Справа № 297/2397/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 травня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Мензака Юлія Юлійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 23 січня 2019 року (у складі судді Фейіра О.О.) за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Берегівської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у листопаді 2018 р.

Після збільшення позовних вимог у листопаді 2018 р. (а.с.16) просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 28.08.2018 р. по 31.08.2018 р. у сумі 1 390,72 грн. і вирішити питання розподілу судових витрат.

На обґрунтування позовних вимог указав, що наказом відділу освіти, молоді та спорту Берегівської РДА (надалі відповідач) від 13 серпня 2018 р. № 249-к позивача було звільнено з посади директора Попівської ЗОШ із 27 серпня 2018 р. за власним бажанням. Цього ж дня було проведено передавання матеріальних цінностей, документів, приміщень тощо. Також позивачеві було вручено наказ про звільнення, однак трудової книжки ні в цей день, ні наступного дня позивачу вручено не було.

31 серпня 2018 р. після особистої явки позивача до відповідача, позивач отримав трудову книжку під підпис. За таких обставин відповідач повинен виплатити позивачеві вимушений прогул із 28.08.2018 р. по 31.08.2018 р. (4 дні).

Рішенням Берегівського районного суду від 23 січня 2019 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Адвокат Мензак Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

-суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що затримка видачі трудової книжки відбулася із вини позивача;

-у матеріалах справи відсутній акт про те, що позивач відмовився отримати трудову книжку в день свого звільнення;

-сторони визнають, що в день звільнення позивача останньому не була видана трудова книжка, відтак позов необхідно було задовольнити частково.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі. Узагальнені доводи заперечення зводяться до законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Суд виходив із безпідставності позовних вимог, оскільки в матеріалах справи є докази, що саме з вини позивача останньому не було вчасно повернуто трудову книжку. Зворотного позивачем не доведено.

Згідно зположеннями ст. 367 ч.1 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність установленим обставинам, що мають значення для справи, належно оціненим доказам, нормам процесуального та матеріального права.

Неоспореною обставиною є те, що наказом відділу освіти, молоді та спорту Берегівської РДА № 249-к від 13.08.2018 р. ОСОБА_1 звільнено з посади директора Попівської ЗОШ І-ІІ ст. за власним бажанням із 27 серпня 2018 р. Із цим наказом ОСОБА_1 був ознайомлений 27 серпня 2018 р. (а. с. 2).

ОСОБА_1 отримав трудову книжку 31 серпня 2018 року, що вбачається з наявної у матеріалах справи копії розписки останнього (а. с. 4).

Разом з тим, у матеріалах справи міститься копія акту від 28.08.2018 р. про відмову від отримання трудової книжки, підписаної начальником відділу, завідувачем РМК відділу та юристом відділу, відповідно до якої з 27 по 28 серпня 2018 р. директор Попівської ЗОШ І-ІІ ст. ОСОБА_1 після проведення передачі шкільної документації та майна освітнього закладу не з`явився до відділу освіти, молоді та спорту Берегівської РДА для отримання трудової книжки у зв`язку зі звільненням, на телефонні виклики не реагував (а. с. 28).

Такий же акт складено і 29 серпня 2018 р., відповідно до якого ОСОБА_1 у телефонному режимі повідомив, що не має часу прийти до відділу освіти, молоді та спорту Берегівської РДА для отримання трудової книжки і з`явиться тоді, коли матиме час (а. с. 29).

Також із копії листа відділу освіти, молоді та спорту Берегівської РДА до ОСОБА_1 убачається, що 30 серпня 2018 р. позивачу було надіслано листа з проханням з`явитися до відділу освіти, молоді та спорту Берегівської РДА для отримання трудової книжки. Також в даному листі зазначається, що ОСОБА_1 на неодноразові спроби та прохання по мобільному зв`язку з`явитись для отримання трудової книжки відмовляється (а. с. 27).

У частині першій статті 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Аналіз указаного положення закону свідчить про те, що для його застосування необхідна наявність таких складових: затримка у видачі трудової книжки та вина власника або уповноваженого ним органу у цій затримці.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів дійшов правильного висновку про те, роботодавець вжив необхідні заходи, спрямовані на своєчасну видачу ОСОБА_1 трудової книжки, останній не надавав письмової згоди на пересилання трудової книжки поштою, натомість ухилявся від її вчасного отримання, тому підстав для покладення на відділ освіти, молоді та спорту Берегівської РДА відповідальності за ч. 5 ст. 235 КЗпП України немає.

Зворотного позивачем не доведено.

Довід апеляційної скарги про те, що затримка видачі трудової книжки відбулася із вини позивача суперечить матеріалам і обставинам справи. Так у матеріалах справи наявні два акти про відмову позивача від отримання трудової книжки (а.с.28,29) та лист відділу освіти, молоді та спорту Берегівської РДА, адресований ОСОБА_1 щодо отримання останнім трудової книжки. Відповідач звернувся із проханням до позивача не затримувати отримання трудової книжки та в найкоротший термін з`явитися до відділу освіти, молоді та спорту Берегівської РДА за трудової книжкою. Також у вказаному листі зазначено, що ОСОБА_1 на неодноразові спроби та прохання по мобільному зв`язку з`явитись для отримання трудової книжки відмовляється.

Решта доводів апеляційної скарги не мають правового значення для суті спірних правовідносин і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Матеріалами справи достовірно встановлено, що затримка у видачі трудової книжки відбулася саме з вини позивача, зворотного ОСОБА_1 не доведено, відтак доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу адвоката Мензака Юлія Юлійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Рішення Берегівського районного суду від 23 січня 2019 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 17 травня 2019 р.

Судді: