Справа № 301/31/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 травня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суду в складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.,

суддів - Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

при секретарі: Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області, ухваленого 16 серпня 2018 року суддею Золотар М.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Іршавської міської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування , -

встановив:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Іршавської міської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування рішень №454 XV сесії VII скликання Іршавської міської ради від 16 грудня 2016 року, №472 XV сесії VII скликання Іршавської міської ради від 23 грудня 2016 року.

Позов мотивує тим, що рішенням № 454 XV сесії VII скликання Іршавської міської ради від 16 грудня 2016 року затверджено акт узгодження меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 .

Позивач не погоджується з зазначеним рішенням сесії Іршавської міської ради, вважає його таким, що порушує його права та інтереси, суперечить чинному законодавству України та підлягає до скасування в зв`язку з наступним.

ОСОБА_1 відповідно до рішення Іршавського районного суду від 23 серпня 2010 року є власником дворогосподарства в АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 є власником дворогосподарства в АДРЕСА_1 .

Рішенням IX позачергової сесії 6 скликання Іршавської міської ради № 202 від 25 травня 2011 року ОСОБА_1 отримав дозвіл на розробку технічної документації щодо приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

В ході процедури щодо приватизації земельної ділянки 29 травня 2012 року були складені акти погодження меж земельної ділянки ОСОБА_1 із суміжними землекористувачами та акт прийому - передачі межових знаків земельної ділянки на збереження ОСОБА_1 .

Оскільки між суміжними землекористувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не існувало спору із землекористування, то зазначенні акти погодження меж земельної ділянки та прийому-передачі межових знаків на збереження підписані третьою особою ОСОБА_2 , як користувачем суміжної земельної ділянки.

До грудня місяця 2016 року межового спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не існувало. Зі сторони ОСОБА_1 претензій щодо існуючої до 06 грудня 2016 року межі між дворогосподарствами не існує.

Рішенням Іршавської міської ради №1957 третій особі ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою для передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_1 .

Під час виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з пропозицією змінити розташування межі між суміжними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на 1 метр в глибину земельної ділянки ОСОБА_1 та підписати акт погодження меж. Зазначену пропозицію ОСОБА_1 відхилив з посиланням на те, що не має можливості та підстав для зміни межі земельних ділянок.

06 грудня 2016 року постійною депутатською комісією Іршавської міської ради з питань земельних відносин і використання природних ресурсів, будівництва та архітектури, без повідомлення та участі ОСОБА_1 складено акт узгодження меж земельної ділянки буд. АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_2 зі складанням схеми земельної ділянки ОСОБА_2 При цьому постійною депутатською комісією Іршавської міської ради з питань земельних відносин і використання природних ресурсів, будівництва та архітектури не враховано той факт, що межі суміжного землекористування вже були узгоджені в 2012 p., в акті свідомо не зазначено причину відмови ОСОБА_1 від погодження нової межі.

Із акту встановлення та узгодження меж землекористування від 06 грудня 2016 року вбачається, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 , як суміжні землекористувачі, та ОСОБА_1 як користувач спірної земельної ділянки не підписали його, тобто не відбулось належного погодження меж земельної ділянки.

ОСОБА_1 про час та дату роботи постійної депутатської комісії з земельних питань Іршавської міської ради в с. Собатино не повідомлявся, виконавця робіт по встановленню меж земельної ділянки ОСОБА_2 в с. Собатино 06 грудня 2016 року про розгляді заяви ОСОБА_2 щодо встановлення меж не було, межі суміжних земельних ділянок в натуру не виносились, відповідні акти на складались, межові знаки на збереження не передавались.

Складений 06 грудня 2016 р. абрис земельної ділянки ОСОБА_2 не враховує наявну межу між дворогосподарствами, зміст акту про погодження меж від 29 травня 2012 pоку.

За наведених обставин у сесії Іршавської міської ради були відсутні підстави для затвердження акту узгодження меж між дворогосподарствами АДРЕСА_1 та

АДРЕСА_2. Спірна земельна ділянка із користування ОСОБА_1 не вилучалась, актом узгодження меж від 06 грудня 2016 року всупереч порядку, встановленому ЗК України, фактично вилучається від ОСОБА_1 земельна ділянка площею 19,12 м.кв. ( ширина 1 м. довжиною 19,12 м.), що зафіксовано на схемі земельної ділянки ОСОБА_2.

З метою захисту порушеного права не виключається можливість надання дозволу на проведення приватизації земельної ділянки за відсутності згоди суміжного землекористувача, але за умови встановлених меж і доведеності безпідставної відмови в такому погодженні.

Незважаючи на наведені обставини рішенням № 454 XV сесії VII скликання Іршавської міської ради від 16 грудня 2016 року затверджено акт узгодження меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 та вирішено дане рішення долучити до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_1 .

У випадку оформлення права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку відповідно до акту узгодження меж та схеми земельної ділянки, що є невід`ємним додатком до цього акту, будуть порушені права ОСОБА_1 на користування своїм нерухомим майном, оскільки буде мати місце захоплення частини земельної ділянки, яка призначена для обслуговування, в тому числі, житлового будинку ОСОБА_1 , і позбавить його можливості належним чином користуватися таким.

Враховуючи вищенаведене, оскаржуване рішення № 454 XV сесії VII скликання Іршавської міської ради від 16 грудня 2016 p., фактично призводить до істотного порушення законних прав ОСОБА_1 як суміжного землекористувача.

Рішення № 454 XV сесії VII скликання Іршавської міської ради від 16 грудня 2016 р. прийнято без врахування приписів чинного законодавства щодо порядку встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, воно є протиправним і підлягає скасуванню.

Оскільки рішення № 472 15 чергової сесії 2 пленарного засідання 7 скликання Іршавської міської ради від 23.12.2016 р. про затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 прийнято з врахуванням рішення № 454 XV сесії VII скликання Іршавської міської ради від 16 грудня 2016 р. щодо узгодження меж між дворогосподарствами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , яке є незаконним, то воно не може залишатись чинним, позаяк проект землеустрою земельної ділянки ОСОБА_2 суперечить чинному законодавству щодо порядку встановлення ( відновлення меж) та акту встановлення меж від 29 травня 2012 року.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 16 серпня 2018 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення заявлених вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не враховано обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову, суд не дав їм належної правової оцінки та помилково дійшов висновку про відмову у позові.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення його законних прав та підстав для скасування оспорюваних рішень.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1та 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1,ч.2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 3ст. 158 ЗК України визначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до рішення Іршавського районного суду від 23 серпня 2010 року є власником дворогосподарства в АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 є власником дворогосподарства в АДРЕСА_1.

Рішенням №454 XV сесії VII скликання Іршавської міської ради від 16 грудня 2016 року ( а. с.9т.1) затверджено акт узгодження меж від 06.12.2016 року земельної ділянки АДРЕСА_1, складений депутатською комісією з питань земельних відносин і використання природних ресурсів, будівництва та архітектури без погодження суміжного землекористувача ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_2 .

У подальшому рішенням №472 XV сесії VII скликання Іршавської міської ради від 23 грудня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га ОСОБА_2 та передати йому у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,10 га в АДРЕСА_1 .

10 січня 2017 року ОСОБА_2 проведено реєстрацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,10 га в АДРЕСА_1 , що стверджується відповідним рішенням про державну реєстрацію та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( а. с. 42-43 т.1).

У позивача ОСОБА_1 відсутнє право власності на земельну ділянку, що межує з земельною ділянкою АДРЕСА_1, належної ОСОБА_2

В обґрунтування заявленого позову і підстав для скасування оскаржуваних рішень позивач ОСОБА_1 посилається на акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами від 29.05.2012 року, а затверджений акт узгодження меж від 06.12.2016 року порушує його права, оскільки ним фактично у нього вилучено земельну ділянку площею 19,2 м.кв.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі твердження позивача є не доведеними і спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, згідно рішення №202 від 25.05.2011 року ІХ сесії VІ скликання ( а. с. 10т.1) позивачу ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га за адресою АДРЕСА_2 .

З акту погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами від 29.05.2012 року за участю представника землевпорядної організації ТзОВ «Мередіан ІР» Станко Е.В. , на який посилається позивач ОСОБА_1 , вбачається, що погодження меж за даним актом здійснювалось ОСОБА_1 та з іншим землекористувачем ОСОБА_9 , з ОСОБА_2 таке погодження не здійснювалося, оскільки в даному акті ОСОБА_2 не зазначений як суміжний землекористувач, в ньому відсутній підпис ОСОБА_2 (а.с.11 т.1)

Акт прийому - передачі межових знаків від 29.05.2012 року, за яким межові знаки передані на зберігання ОСОБА_1 , на якому наявний підпис ОСОБА_2 , без складення відповідного акту погодження меж, не може підтверджувати факт погодження ОСОБА_1 меж земельної ділянки із ОСОБА_2 , як суміжним землевласникам (користувачем).

Висновком судової земельно-технічної експертизи Львівського НДІСЕ від 21.06.2018 року №3030 стверджено, що межові знаки між земельними ділянками дворогосподарств АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 встановлені. Земельні ділянки будинковолодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 по фактичному користуванні на момент проведення огляду розмежовані бетонною огорожею, стінами будівель і споруд, що розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 та частково сітчастою огорожею; фактичне проходження межі не відповідає місцю розташуванню межових знаків, зазначених в правовстановлюючих документах на досліджувані земельні ділянки; площа земельної ділянки, що фактично використовується для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_1 , становить 0.0885 га.; площа земельної ділянки, що фактично використовується для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_2 становить 0.1243 га.; земельна ділянка дворогосподарства АДРЕСА_1 , що визначена технічною документацією (проектом відведення земельної ділянки) із землеустрою на цю земельну ділянку, не накладається на земельну ділянку дворогосподарства АДРЕСА_2 , межі якої визначені актом погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами від 29 травня 2012 року. ( а. с. 189-194 т.1).

Таким чином, даним висновком стверджено, що у позивача ОСОБА_1 у фактичному користуванню для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд знаходиться земельна ділянка площею більшою - 0.1243 га., ніж та, яка йому надана згідно рішення від 25.05.2011 року - 0,10га. Натомість у ОСОБА_2 у фактичному користуванню для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд знаходиться земельна ділянка площею меншою - 0.0885 га., ніж та, на яку йому затверджено проект землеустрою і яка йому передана у власність - 0, 10га. Окрім того, даним висновком також стверджено, що земельна ділянка ОСОБА_2 , яка визначена йому проектом відведення земельної ділянки не накладається на земельну ділянку позивача ОСОБА_1 , межі якої визначені актом погодження меж від 29 травня 2012 року.

Вказаний висновок експертизи не спростований, відповідає іншим матеріалам справи.

З врахуванням наведеного безпідставними і необґрунтованими є посилання позивача, що оскаржуваними рішеннями порушено його законні права та фактично вилучено у нього земельну ділянку площею 19,2 м.кв.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у заявленому позові. Доводи апеляційної скарги даних висновків не спростовують і не заслуговують на увагу .

Рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іршавського районного суду від 16 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 28 травня 2019 року

Головуючий :

Судді: