Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Кадимовій А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , якому на праві власності належало 11/25 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , іншим співвласником будинку є ОСОБА_2 . Позивачка звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено, оскільки надані правовстановлюючі документи на майно не відповідають дійсному розміру частки та типу майна. На підставі викладеного просила визнати за нею право власності за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 17/50 частку житлового будинку АДРЕСА_1

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги та провести розгляд справи за її відсутністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , встановлено, що 25.11.1967 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб в Палаці одруження м. Жданова Донецької області, актовий запис №1224. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідно до договору дарування від 21.11.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 є власником 11/25 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване 28.11.1989 року за №14862.

Як вбачається з витягу з рішення колегії Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 26.12.2001 року доля права власності на будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_7 складає 33/50 частини, тому доля ОСОБА_8 буде складати 17/50 частини, тому що є згода співвласника.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.05.2016 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття нею спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45706753 від 08.11.2016 року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2018 року, позивачці відмовлено у видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 11/25 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки наданий позивачкою правовстановлюючий документ на майно не відповідає дійсному розміру частки та типу майна.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого МКП «Маріупольське БТІ» 16.11.2016 року на замовлення ОСОБА_3 , житловий будинок АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку літ. А-1, Б-1, житлової прибудови літ. А1-1, нежитлової прибудови літ. а2-1, А2-1, веранди а3-1, нежитлової прибудови б-1, сараю літ. В-1, убиральні лі. Г-1, Д-1, огорожі №1,2, загальною площею 69,6 кв.м., загальною площею 69,6 кв.м., житловою 40,50 кв.м.

З інформації, наданої МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 29.11.2016 року вбачається, що 11/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 21.11.1989 року за №10191. Згідно рішення Іллічівської районної адміністрації від 26.12.2001 року №324 були змінені частки, у зв`язку із чим ОСОБА_3 належить 17/50 частки домоволодіння, яке складається з частини житлового будинку А-1, а саме 1-2, 1-3, житлова прибудова А2-1, нежитлова прибудова а2-1, веранда а3-1, убиральня Г-1, 1/2 огорожі, загальною площею 69,6 кв.м, житловою площею 40,5 кв.м.

Як вбачається з відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.12.2018 року ОСОБА_7 належало 33/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . На теперішній час ОСОБА_2 є власником 11/40 частини вказаного будинку.

В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Із урахуванням всіх обставин, суд вважає вимоги позивача законними та можливим їх задовольнити, визнавши за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 17/50 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1222, 1299, ЦК України,Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на 17/50 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Н. В. Литвиненко