Справа № 486/1902/18
Провадження № 2/486/192/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді Далматовій Г.А.,

при секретарях Кучмар В.С., Коршак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу №486/1902/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

за участю представника позивача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів заробітку до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебував у шлюбі, який 15.11.2018 року розірвано. Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.08.2017 року до її повноліття. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.09.2018 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. З нього примусово стягуються аліменти шляхом їх відрахувань з заробітної плати за місцем роботи. Стверджує, що замість законодавчо встановленого розміру аліментів на двох дітей, що становить 1/3 частину з нього стягуються аліменти 5/12 заробітку. Вважає, що його син є менш забезпеченим ніж донька, оскільки на останню стягуються аліменти у більшому розмірі. Посилається, що після стягнення з нього аліментів на утримання сина його матеріальний стан погіршився. Зазначає, що зменшення розміру аліментів буде відповідати вимогам закону щодо достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного, і соціального розвитку дитини та прожиткового мінімуму, встановленого законом, для дітей відповідного віку.

28.03.2019 року під час повторного автоматизованого розподілу судової справи, головуючим суддею визначено суддю Далматову Г.А.

Ухвалою від 19.04.2019 року повернуто зустрічну позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснив, що позивач ОСОБА_1 є батьком двох дітей. Стверджує, що діти позивача є у нерівному становищі, так як на їх утримання стягуються різні суми. На утримання сина ОСОБА_7 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області з ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини. Южноукраїнським міським судом Миколаївської області на утримання дочки ОСОБА_5 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини. Не заперечує, що позивач після розірвання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 », є інвалідом ІІІ групи з дитинства та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому повідомила, що позов не визнає. Стверджує, що позивач працює та отримує достатню заробітну плату. Вона є інвалідом, отримує пенсію у розмірі 1300 грн. та декретні у розмірі 1400 грн. На утримання та виховання доньки потрібно багато зусиль та коштів. Позивач має змогу матеріально забезпечувати свою малолітню дитину. У зв`язку з чим просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що при ухваленні Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області рішення про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина позивача судом було враховано судовий наказ Южноукраїнського міського суду, яким з нього стягнуто аліменти на утримання дочки. Відповідач після розірвання шлюбу змінила своє прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_9 ». Крім того, звернула увагу суду на те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи з дитинства та на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Стверджувала, що між сторонами була домовленість, що позивач буде сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини доходів, натомість вона не буде звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Оскільки матеріали справи містять достатньо даних щодо прав та взаємовідносин сторін, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивача та відповідача.

Вислухавши представників сторін, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 листопада 2018 року. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновила дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 » /а.с.17/.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.10/.

01.09.2017 року судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2017 року і до повноліття доньки /а.с. 12/.

ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.9/.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.09.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.08.2018 року і до його повноліття /а.с.13/.

ОСОБА_1 офіційно працевлаштований на ВП «Южно-Українська АЕС» та отримує заробітну плату, до підтверджується довідкою №3142 від 09.11.2018 року /а.с.14/.

Відповідно до звітів про здійснення відрахувань та виплат, наданих головним бухгалтером ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Южно-Українська АЕС» вбачається, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на підставі виконавчого листа №473/3110/18 від 11.09.2018 року, та на користь ОСОБА_2 за виконавчим листом №486/940/17 від 10.10.2017 року стягуються кошти /а.с.15-16/.

Відповідач ОСОБА_2 з 06.09.2017 року по 11.07.2020 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Відповідач ОСОБА_2 згідно довідки до акуту огляду МСЕК є інвалідом третьої групи з дитинства безстроково.

Статтею 27 частинами 1 та 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В частині 1 ст. 3 Конвенції, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу вимог ст. 182 СК України та роз`яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

За приписами ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених за рішеннями судів, позивачу необхідно довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з цим позовом у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров`я в бік погіршення, що об`єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітніх дітей.

Сукупність вищенаведених обставин свідчить про те, що у житті позивача з моменту винесення судового наказу дійсно відбулися зміни матеріального стану, а саме з нього стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини заробітку. Пред`являючи позов про зменшення розміру аліментів, позивач не надав доказів, що у нього змінився сімейний стан або погіршився стан здоров`я і ці зміни є підставою для суттєвого зменшення стягнутої суми аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України.

Суд не бере до уваги доводи представника позивача, щодо нерівності дітей позивача, оскільки, як вбачається, з рішення Вознесенського міськрайонного суду від 11.09.2018 року ОСОБА_12 самостійно надала до суду заяву про зменшення позовних вимог до 1/6 частини заробітку та судом її заяву було задоволено повністю, тобто, сама ОСОБА_6 вважала, що аліменти у розмірі 1/6 частини доходу позивача є достатніми для утримання сина ОСОБА_7 .

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Позивач офіційно працевлаштований, має постійний дохід.

Як встановлено судом, відповідач є інвалідом та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Сплата аліментів в розмірі 1/6 частини не може забезпечити дитині необхідний та достатній гармонійній розвиток. Тому вимога позивача про зменшення розміру аліментів на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) суперечить, перш за все, інтересам неповнолітньої ОСОБА_13 , а також нормам ст. 183 СК України.

Разом з тим, з урахуванням того, що з позивача стягуються аліменти на утримання сина, з урахуванням розміру заробітної плати позивача, суд вважає, можливим зменшити розмір аліментів, що стягуються до 1/5 частки всіх видів доходу позивача і такий розмір зможе забезпечити гармонійний розвиток дитини і буде достатнім з урахуванням прожиткового мінімуму на дитину.

Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача пропорційно до задоволених вимог (50%) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн. /а.с.1/.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_14 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , на підставі судового наказу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 вересня 2017 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28 серпня 2017 року до її повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Южноукраїнськ Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Відкликати з виконання судовий наказ №486/940/17, виданий Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 19 грудня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Южноукраїнськ Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. судових витрат.

Повний текст рішення буде складений протягом десяти днів з дня з оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

При оголошенні в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г. А. Далматова

________________________

Повний текст рішення складено 08 травня 2019 року