Номер провадження: 22-ц/813/2749/19
Номер справи місцевого суду: 513/31/18
Головуючий у першій інстанції Бучацька А. І.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Саратського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року, Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.02.2014 року у розмірі 105525,72 грн. станом на 17.10.2017 року, яка складається з наступного: 7737,80 грн. - заборгованість за кредитом, 97787,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та судові витрати у розмірі 1600 грн. судовий збір.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Саратського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.12.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Саратського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.12.2018 року призначено розгляд вищевказаної цивільної справи у приміщнні апеляційного суду Одеської області.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеди С.М., що є підставою для прийняття справи до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.02.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Саратського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року, яку було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду на 16.05.2019 року о 13год.00хв.

До суду апеляційної інстанції з`явився представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Пучкова Л.А., відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 197).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившогося учасника справи, який своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 підписав заяву № б/н від 12 лютого 2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 17 жовтня 2017 року має заборгованість в загальній сумі 105525,72 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 7737,80 гривень, заборгованість за відсотками - 97787,92 гривні.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що досліджені судом докази вказують на відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом на загальну суму 105525, 72 грн., оскільки позивачем не надано доказів про отримання відповідачем саме кредитної картки « Універсальна 55 днів пільгового періоду» , так, як підписана відповідачем заява- анкета про приєднання до Умов та Правил не доводить, що ці Умови та правила є складовою частиною, укладеного між сторонами договору. При цьому, суд першої інстанції, відмовив в задоволенні заяви відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки відмовив в позовних вимогах по суті.

Проте апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Також спрощена процедура оформлення договорів на умовах публічної оферти затверджена наказом ПАТ КБ «Приватбанк» №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року (а.с. 153-154).

Верховний Суд в постанові від 21.03.2018 року по справі № 441/569/17 зазначив: «Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Вимоги про визнання цього договору в цілому або його частин недійсними, а також про зміну або розірвання договору з передбачених законом підстав ОСОБА_1 не заявляла".

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом та матеріалами справи установлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 12 лютого 2014 року ОСОБА_1 отримав у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Факт отримання ОСОБА_1 платіжної картки Банку 12 лютого 2014 року пітверджується відповідними фотографіями (фото клієнта з продуктом/картою) (а.с.102).

Крім того, отримання ОСОБА_1 платіжної картки Банку підтверджується і виписками з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач активно користувався грошима, отримував кошти через банкомат (а.с. 100-102) за кредитною карткою «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки та частково погашав кредитну заборгованість, тим самим підтвердивши її наявність.

Верховний суд в постанові від 07.03.2018 року по справі №755/18246/15-п зазначив: «позичальник частково сплачував заборгованість, користувався кредитними коштами, тобто погоджувався з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами».

Отже, відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про не укладеність договору, позаяк суть договору приєднання і полягає в тому, шо його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких у мов, висловивши певним чином згоду на них.

В даному випадку Відповідач підписуючи анкету-заяву від 12.12.2014р.. користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами.

За вказаних обставин, не знайшов свого підтвердження висновок суду першої інстанції про відсутність даних про отримання ОСОБА_1 кредитної картки «Універсальна» № НОМЕР_1 згідно договору № б/н від 12 лютого 2014 року.

Також, апеляційний суд не може погодитися із висновком районного суду, що Банк звернувся до суду за захистом свого порушеного права з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Верховний суд в постанові від 06.03.2018 року по справі № 2120/12694/12, зазначив, шо перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору".

Між тим, судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_1 ПАТ КБ "Приватбанк" видав картку № НОМЕР_1 зі строком дії до 12/2017 року.

Тому, звернувшись до суду із даними позовними вимогами 29 грудня 2017 року (а.с. 43), банк не пропустив визначений статтею 257 ЦК України строк позовної давності щодо заборгованості за кредитним договором від 12 лютого 2014 року та процентами.

Так, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року справа № 14-10цс18.

У цій справі сторони погодили, що строк дії договору відповідає строку дії картки до грудня 2017 року .

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Виходячи з положень ст.ст. 526, 1048-1050, 1054 ЦК України, зобов`язання за договором, в тому числі за договором кредиту, за яким кредитор надає кошти, а позичальник зобов`язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов`язковими для виконання сторонами, мають виконуватися належним чином.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 17 жовтня 2017 року має заборгованість в загальній сумі 105525,72 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом - 7737,80 гривень;

- заборгованість за відсотками - 97787,92 гривні.

Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 12 лютого 2014 року буде становити 105525,72 гривень, яку слід стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтування доводів апеляційної скарги та про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до п.1-4 ч.1 ст.376 ЦПК України з прийняттям постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов банку задоволено, тому відповідно до статті 141 ЦПК України здійснюється розподіл судових витрат між сторонами відповідно до розміру задоволених позовних вимог наступним чином: за подачу позову до суду першої інстанції - 1600 грн., (а.с.1) та за подачу апеляційної скарги - 2400 грн. (а.с. 146), які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь банку.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року - скасувати.

Прийняти постанову.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (, рах. № НОМЕР_2 , МФО №305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.02.2014 року у розмірі 105525 грн. 72 коп. (сто п`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять грн., 72 коп.) станом на 17.10.2017 року, яка складається з наступного: 7737,80 грн. - заборгованість за кредитом; 97787,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (, рах. № НОМЕР_2 , МФО №305299) судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції в розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот грн.) та за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 2400 грн. (дві тисячі чотириста грн.)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 27.05.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда