Справа № 369/8736/18
Провадження №2-др/369/3/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Ярмак О.В.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Федорченка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Федорченка Андрія Миколайовича про розподіл судових витрат в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишено без розгляду на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

В подальшому представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Федорченко А.М. в порядку вимог ч. 5 ст. 142 ЦПК України подав клопотання про розподіл судових витрат, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 479 208 грн. в якості компенсації її витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи.

Своє клопотання представник відповідача ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що подання даного позову було необґрунтованим та безпідставним. З метою захисту від протиправних та необґрунтованих дій позивача відповідач ОСОБА_2 уклала договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатом Федорченком А.М.. Загальна сума витрат відповідача ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу по цій справі становить 479 208 грн..

Представник відповідача зазначив, що вказаний розмір витрат на отримання професійної правничої допомоги є обгрунтованим та пропорційним до предмету спору з урахуванням ціни позову та значення справи для відповідача.

Враховуючи викладене, представник відповідача Махоніної О.І. просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 . клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про розподіл судових витрат не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно вимог ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторін, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 20 серпня 2018 року по договору про надання правничої (правової) допомоги №180208 від 02 серпня 2018 року адвокат Федорченко А.М., на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 180208 від 02 серпня 2018 року надав ОСОБА_2 послуги, які включають підготовку клопотання про надання копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи, консультація з правових питань, підготовка відзиву на позовну заяву та участь у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що 02 серпня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правничої правової допомоги № 180208.

03 серпня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № 180208 від 02 серпня 2018 року.

Відповідно до п. 38 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, повязаних із розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необгрунтовані дії позивача.

Згідно вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосуваннясудами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Доказами витрат є договір доручення або надання правової допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, витяг з книги обілку доходів та витрат).

В обгрунтування клопотання про розподіл судових витрат відповідач ОСОБА_2 вказувала на те, що подання вказаного позову було необгрунтованим, безпідставним та направленим на заволодіння шляхом обману грошовими коштами відповідача.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтвердують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувнь у кримінальному провадженні № 000162 та заява про вчинення кримінального правопорушення, які долучені до справи, не є доказом безпідставності позову.

Крім того, під зловживанням процесуальними правами Цивільний процесуальний кодекс України визначає дії, що суперечать завданню цивільного судочинства (ст. 44 ЦПК України).

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обовязків. Практика Суду, в тому числі рішення у справі «Меньшакова проти України» визначає, що «право на суд», включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на розгляд спору судом. Тому, кваліфікуючи подання позову як зловживання процесуальним правом та встановлюючи негативні наслідки за такі дії у вигляді залишення позову без розгляду, тим самим сторону позбавляють гарантованого законом права на справедливий судовий розгляд, складовою якого є право доступу до суду.

У зв`язку з викладеним, клопотання відповідача ОСОБА_2 не підялгає задоволенню, оскільки відповідачем не надано належного та допустимого обгрунтування тверджень необгрунтованості та безпідставності дій позивача ОСОБА_3 , а саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необгрунтовані дії позивача.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідачем ОСОБА_2 не наведено в клопотанні про розподіл судових витрат належного та допустимого обгрунтування безпідставності дій позивача ОСОБА_3 , що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи, в порядку ч. 5 ст. 142 ЦПК України. Саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необгрунтовані дії позивача.

За вказаних обставин, оцінивши доводи представника відповідача ОСОБА_2 , викладені в клопотанні, та надані пояснення у судовому засіданні щодо необґрунтованих дій позивача та понесення у зв`язку з цим відповідачем судових витрат, суд встановив відсутність підстав для задоволення клопотання про розподіл таких витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Федорченка А.М. про розподіл судових витрат в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 81, 127, 133, 137, 141, 142, 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Федорченка Андрія Миколайовича про розподіл судових витрат в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 28 травня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук