Провадження №4-с/760/45/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді-Букіної О.М.

при секретарі -Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа - ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2018 заявник звернувся до суду зі скаргою в якій просить суд зобов'язати уповноважену особу Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт з майна ОСОБА_1, накладений у виконавчому провадженні № 42174981 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5698/13, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 18.02.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоду в розмірі 1964,00 грн.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09.12.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 1464, 00 грн., моральну шкоду в сумі 500,00 грн., а всього стягнуто шкоду в розмірі 1964,00 грн.

На виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09.12.2013 видано виконавчий лист №2-5698/13 від 18.02.2014.

На підставі листа, державним виконавцем ВДВС Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Мельниченком В. С. відкрито виконавче провадження № 42174981 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоду в розмірі 1964,00 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Мельниченка В. С. від 28.04.2014 виконавче провадження № 42174981 закінчено.

Зазначає, що арешт накладений на транспортний засіб Фольцфаген, реєстраційний номер: НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1 не знято.

Крім того, листом від 16.08.2018 начальником Солом'янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Костенком Л.І., скаржнику було повідомлено, що матеріали виконавчого провадження знищені у зв'язку з закінченням строку зберігання, а тому зняти арешт неможливо.

Враховуючи вищевикладене просить скаргу задовольнити.

19.12.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 21.12.2018 справу призначено до розгляду в судовому засіданні та витребувано матеріали виконавчого провадження.

Скаржник в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

В судове засідання представник Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

В судове засідання заінтересована особа не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09.12.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 1464, 00 грн., моральну шкоду в сумі 500,00 грн., а всього стягнуто шкоду в розмірі 1964,00 грн.

На виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09.12.2013 видано виконавчий лист №2-5698/13 від 18.02.2014.

На підставі листа, державним виконавцем ВДВС Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Мельниченком В. С. відкрито виконавче провадження № 42174981 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоду в розмірі 1964,00 грн. та накладено арешт на транспортний засіб Фольцфаген, реєстраційний номер: НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1

Так, 28.04.2014 постановою державного виконавця ВДВС Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Мельниченка В.С. виконавче провадження № 42174981 закінчено. На підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 16.08.2018 начальником Солом'янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Костенком Л.І., скаржнику було повідомлено, що матеріали виконавчого провадження знищені у зв'язку з закінченням строку зберігання, а тому зняти арешт неможливо.

Крім того, повідомлено, що відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Згідно з п. 9.10 Порядку, виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчився, підлягають знищенню.

Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які є знищені.

Згідно ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Доказів того, що заявником оскаржено постанову про закінчення вказаного вище виконавчого провадження , дане виконавче провадження відновлено та/чи по ньому вчиняються виконавчі дії, заявником не надано.

За таких обставин, суд вважає, що підстав для зобов"язання держвиконавця вчинити виконавчі дії в межах виконавчого провадження, яке знищено, відсутні.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_1, як сторона виконавчого провадження, звернувся до суду в порядку оскарження дій ДВС Солом'янського РУЮ м. Києва пов'язаних з виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва, яке було постановлено в порядку цивільного судочинства.

Стаття 19 ЦПК України передбачає розгляд судами в порядку цивільного судочинства справ, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Крім того, відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 18.03.2004) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України.

Наведе свідчить про те, що ОСОБА_1 має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження його майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що подана скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.М. Букіна