Справа № 353/216/19
Провадження № 2/353/206/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мануляка Ю.В.,

з участю секретаря Круховської С.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Тлумацького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 , Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди у відповідних частках, розташованими по АДРЕСА_1 , в т.ч. на належну ОСОБА_2 1/2 частку домоволодіння та ОСОБА_1 на 1/2 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 Свої вимоги обґрунтовували тим, що за вказаною адресою були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , і їм на праві власності належав вказаний житловий будинок, по 1/2 частині кожній. Свідоцтва на право власності на вказаний житловий будинок немає і не зареєстровано в передбаченому законом порядку. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати ОСОБА_4 померла (батько ОСОБА_5 помер ще в 1963 році). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла онуці ОСОБА_3 , яка в нотаріальному порядку відмовилась від прийняття спадщини. ОСОБА_1 фактично вступила в управління спадковим майном після смерті матері, так як проживала з мамою в господарстві, вела господарство, обробляла земельну ділянку і надалі проживає в спадковому будинку. У зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, в нотаріальному порядку ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно та оформити право власності на належні їм частки домоволодіння.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явились, однак у позовній заяві просили розгляд справи провести у їх відсутності. Позивач ОСОБА_1 12.04.2019 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позов визнає, просила його задовольнити.

Представник відповідача - Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, проти задоволення позову не заперечує та просив розгляд справи провести без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 3 Будзинської сільської ради станом на 01.07.1990 року житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , числиться як колгоспний двір і в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 - голова двору, ОСОБА_2 - дочка (фактично не проживала, а вибула з двору в листопаді 1988 року) (а.с. 20). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок житловий будинок АДРЕСА_1 , господарські будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані у період з 1938 року по 1976 рік (а.с. 7-9).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних долях (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження, НОМЕР_1 від 22.05.1962 року батьками ОСОБА_1 вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.25). Відповідно до копії свідоцтва про народження, НОМЕР_7 від 22.05.1962 року батьками ОСОБА_2 вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.26). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 20.11.2018 року 12.10.1982 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , і після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с. 29). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 17.11.1999 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 розірвано, прізвище після розірвання шлюбу не змінювалось (а.с. 27). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 21.11.1988 року ОСОБА_10 уклав шлюб з ОСОБА_2 , якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_2 (а.с. 28).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 22). Ще за життя вона посвідчила заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_3 , що підтверджується копією заповіту від 25.12.2002 року (а.с. 21).

Згідно копії заяви ОСОБА_3 від 09.08.2018 року, поданої нотаріусу, остання спадщину за заповітом не прийняла та приймати не бажає, заяву до нотаріальної контори не подавала.

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , успадкувавши належну їй 1/2 частину будинку за адресою АДРЕСА_1 , оскільки вступила в управління спадковим майном, проживали разом, вели спільне господарство, проводила похорон, що підтверджується довідкою Олешанської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 400 від 02.08.2018 року (а.с. 19).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 160/2018 від 09.08.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті ОСОБА_4 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає.

Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по АДРЕСА_1 , в т.ч.: ОСОБА_2 на належну їй 1/2 частку домоволодіння, а також ОСОБА_1 на 1/2 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Позивачу ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими АДРЕСА_1 , який залишився після смерті ОСОБА_4 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, а саме Свідоцтво про право власності на вказаний вище житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. за № 823/02-31 від 13.11.2018 року (а.с. 24).

Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 388,75 грн. кожному.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 548-549 ЦК України (в редакції 1963 р.), керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на належну їй 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути позивачу ОСОБА_1 сплачений нею по квитанції № ПН783350 від 04.03.2019 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 388 (триста вісімдесят вісім) гривень 75 копійок.

Повернути позивачу ОСОБА_2 сплачений нею по квитанції № ПН783354 від 04.03.2019 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 388 (триста вісімдесят вісім) гривень 75 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителька АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: Олешанська сільська рада об`єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, адреса: вул. Грушевського, 121, с. Олеша, Тлумацький район, Івано-Франківська область, .

СуддяЮ. В. Мануляк