними, оскільки відповідають положенням ч.3 ст.103 ЦПК України, так як сторони не прийшли згоди щодо визначення експертної установи.

Крім цього, суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд неправильно зупинив провадження у цій справі на час проведення експертизи, так як відповідно п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 залишити без задоволення. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 11 травня 2019 року.

Судді: В.Д.Фединяк

І.В.Бойчук

В.А.Девляшевський