Справа № 199/3129/19
(2/199/2362/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

24.05.2019 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Спаї В.В.,

за участю секретаря судового засідання Перетятько А.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому (підготовчому) судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 06.06.2011 між нею та відповідачем було укладено шлюбу, від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..; як зазначається позивачем при зверненні до суду спільне життя з відповідачем не склалося, за період шлюбних відносин між ними постійно відбувалися сварки, конфлікти, засновані на взаємному нерозумінні однин до одного, сторони втратили віру в подальше сумісне життя та втратили один до одного відчуття любові. Останній час сторони взагалі припинили спілкування.

Також позивачем зазначено, що вона, як мати, будь-яким чином намагається забезпечити дітей матеріально, а також займається їх вихованням, що допомагає їм зростати добрими, вихованими та культурними, розвиненими, а також здоровими і гарними особистостями.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча його стан здоров`я та матеріальне становище є такими що дозволяють йому належним чином надавати допомогу своїм дітям, інших дітей, непрацездатних родичів у відповідача немає, він має постійне місце роботи, стабільну заробітну плату. Посилаючись у позові на викладене, у позові й заявлено відповідну вимогу про розірвання шлюбу та про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

У судове засідання сторони не з`явилися; позивач в окремо поданій заяві просила розглядати справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги; відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та просив його задовольнити.

Як встановлено судом, 06.06.2011 між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, що підтверджується відповідною копією, наданою позивачем (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9, 10), що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Правовідносини виникли між учасниками справи із сімейних відносин (розірвання шлюбу) та із обов`язку батька утримувати дітей до досягнення ними повноліття. .

За ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Таким чином, суд, з`ясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що відсутня вільна згода позивача на шлюб із відповідачем, а також дійсні підстави позову про розірвання шлюбу (нерозуміння один одного, втрата почуття любові), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки та призвели до припинення шлюбних відносин, дійшов до висновку, що зазначене має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині розірвання шлюбу, суд бере до уваги те, що відповідач в окремо наданій суду заяві повідомив про визнання позову та не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання відзиву проти позову, не клопотав про надання строку для примирення, що вочевидь свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Розв`язуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Оскільки обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки сторони не досягли згоди з означеного питання.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Задовольняючи вимоги позову про стягнення аліментів у повному обсязі, суд керується тим, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; відповідач визнав свій обов`язок щодо утримання дітей та не заперечував проти сплати аліментів у заявленому позивачем розмірі (2000,00 грн. на кожну дитину).

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ЦПК України (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України): з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, ч.ч. 1, 3 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитинизадовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 06 червня 2011 року виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровького району Дніпропетровської області під актовим записом №14.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000 (двох тисяч) грн. на кожну дитину, які щорічно підлягають індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовляться про інше, починаючи проводити стягнення з 16.04.2019 та до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (вісімдесят) коп.

Дата складення повного судового рішення 29.05.2019.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї