справа № 691/40/19
провадження № 2/691/237/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

провівши у підготовчому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовною заявою Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» м.Київ до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановив :

АТ КБ «ПриватБанк» м.Київ звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що відповідач, відповідно до укладеного договору 01 березня 2011 року, отримала кредит у розмірі 5400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору було прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг». При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При цьому між сторонами було досягнуто усіх істотних домовленостей щодо порядку та умов виконання кредитного зобов»язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 30 вересня 2018 року має заборгованість в розмірі 123496 грн. 12 коп., яка складається з: 5179,52 заборгованість за кредитом; 113859 грн. 32 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом; 4457 грн. 28 коп. заборгованість за пенею та комісією, для стягнення якої прийнято рішення звернутися до суду.

У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з»явився. В матеріалах справи наявне клопотання від 28 грудня 2018 року про розгляд справи у його відсутності, в якому зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути судові витрати понесені при зверненні до суду у виді сплати судового збору.

Відповідач, повідомлена про розгляд справи у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомленнями про вручення поштових відправлень №335 від 16 січня 2019 року, №790 від 12 лютого 2019 року і підтверджуються підписами про отримання особисто, у судове засідання не з»явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, як і не надіслала заяв чи то клопотань про розгляд справи у її відсутність або перенесення розгляду.

Неявка відповідача не перешкоджає розглядові справи по суті, так як учасник справи повідомлена вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у її відсутність.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення відповідача і відсутність від неї відзиву, заперечення, чи то клопотань про необґрунтованість позовних вимог, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому судовому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, та дослідивши докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається та підтверджено матеріалами справи, відповідач по справі, звернулася 01 березня 2011 року із анкетою-заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк», позивача по справі, про надання кредиту та отримала кредит у розмірі 5400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6), тобто, між сторонами укладено договір, що складається із анкети-заяви позичальника (а.с.6), умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.7) та «Умов і Правил надання банківських послуг», де передбачено термін дії даного договору, сплату відсотків за користування кредитом (а.с.8-31), який позивачем був виконаний. Відповідач зобовязання щодо повернення кредиту належним чином не виконує і відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30 вересня 2018 року має заборгованість в розмірі 123496 грн. 12 коп. (а.с.32-33).

Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України.

Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного.

Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобовязанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, і за порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Згідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ч. 3 ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається, як пеня та штраф, і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України плата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання.

Із досліджених судом доказів вбачається, що на підставі анкети-заяви від 01 березня 2011 року, відповідач отримала кредит у розмірі 5400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту ОСОБА_2 керується п.2.1.1.2.3. та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і в будь-який момент ОСОБА_2 може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік. Одночасно п.1.1.3.2.4 «Умов і Правил надання банківських послуг», передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід»ємних частин Договору, в зв»язку з чим може змінюватись Банком розмір відсоткової ставки за кредитом за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п.1.1.3.1.9 «Умов і Правил надання банківських послуг».. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та Правил надання банківських послуг» відповідач зобов»язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п.2.1.1.5.6 «Умов та Правил надання банківських послуг», у випадку невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку виконати зобов»язання по поверненню кредиту, оплати винагороди Банку. Власник карти зобов»язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. У п.2.1.1.7.6 вище зазначених Умов, при порушенні строків платежів по кожному із грошових зобов»язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 0 від суми позову. Відповідно до п.2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, а саме з карткового рахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов»язань. Відповідно до п.2.1.1.12.11 зазначених правил, ОСОБА_2 має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов»язків за кредитним Договором. У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та умов Договору чи у разі виникнення Овердрафту, Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) або визнати недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов»язків в цілому або встановленою Банком часткою у разі невиконання власником своїх боргових обов»язків та інших обов»язків за цим Договором. Пунктом 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє напротязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо напротязі цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же самий строк. Як вбачається з матеріалів справи, своїм правом відповідач не скористалася.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, остільки позивач довів суду не виконання відповідачем зобов»язань за кредитним договором, а відповідач , в силу вищенаведених обставин, слід вважати, що позов визнала.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Враховуючи те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 1921,00 грн., а саме, сплатив судовий збір, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, так як вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України.

Позов підтверджується: копією анкети-заяви ОСОБА_4 від 01 березня 2011 року, копією розрахунку заборгованості за кредитним договором від 30 вересня 2018 року, копією Витягу з тарифів обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», копією витягу з «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку», копією виписки з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України від 01 березня 2018 року, копією Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» (нова редакція) від 21 травня 2018 року, копією виписки з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України стосовно АТ КБ «ПриватБанк» від 14 червня 2018 року, копією банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, платіжним дорученням №PROM8В0ZRE від 28 грудня 2018 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 141, 200, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовну заяву Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» м.Київ до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 жительки м.Городище вул.Урицького, №44 Черкаської області на користь Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» м.Київ, юридична адреса м.Київ вул.Грушевського, №1Д, заборгованість за кредитним договором від 01 березня 2011 року на розрахунковий рахунок № 3111, МФО 305299, Код в розмірі 110 609 грн. 58 коп., яка складається з: 5179 грн. 52 коп. заборгованість за кредитом; 105 430 грн. 06 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом з 01 березня 2011 року по 28 серпня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки м.Городище вул.Урицького, №44 Черкаської області на користь Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» м.Київ, юридична адреса м.Київ вул.Грушевського, №1Д, судові витрати по сплаті судового збору на розрахунковий рахунок № 3111, МФО 305299, Код в розмірі 1921 (одна тисяча дев»ятсот двадцять одна) грн. 00 коп..

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області.

Копію рішення направити учасникам справи, для відому.

Повне рішення суду складено 22 лютого 2019 року.

Суддя ОСОБА_5