№ 209/662/19
№ 2/207/982/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2019 року з Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла за підсудністю позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 27 грудня 2011 року; шлюб зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 924. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2018 року і на теперішній час вони проживають окремо, у кожного своє особисте життя. ОСОБА_1 вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, причиною стало те, що мають протилежні погляди на питання подружнього життя, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна сторони не мають.

В направленій до суду письмовій заяві позивач ОСОБА_1 зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, розглянути справу без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу в підготовчому судовому засіданні без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 27 грудня 2011 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 924 (арк.с. 6). Від даного шлюбу дітей не мають. Як зазначив позивач, та відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з 2018 року і на теперішній час вони проживають окремо. ОСОБА_1 вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна сторони не мають. Причиною фактичного припинення подружніх стосунків згідно позовної заяви стало те, що сторони мають протилежні погляди на питання подружнього життя.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу стане примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідачки, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов необхідно задовольнити.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд керуючись ч. 1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 352 грн. 40 коп., сплаченого при поданні позову.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 200, 259, 263 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 27 грудня 2011 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 924 розірвати.

Залишити без змін прізвище ОСОБА_2 .

Повернути з рахунку № НОМЕР_2 (код отримувача 38028588, код банку отримувача 899998) на користь ОСОБА_1 50 відсотків, сплаченого ним судового збору в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок по квитанції № 0.0..1 від 21 лютого 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий у справі Погребняк Т.Ю.