Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 520/6282/16-ц

провадження № 61-17480св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: мале приватне підприємство «Контраст», ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06 лютого 2017 року у складі судді Кравець Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до малого приватного підприємства «Контраст» (далі - МПП «Контраст»), ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», за участю третьої особи - МПП «Контраст», про визнання іпотечних договорів недійсними.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним іпотечний договір, укладений 18 травня 2007 року між ОСОБА_1 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В. А., зареєстрований в реєстрі за № 1373.

Визнано недійсним іпотечний договір, укладений 18 травня 2007 року між ОСОБА_1 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В. А., зареєстрований в реєстрі за № 1374.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 компенсацію понесених судових витрат в розмірі 1 102,40 грн.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, у листопаді 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся з апеляційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на рішення суду першої інстанції залишено без руху (сплата судового збору).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06 лютого 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року визнано неподаною та повернено заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у цій справі позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки заявлені виходячи із заборгованості в розмірі 704 816,81 дол. США та пені в розмірі 4 937 738,41 грн, тобто вирішуючи цей спір, суду необхідно буде перевірити та надати правову оцінку розрахунку заборгованості, яка склалася після ухвалення рішення суду від 05 травня 2014 року в сумі 2 055 422,24 грн, що є еквівалентом 257 152,79 дол. США, а тому такі вимоги є позовними вимогами майнового характеру, які оплачуються судовим збором як вимоги майнового характеру.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «УкрСиббанк» просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що банк сплатив судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 1 515,80 грн (за немайновий позов про звернення стягнення на предмет іпотеки та 1 212,64 грн - за дві немайнові вимоги зустрічного позову), оскільки рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 травня 2014 року заборгованість за кредитним договором була стягнута у повному обсязі.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У травні 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до МПП «Контраст», ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог про стягнення грошових коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 704 816,81 дол. США та пені в розмірі 4 937 738,41 грн.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», за участю третьої особи - МПП «Контраст», про визнання іпотечних договорів недійсними.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, у листопаді 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося з апеляційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на рішення суду першої інстанції залишено без руху (сплата судового збору у сумі 114 838,61 грн: 113 625,97 грн - за позовом майнового характеру про звернення стягнення та 1 212,64 грн - за дві немайнові вимоги зустрічного позову).

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції ПАТ «УкрСиббанк» у листопаді 2016 року надало заяву з квитанцією на суму 1 515,80 грн за немайновий позов про звернення стягнення на предмет іпотеки та у грудні 2016 року - письмові пояснення та квитанцію на суму 1 212,64 грн - за дві немайнові вимоги зустрічного позову)

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06 лютого 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року визнано неподаною та повернено заявнику.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Ставки судового збору, встановлені частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції закону, яка діяла на час подання позову, відповідно до якої за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлено 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлено 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України 2004 року ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України 2004 року позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача.

Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги у зв`язку із несплатою у повному розмірі судового збору є правильним.

Зазначене вище узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеним у постанові від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18) та спростовує доводи касаційної скарги.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик