Номер провадження 22-ц/775/312/19 Суддя-доповідач Дундар І.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів: Корчистої О.І., Тимченко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАТ-ЦЕНТР» про стягнення заборгованості по заробітній платі

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2018 року, ухвалене в приміщенні суду в місті Слов'янську Донецької області о 08-50 годині, повний текст судового рішення виготовлений 01 листопада 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що 08 червня 2017 року звільнився з підприємства відповідача. З січня 2017 року він не отримував заробітну плату, заборгованість склала 23216,30 грн., яку просив стягнути.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовлено у зв'язку з відсутністю підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати, постановити нове, яким стягнути на його користь залишок заборгованості по заробітній платі в сумі 3963,67 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність заборгованості по заробітній платі та не врахував, що він фактично отримав 15843,22 грн., докази щодо отримання суми заборгованості 18689,12 грн. в матеріалах справи відсутні.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 січня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 368 та ч. 2, 3 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні без повідомленням учасників справи.

Оскільки апеляційним судом не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі та, зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд якого відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України здійснюється без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), то відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача відсутня заборгованість по заробітній платі перед позивачем.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що позивач працював охоронником 6 управління у ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» з 16 травня 2013 року до 08 червня 2017 року, коли був звільнений за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, з січня 2017 року по червень 2017 року нарахована та виплачена заробітна плата в загальній сумі 23216,30 грн., заборгованість відсутня.

На підставі ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Виходячи зі змісту ст..115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

З матеріалів справи вбачається, що нарахована заробітна плата за період з січня 2017 року по червень 2017 року склала 23216,30 грн., з яких виплачено з урахуванням утриманих податків та інших обов'язкових платежів 18689,12 грн., тобто заборгованість відсутня (арк..спр.26).

Дані обставини підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, з відомості про перерахування заробітної плати №269 від 25 січня 2017 року вбачається, що відповідач перерахував заробітну плату позивачу в сумі 1510,16 грн., на відомості містяться печатки ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» та АТ «Ощадбанк» (арк..спр.28-30).

За відомістю на перерахування заробітної плати №3070 від 13 квітня 2017 року виходить, що відповідач перерахував заробітну плату позивачу в сумі 1335,74 грн., на відомості містяться печатки ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» та АТ «Ощадбанк» (арк..спр.31-33).

Крім того з відомостей №1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1980, 1981, 1982, 1983 вбачається, що на картку ОСОБА_2 було перераховано 1335,74 грн., 3586,13 грн., 3963,67 грн., 3695,11 грн. та 3262,57 грн.

Отже, на адресу позивача в загальній сумі за спірний період було перераховано 18689,12 грн., тобто сума заробітної плати, яка належала до виплати згідно довідки ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР».

Крім того, дані відомості узгоджуються зі змістом Індивідуальних відомостей Пенсійного Фонду України про застраховану особу ОСОБА_2 від 1 жовтня 2018 року, наданих позивачем (арк..спр.8).

На підставі ч.8 ст.9 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Аналізуючи вищевказані норми закону, апеляційний суд приходить до висновку, що ТОВ «СКАТ-ЦЕНТР» не має заборгованості перед позивачем по заробітній платі.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду ґрунтується на припущеннях спростовуються матеріалами справи.

Крім того, за змістом ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, ч.2 - збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 фактично отримав заробітну плату в меншому розмірі, ніж зазначене відповідачем, тобто доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.

В іншій частині доводи апеляційної скарги зводяться до неправильної оцінки судом першої інстанції доказів, наданих по справі.

На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 265 ЦПК України.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин доводи позивача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для задоволенні позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

На підставі ст.375 ЦК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи і дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді:

Повний текст судового рішення складений 22 лютого 2019 року

Головуючий