ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2868/19 Справа № 200/911/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Єлісєєва Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства ЗЛАТОБАНК, треті особи - ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сидоренко Андрій Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колісник Світлана Анатоліївна, про визнання договорів іпотеки недійсними, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства ЗЛАТОБАНК (далі ПАТ &#8220;ЗЛАТОБАНК) про визнання договорів іпотеки недійсними, мотивуючи його тим, що 12 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «ЗЛАТОБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ЗЛАТОБАНК», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №004/08/СL, за умовами якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію для споживчих потреб з лімітом кредитування 2.600.000 доларів США.

Вказував, що для забезпечення належного виконання кредитного договору №004/08/СL від 12 серпня 2008 року, укладеного між ВАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_3, ним - ОСОБА_1 було передано в іпотеку предмет застави, а саме нерухоме майно, нежила будівля (склад), яка знаходиться в Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ вул.Героїв Сталінграда,207.

Зазначав, що 26 червня 2009 року ВАТ «ЗЛАТОБАНК» та він уклали додатковий договір до договору іпотеки 1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. за реєстровим №1607.

08 жовтня 2010 року уклали додатковий договір до договору іпотеки 1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. за реєстровим №2259.

30 серпня 2011 року уклали додатковий договір до договору іпотеки 1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. за реєстровим №2329.

30 серпня 2012 року та 24 квітня 2013 року було укладено ще два додаткових договори.

Посилаючись на те, що йому на було відомо про те, що були укладені договорі іпотеки від його імені та на його майно, а договір іпотеки №1 та договір іпотеки №2 підписували ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а тому просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір іпотеки від 14 серпня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В., зареєстрований в реєстрі за №3142, укладений між ВАТ «ЗЛАТОБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ЗЛАТОБАНК», та ОСОБА_1; визнати недійсним договір іпотеки від 09 вересня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колісник С.А., зареєстрований в реєстрі за №4953, укладений між ВАТ «ЗЛАТОБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ЗЛАТОБАНК», та ОСОБА_1

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційні скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову, не взято до уваги, що при укладенні спірних договорів не дотримано вимог письмової форми договору в частині суперечностей змісту правочину актам цивільного законодавства, допущено порушення норм процесуального права.

В апеляційні скарзі ОСОБА_2, особа, яка не брала участі у справі, посилаючись на те, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обовязок, зазначаючи про порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 19 квітня 2016 року між позивачем ОСОБА_1 як продавцем, ОСОБА_9 та нею як покупцями, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого вона та ОСОБА_9 прийняли у спільну часткову власність по 1/2 частки кожен, належне продавцю ОСОБА_1 нерухоме майно будівлю овочесховища та трансформаторної підстанції, що розташоване у АДРЕСА_1, а суд першої інстанції не дослідив довіреностей, на підставі яких були укладені спірні договори іпотеки.

Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» № 22 від 17 жовтня 2014 року зазначено, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

У звязку з наведеним колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності належним чином сповіщених сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом і підтверджується матеріалам справи, що 10 червня 2008 року ОСОБА_1 була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зарею Н.Г. за реєстровим №1386, на уповноваження ОСОБА_12 на підписання договорів іпотеки, предметом яких є будівлі і споруди, розташовані у м.Дніпропетровську провулок Урицького,6а та будівлі і споруди, розташовані у м.Дніпропетровську вул.Героїв Сталінграда,207, в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 на умовах, самостійно узгоджених представником (т.1 а.с.35).

12 серпня 2008 року між ВАТ «ЗЛАТОБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №004/08/СL, за умовами якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію для споживчих потреб з лімітом кредитування 2.600.000 доларів США (т.1 а.с.7-9).

14 серпня 2008 року між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В., зареєстрований в реєстрі за №3142.

Договір було підписано представником ОСОБА_1 - ОСОБА_12 (т.1 а.с.10-15).

22 червня 2009 року ОСОБА_1 була видана довіреність,посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зарею Н.Г. за реєстровим №771 на уповноваження ОСОБА_8 на підписання будь-яких змін, доповнень та укладання додаткової угоди до договору іпотеки від 14 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренко А.В., зареєстрованим в реєстрі за №3142, посвідченого, предметом яких є будівлі і споруди, розташовані у АДРЕСА_1, в забезпечення зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором №004/08/СL від 12 серпня 2010 року (т.1 а.с.36).

23 серпня 2012 року ОСОБА_1 була видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зарею Н.Г. за реєстровим №1742 на уповноваження ОСОБА_8 на підписання та самостійне визначення умов будь-яких договорів про внесення змін до іпотечного договору від 14 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В., зареєстрованим в реєстрі за №3142, предметом яких є будівлі і споруди, розташовані в АДРЕСА_1, в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором №004/08/СL від 12 серпня 2010 року (т.1 а.с.37).

Також в матеріалах справи містяться копія заяви про надання згоди ОСОБА_13 на укладання її чоловіком ОСОБА_1 особисто або через представника додаткового договору до іпотечного договору в звязку з укладанням додаткової угоди №9 до кредитного договору №004/08/CL від 12 серпня 2008 року (т.1 а.с.45).

Та копія заяви про згоду ОСОБА_13 на укладання її чоловіком ОСОБА_1 особисто або через представника додаткового договору до іпотечного договору в звязку з укладанням додаткової угоди №11 до кредитного договору №004/08/CL від 12 серпня 2008 року (т.1 а.с.46).

26 червня 2009 року ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до договору іпотеки 1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А. В. за реєстровим №1607 (т.1 а.с.16-17).

08 жовтня 2010 року ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до договору іпотеки 1, посвідчений приватнім нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В., за реєстровим №2259 (т.1 а.с.18-19).

30 серпня 2011 року ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до договору іпотеки 1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. за реєстровим №2329 (т.1 а.с.20-21).

30 серпня 2012 року ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до договору іпотеки 1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. за реєстровим №2017 (т.1 а.с.22).

24 квітня 2013 року ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до договору іпотеки 1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. за реєстровим №594 (т.1 а.с.23).

Усі додаткові договори були підписані представником ОСОБА_1 - ОСОБА_8

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що від імені позивача іпотекодавця діяли особи за довіреностями, які в момент вчинення були перевірені нотаріусами на предмет повноважень представника вчиняти дії по укладанню вищезазначених договорів іпотеки. Крім того, позивачем не надано доказів того, що у представників були відсутні повноваження на підписання оскаржуваних документів, довіреності чинні, не скасовані і не оспорюються позивачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у звязку з наступним.

Відповідно до статей 16,203,215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: предявлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) субєктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Сутність та правова природа загально-цивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

В матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена довіреність від 10 червня 2008 року на представництво інтересів ОСОБА_1 - ОСОБА_12 з питань, повязаних з укладанням іпотечних договір, предметом яких є будівлі та споруди, розташовані в АДРЕСА_2, та будівлі і споруди, розташовані в АДРЕСА_1.

Даною довіреністю надано право, крім іншого, узгоджувати усі питання, що виникатимуть в процесі виконання повноважень, розписуватись від його імені, підписувати іпотечні договори.

Також наявні дві нотаріально посвідчені довіреності від 22 червня 2009 року та 23 серпня 2012 року на представництво інтересів ОСОБА_1 - ОСОБА_8 з питань, внесення будь-яких змін, доповнень, укладення додаткових угод до договору іпотеки, предметом яких є будівля овочесховища та трансформаторної підстанції, що розташоване в АДРЕСА_1, та нерухоме майно розташоване в АДРЕСА_2.

З огляду на сукупність фактичних обставин справи, апеляційний суд доходить висновку, що оскільки ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_8 та ОСОБА_12 укладати від його імені іпотечні договори та договори про внесення змін до договору іпотеки, додаткових договорів, тому є правомірним підписання спірних договорів саме представниками позивача, на підставі довіреностей, та доводи апеляційних скарг даних обставин не спростовують.

Колегією суддів встановлено, що спірний договір іпотеки від 14 серпня 2008 року правомірно був підписаний банком та ОСОБА_12, як представником позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що копії спірного договору іпотеки від 09 вересня 2008 року, який позивач просив визнати недійсним у своєму позові від 22 січня 2015 року, суду надано не було.

Проте в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення ухвалене за наслідками розгляду його позову скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, втім визнати недійсним лише договір іпотеки від 14 серпня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 також спростовуються встановленим фактичними обставинами по даній справі.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_14 на те, що ОСОБА_1 не мав права видавати довіреності на розпорядження майном без згоди дружини є хибними, оскільки ОСОБА_13 надавала нотаріально посвідчену заяву про згоду на укладання ОСОБА_1 особисто або через представника іпотечних договорів та договорів про внесення змін до нього, додаткових договорів.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційних скаргах стосовно обґрунтованості позову,не можуть біти прийняті до уваги у звязку з їх недоведеністю.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.