Справа № 351/2235/17
Номер провадження №2/351/28/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - Калиновського М.М.,

з участю секретаря - Равлюк М.І.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4

відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільської ради про визнання незаконним рішення сесії сільської ради та повернення самовільно захопленої земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільської ради про визнання незаконним рішення сесії сільської ради та повернення самовільно захопленої земельної ділянки. Позовні вимоги мотивував тим, що 16.04.1997р. згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом, він придбав житловий будинок, що знаходиться в с. Красноставці по вул. Шевченка, 81 Снятинського району.

Відповідач ОСОБА_5 є суміжним землекористувачем по вул. Шевченка, 79 в с. Красноставці Снятинського району.

Придбаний ним житловий будинок знаходився на земельній ділянці площею 0,08 га, що підтверджується довідкою сільської ради від 01.11.2017р. та викопіровкою з карти земельних ділянок по с. Красноставці.

Відповідачу належить земельна ділянка площею 0,09 га.

20.10.2017р. комісією ОСОБА_6 сільської ради було проведено обміри земельної ділянки відповідача ОСОБА_5 та складено акт, де вказано, що фактичні заміри його земельної ділянки є більшими ніж згідно картографічних даних. З долученого до акту план-схеми обміру земельної ділянки ОСОБА_5 вбачається, що розмір земельної ділянки збільшився, зокрема, ширина земельної ділянки в кінці господарства фактично становить 20 м, а згідно карти ширина повинна становити- 18 м., що становить на 2 м. більше. Ширина земельної ділянки від вулиці становить 26 м., а повинна становити 23 м., тобто на 3 м. більше.

15.06.2018р. позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що рішенням сесії ОСОБА_6 сільської ради від 19.04.2018р. № 132-13/2018р. було затверджено ОСОБА_5 технічну документацію із землеустрою та передано йому у власність земельну ділянку площею 0,1012га для будівництва та обслуговування будинковолодіння в с. Красноставці по вул. Шевченка, 79, Снятинського району.

Дане рішення вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав: відповідачу передано у власність частину його земельної ділянки площею 0,091га. За господарством ОСОБА_7 згідно погосподарських книг та викопіровки з карти рахується 0,09 га, а фактично передано у власність 0,1012 га.

Технічна документація була проведена з порушенням, не було погоджено з ним межі земельних ділянок як із суміжним землекористувачем. У акті прийомки-передачі межових знаків відсутні підписи не тільки суміжних землекористувачів, але і підписи землевпорядника та сільського голови.

Просив визнати незаконним та скасувати рішення сесії ОСОБА_6 сільської ради від 19.04.2018р. № 132-13/2018 про передачу у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1012 га для будівництва та обслуговування будинковолодіння по вул. Шевченка, 79 в с. Красноставці, Снятинського району та повернути йому частину захопленої земельної ділянки площею 0,091га.

Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові. Зазначили, що позивач ОСОБА_3 купив житловий будинок у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 згідно договору купівлі-продажу від 16.04.1997р.. Даний житловий будинок знаходився на земельній ділянці площею 0,08 га для обслуговування житлового будинку. Рішення сільської ради від 19.04.2018р. є протиправним, оскільки за господарством ОСОБА_7 згідно погосподарських книг та викопіровки з карти рахується 0,09 га, а фактично передано у власність 0,1012 га. Просили позов задоволити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили. Пояснили, що позивач самостійно змістив межі земельної ділянки зі своєї сторони, а саме: зсунув її межі від дороги та наклав на його земельну ділянку.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому зазначив, що єдиним документом, що підтверджує на думку позивача, факт «захоплення» відповідачем частини земельної ділянки позивача є схема обміру земельної ділянки позивача, яка проведена сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_10. Однак, до даної схеми не долучено інформації чим саме проводилися заміри земельної ділянки позивача. Відсутня інформація про те, що під час замірів був присутній відповідач ОСОБА_5 чи землевпорядник із сільської ради, а тому є сумніви щодо проведення ОСОБА_10 обмірів меж земельної ділянки згідно наявних межових знаків та по наявній реально існуючій межі між спірними господарствами. А тому, представник відповідача вважає, що даний документ не містить достовірної інформації про фактичні розміри земельної ділянки позивача, а також не може слугувати фактом «самовільного захоплення земельної ділянки відповідачем по справі» та основним доказом спору між сторонами.

Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Ненадання згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог не наведено достовірних даних про те, що зменшення земельної ділянки, якою він користується, відбулося за рахунок приватизації ОСОБА_5 своєї земельної ділянки у 2018р.

Крім того, ОСОБА_3 з моменту придбання житлового будинку змінив огорожу біля господарства зі сторони дороги, тобто огорожу не побудував на місці старої, а значно перемістив її в середину господарства.

Позивачем не надано жодного документа, який би вказував, що він взяв на зберігання і особисту відповідальність межові знаки між спірними господарствами. Тобто, йому земельна ділянка ніколи не виділялася в натурі (на місцевості). Він користувався тими межами, що були до того, як він придбав будинок. Виміри, зроблені інженером-землевпорядником ОСОБА_10, містять неправдиві відомості і їх не слід брати за обгрунтування спору. Вважає, що доказів «зменшення» земельної ділянки ОСОБА_11 зі сторони ОСОБА_5 немає, а тому позов безпідставний та не підлягає до задоволення. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що 13.10.2010р. від відповідача ОСОБА_5 надійшла заява щодо проведення обмірів його земельної ділянки. Дану земельну ділянку відповідач набув у власність правомірно. Докази про захоплення відповідачем ОСОБА_5 земельної ділянки позивача ОСОБА_3 відсутні.

Вислухавши сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.04.1997р. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продали, а ОСОБА_3 купив житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Красноставці по вул. Шевченка, 81 Снятинського району.

Відповідно до інформації, наданої 01.11.2017р. ОСОБА_6 сільською радою, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку ОСОБА_3 числиться розміром 0,08 га та земельна ділянка для обслуговування житлового будинку ОСОБА_5 числиться розміром 0,09 га.

Із показів допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 вбачається, що спірна межа із північної сторонни, яка існувала між господарствами сторін у 2000 р. на даний час не порушена. Яка площа земельних ділянок у сторін йому не відомо.

Із показів допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_8, яка являється колишнім власником спірної земельної ділянки, слідує, що позивач ОСОБА_3 приблизно у 1998р. купив у неї житловий будинок разом із земельною ділянкою, призначеною для обслуговування житлового будинку. З часу продажу і по даний час межа між спірними земельними ділянками є непорушена.

Згідно акту перевірки та встановлення межових знаків, складеного 20.10.2017р. комісією в складі: сільського голови ОСОБА_6 сільської ради, землевпорядника, депутатів сільської ради, членів земельної комісії, проведено обстеження земельної ділянки господарства ОСОБА_5, яке межує з господарством ОСОБА_1, в результаті якого вирішено межі земельних ділянок між господарством ОСОБА_7 та господарством ОСОБА_1 залишити без змін.

Згідно інформації ОСОБА_6 сільської ради від 11.12.2017р. фактичні заміри земельної ділянки проводилися тільки в господарстві ОСОБА_5 та виходячи з цього площа земельної ділянки складає 0,10 га; ОСОБА_1 не дозволив провести заміри земельної ділянки біля господарства, де він проживає.

Відповідно до рішення дев'ятої сесії сьомого демократичного скликання ОСОБА_6 сільської ради від 19.08.2017р., ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,09 га, що в с. Красноставці, вул. Шевченка, 79 Снятинського району.

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) вбачається, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_5, яка розташована в с. Красноставці по вул. Шевченка, 79 Снятинського району, становить 0,1012 га. Межі земельної ділянки закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка у кількості 10 шт..Власниками- користувачами суміжних земельних ділянок ОСОБА_1, ОСОБА_13 претензій до існуючих меж не заявлено; межові знаки пред'явлені та передані на зберігання ОСОБА_5.

Зі схеми обмірів земельної ділянки ОСОБА_3 по вул. Шевченка, 81 в с. Красноставці Снятинського району слідує, що площа даної земельної ділянки складає 0,0709 га.

Із рішення десятої сесії сьомого демократичного скликання ОСОБА_6 сільської ради від 25.10.2017р. вбачається, що вирішено затвердити акт перевірки та встановлення межових знаків від 20.10.2017р. в господарстві гр. ОСОБА_5 по вул. Шевченка, 79 в с. Красноставці Снятинського району.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.04.2018р. ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1012 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що в с. Красноставці, вул. Шевченка, 79 Снятинського району, кадастровий номер :01:002:0156.

Згідно рішення ОСОБА_6 сільської ради від 19.04.2018р. вирішено: 1. Затвердити ОСОБА_5 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, що в с. Красноставці, вул. Шевченка, 79 Снятинського району, площею 0,1012 га, кадастровий номер - :01:002:0156; 2. Передати у власність ОСОБА_5 вказану земельну ділянку на основі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 22 ЗК України (в редакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що позивачем не надано доказів того, що він звернувся в установленому законом порядку до землевпорядних організацій для оформлення права користування спірною земельною ділянкою відповідно до чинного законодавства та отримав відповідні документи, що посвідчують його право користування чи власності.

У судовому засіданні позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами той факт, що площу земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, було зменшено на 0,091 га, оскільки згідно досліджених в судовому засіданні доказів зменшення площі земельної ділянки позивача ОСОБА_3 становить 0,0091 га, а також те, що зменшення земельної ділянки, якою користується позивач ОСОБА_3, відбулося за рахунок приватизації ОСОБА_5 своєї земельної ділянки у 2018р..

Оскільки, судом встановлено, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів порушення відповідачем ОСОБА_5 його законних прав та інтересів щодо користування належною йому земельною ділянкою, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_14 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільської ради про визнання незаконним рішення сесії сільської ради та повернення самовільно захопленої земельної ділянки -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.