Справа № 467/54/19 Головуючий у 1-ї інстанції Кологрива Т.М.
Провадження № 22ц/812/784/19 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 квітня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Богуславською О.М.,

за участю: прокурора - Цвікилевич Н.В.,

представника стягувача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Арбузинського районного відділу Державної виконавчої служби

Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

(далі - Арбузинський РВ ДВС)

на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Кологривої Т.М. в залі суду в смт.Арбузинка Миколаївської області о 09 годині 16 хвилин зі складанням її повного тексту 18 березня 2019 року, по справі

за скаргою

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

(далі - АТ «Ощадбанк»)

на дії старшого державного виконавця Арбузинського районного відділу ДВС

(далі - держвиконавця)

щодо повернення виконавчого документа стягувачу, -

В С Т А Н О В И Л А:

11 січня 2019 року АТ «Ощадбанк» звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати неправомірною постанову старшого держвиконавця Арбузинського РВДВС від 22 грудня 2018 року про повернення йому як стягувачу виконавчого документа, виданого 24 грудня 2010 року на підставі заочного рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2010 року про стягнення на користь банка з боржника ОСОБА_3 19 285 грн. 87 коп. кредитної заборгованості, без виконання, скасувати вищевказану постанову, та зобов'язати Арбузинський РВДВС розглянути питання про прийняття до виконання виконавчого листа.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, стягувач зазначав, що старшим державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу без виконання у зв'язку із відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення, однак всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» в процесі виконання судового рішення перевірка майнового стану боржника, її місця знаходження не здійснена, що підтверджується відсутністю про це відомостей в автоматизованій системі виконавчих проваджень.

У запереченнях на скаргу АТ «Ощадбанк» старший державний виконавець Абакумова О.А. просила суд відмовити в задоволенні скарги посилаючись на те, що нею вжито усіх передбачених законом заходів для розшуку майна боржника в рамках зведеного виконавчого провадження про стягнення з боржника ОСОБА_3. Стягувач, за бажанням, міг ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, з яких би дізнався, що виконавцем здійснено запити до усіх можливих органів щодо належності боржнику майна, та встановлено, що на праві власності за ОСОБА_3 не зареєстровано будь-якого майна, та щодо неї відсутні дані у реєстрах договорів та податкових зобов'язань, а за адресою її місця проживання, яке зазначено у виконавчому документі, знаходиться зруйнований будинок, в якому боржник ОСОБА_3 не проживає.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2019 року скаргу АТ «Ощадбанк» задоволено частково. Постановлено про визнання дій старшого держвиконавця щодо повернення виконавчого листа АТ «Ощадбанк» неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. В задоволенні інших вимог скарги відмовлено.

Суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що незважаючи на пошуки належного майна боржнику, державний виконавець не вжив усіх заходів передбачених законом, направлених на можливість примусового виконання судового рішення, оскільки не вирішив питання щодо розшуку боржника після встановлення, що боржник за місцем реєстрації не проживає, а сам будинок за цією адресою є зруйнованим, а також не перевірив інформацію щодо можливого перетину боржником кордону.

В апеляційній скарзі Арбузинський РВДВС просить скасувати ухвалу суду і постановити нову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та необґрунтованість ухвали.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що у даному випадку виконання судових рішень здійснювалося держвиконавцем на підставі зведеного виконавчого провадження, в ході якого було здійснено усі необхідні дії та заходи з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому державний виконавець не скористався своїм право на оголошення розшуку боржника.

Зазначав, що скаргу подано неналежною особою, а саме АТ «Ощадбанк» в особі філії Миколаївське регіональне управління, яка підписана представником, в той час як стягувачем у виконавчому провадженні є Арбузинське відділення № 3160 АТ «Ощадбанк».

Заперечуючи проти апеляційної скарги, АТ «Ощадбанк» надав відзив, в якому вважає її доводи безпідставними з огляду на відповідність його дій вимогам закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення із наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець не встановивши місце проживання чи перебування боржника ОСОБА_3 не звернувся з поданням про її розшук, а тому не виконав усі дії, що необхідні для належного примусового виконання рішення суду про стягнення коштів.

З такими мотивами суду першої інстанції слід погодитися враховуюче наступне.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Арбузинському РВ ДВС знаходився виконавчий лист 2-243/10, виданий 24 грудня 2010 року на виконання заочного рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2010 року щодо стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача Арбузинське відділення 3160 ВАТ «Державний Ощадбанк України» заборгованості у розмірі 19 285 грн. 87 коп.(а.с.52).

Виконавчий лист, починаючи з грудня 2010 року (а.с.37) неодноразово подавався на примусове виконання до Арбузинського РВ ДВС, але повертався стягувачу без виконання.

Відкрите, у черговий раз, 16 лютого 2018 року за цим виконавчим документом виконавче провадження ВП №55821367 об'єднано 15 березня 2018 року разом з виконавчим провадженням №55822992 у зведене виконавче провадження № 55995409 відносно одного боржника - ОСОБА_3 шляхом винесення відповідної постанови державним виконавцем (а.с.55, 90).

За матеріалами зведеного виконавчого провадження наявність у боржника майна, за рахунок якого може бути погашено заборгованість державними виконавцями Арбузинського РВ ДВС здійснено у відповідності до положень статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Такий факт вірно встановлено судом першої інстанції, та за цими обставинами обґрунтовано відхилені і не прийняті до уваги доводи скарги банка.

Як вбачається з наданих копій матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем для з'ясування майнового стану боржника та наявності у нього майна, за рахунок якого може бути здійснено стягнення, було направлено запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; здійснено запити до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів, а також про номери відкритих рахунків; здійснено запити до Пенсійного фонду України щодо отримання пенсії боржником, наявності укладених ним трудових та/або цивільно-правових договорів, наявності об'єктів права інтелектуальної власності, часток у корпоративних правах, акцій, факту здійснення операцій з товарами, отримання бюджетних дотацій, сплати єдиного податку, даних реєстру страхувальників, платників ПДВ, грошових зобов'язань чи податкового боргу, інформацію про книги ОРО; витребувано дані про наявність у боржника повітряних і морських суден, а також перевірено наявність у сільськогосподарської техніки і транспортних засобів ( а.с.86-89, 91-117, 119-120, 133-136).

На підставі проведеної державними виконавцями ретельної перевірки наявність зареєстрованого майна у боржника, та отримання боржником будь-якого грошового забезпечення, пенсії, дотацій та інших виплат - не встановлено.

Крім цього державним виконавцем здійснювався виїзд на місце проживання боржника за адресою смт. Арбузинка, вул. Верхня, 71, зазначену у виконавчому листі, у процесі якого встановлено, що будинок зруйнований та не придатний до проживання, про що складено акт від 22 грудня 2018 року з приєднаним до нього фото (а.с.118, 120).

У відповідності до частини 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Такі дії державного виконавця, у випадку встановлення вищенаведених обставин, є обов'язком, а не правом особи, яка здійснює примусове виконання судового рішення щодо стягнення коштів.

Разом з тим, судом встановлено, та не оспорюється представником Арбузинського РВ ДВС, який вважав достатнім проведений пошук майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, та не заперечував той факт, що держвиконавець з поданням про оголошення боржника в розшук до суду не звертався, як не звертався із запитом щодо перетину ОСОБА_3 кордону України.

А тому державний виконавець не вжив усіх можливих передбачених законом необхідних заходів для примусового виконання рішення суду.

За такого суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність дій державного виконавця щодо повернення виконавчого документу без виконання та наявність підстав для скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Судом також враховано, що боржник ОСОБА_3 за увесь час знаходження виконавчого листа на примусовому виконанні не повідомлена про наявність відкритого виконавчого провадження про стягнення з неї кредитної заборгованості.

Крім того встановлення місця її фактичного проживання або перебування надало б змогу встановити майно, в тому числі речі домашнього вжитку, на які може бути звернуто стягнення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів того, що Арбузинське відділення 3160 ВАТ «Ощадбанк» уповноважувало ПАТ «Ощадбанк» подавати скаргу від його імені свідчать або про незнання представником РВ ДВС діючого цивільного законодавства, або про його невірне тлумачення.

Так, відповідно до частини 2 статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем у справі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно частин 4, 5 статті 90 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами, вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення, керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності, а тому діють від імені юридичної особи і в її інтересах.

За такого скаргу на неправомірні дії державного виконавця подану представником філії Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» на підставі довіреностей №316 від 16 січня 2018 року та №182 від 2 лютого 2018 року (а.с.58-62) подано від імені та в інтересах юридичної особи у відповідності до вимог чинного законодавства.

Такими чином, правильно встановивши обставини справи та надавши їм вірну правову оцінку, місцевий суд обґрунтовано задовольнив каргу частково.

Інші доводи апеляційної скарги Арбузинського РВ ДВС не спростовують висновків місцевого суду, а тому не можуть бути підставою для скасування або зміни ухвали суду, постановленої з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та у відповідності до положень, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 374 ЦПК України, статті 375 ЦПК України колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду, яка є судовим рішенням.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Арбузинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області залишити без задоволення, а ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді С.Ю. Колосовський

О.В. Локтіонова