Справа №482/1740/15-ц Суддя суду першої інстанції - Гажа О.П.
Провадження №22-ц/812/907/19 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

за участі представника боржника - ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через її представника ОСОБА_2 , на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2015 року, постановлену під головуванням судді Гажі О.П. в приміщенні суду в м.Нова Одеса Миколаївської області, за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області (далі - Новоодеський ВДВС) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2015 року державний виконавець Новоодеського ВДВС за погодженням з начальником відділу звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області про стягнення боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Подання обґрунтоване наступним.

На виконанні Новоодеського ВДВС перебуває виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 з виконання виконавчих листів №482/102/2015 та №1419/102/2015, виданих Новоодеським районним судом Миколаївської області, про стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 20 670,69 грн. заборгованості за кредитним договором та 243,60 грн. судового збору.

Під час проведення виконавчих дій ним було зроблено запити з метою виявлення рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 Такого майна у боржника виявлено не було. Також, у боржника не виявлено відкритих банківських рахунків. Після виявлення місця роботи боржника на підприємство було спрямовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Вказана постанова не виконувалася, заборгованість ОСОБА_1 не погашала, що на думку державного виконавця свідчить про її ухилення від виконання судового рішення.

Посилаючись на зазначені обставини, державний виконавець просив його подання задовольнити.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2015 року подання державного виконавця задоволено.

ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до повного погашення заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 20 670,69 грн.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, а тому повинна бути тимчасово обмежена у праві виїзду за межі України, незважаючи на відсутність відомостей про наявність паспорту громадянина України для виїзду за кордон, оскільки вона може здійснювати виїзд за межі України до певних країн за внутрішнім паспортом.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказувала, що судом першої інстанції не встановлено її ухилення від виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для її обмеження у праві виїзду за межі України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для виїзду за кордон, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 р. №3857-XII.

Положеннями п.5 ч.1, ч.2 статті 6 даного Закону, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно з ст.377-1 ЦПК України, в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням - це будь-які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України, в редакції на час розгляду подання, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Оскільки, відповідно до ч.2 ст.377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення із поданням на виконанні Новоодеського ВДВС знаходилися виконавчі провадження №47584705 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на суму 20 670,69 грн. та №47321963 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на суму 243,60 грн.

Державним виконавцем здійснювалися запити до реєстрів про належність у боржника майна, до банків та установ про наявність рахунків, заробітної плати та пенсії.

Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 27.06.2015 року за боржником було зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Іншого майна та банківських рахунків не виявлено. Отримано інформацію про місце роботи ОСОБА_1

Крім вказаного, інших доказів державним виконавцем суду не надавалося.

Відповідно до Інформації про виконавчі провадження 26 жовтня 2015 року державний виконавець Новоодеського ВДВС закінчив виконавчі провадження у зв`язку з направленням виконавчих листів до Центрального ВДВС м.Миколаїв на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця є помилковим.

Представлені суду державним виконавцем докази свідчать, що вони не є достатніми для встановлення факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

За такого колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 29 травня 2019 року.