Справа № 2-8955/2010
Провадження № 4-с/201/57/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Сисо А.Г.,

за участі: скаржника ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій щодо порушення вимог ухвали та відмови у закінченні виконавчого провадження протиправними, визнання фактичного виконання в повному обсязі рішення суду та зобов`язання прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 05 липня 2019 року надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій щодо порушення вимог ухвали та відмови у закінченні виконавчого провадження протиправними, визнання фактичного виконання в повному обсязі рішення суду та зобов`язання прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій просила визнати дії Головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Ю.П. стосовно не виконання вимог ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-8955/2010 року від 24 травня 2019 року протиправними; визнати фактичне виконання в повному обсязі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року, провадження № 22-ц774/1912/17, справа № 201/15849/16-ц,) згідно з виконавчим документом; зобов`язати Головного державного виконавця Дарницького ВДВС Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Ю.П. прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження № 58709740 та зняття накладених арештів на майно та кошти ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором №K2XVAE00006207 від 13 червня 2007 року станом на 18 травня 2010 року становить 33732,70 доларів США, що еквівалентно 267362,01 грн. виконано у повному обсязі. Проте державним виконавцем Дарницького ВДВС Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Ю.П. відмовлено ОСОБА_1 у закінченні відповідного виконавчого провадженні та знятті накладених у ньому арештів. Ухвала суду про зобов`язання державного виконавця повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження не виконується. Тому скаржник звернулась до суду з цією скаргою і просила її задовольнити.

У судовому засіданні скаржниця і її представник скаргу підтримали, просила суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник Дарницького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надістав до суду відзив на скаргу, адресовану судді Федоріщеву С.С., в якій просив суд відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на відсутність передбачених Законом України «Про виконавче провадження» підстав для закінчення виконавчого провадження, а також на виконання державним виконавцем ухвали суду від 24 травня 2019 року, на підтвердження чого до відзиву додана копія листа від 12 червня 2019 року.

Суд, вислухавши заявника і її представника, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Дарницького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 25 березня 2019 року на виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження № 58709740 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором №K2XVAE00006207 від 13 червня 2007 року станом на 18 травня 2010 року 33732,70 доларів США, що еквівалентно 267362,01 грн.

Постановами Дарницького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 26 березня 2019 року, винесеними в межах виконавчого провадження № 58709740, накладено арешт на все рухому і нерухоме майно, а також на грошові кошти, належні ОСОБА_1

ОСОБА_1 05 квітня 2019 року звернулась на адресу Дарницького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про закінчення виконавчого провадження № 58709740 і зняття всіх арештів, накладених в межах цього виконавчого провадження, посилаючись на те, що рішення суду, на виконання якого відкрито виконавче провадження № 58709740, виконано, про що свідчать документи про передачу позичальником за кредитним договором ОСОБА_3 кредитору ПАТ КБ «Приватбанк» автотранспортного засобу, на придбання якого був виданий кредит, на реалізацію.

Листом Дарницького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про відсутність передбачених ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для закінчення виконавчого провадження № 58709740.

Судом встановлено, що автомобіль марки «Nissan Murano», 2003 року випуску, VIN НОМЕР_1 НОМЕР_2 , був знятий гр. ОСОБА_3 з обліку для реалізації і переданий ПАТ КБ «Приватбанк» для реалізації. Реалізація цього автомобіля відбулась у січні 2013 року за ціною 94543 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року, постановленої у справі № 2-8955/2010 (4-с/201/41/2019) під головуванням судді Федоріщева С.С. зобов`язано Дарницький відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 квітня 2019 року шляхом винесення відповідного процесуального рішення за наслідками такого розгляду, про що повідомити заявника.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 448 ЦПК України визначено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

За приписами ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частина 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає такі підстави для закінчення виконавчого провадження:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

8) визнання боржника банкрутом;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», її дочірньою компанією «Газ України», Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» врегульовано питання закінчення виконавчого провадження, і дане питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

А тому позовні вимоги в частині визнання фактичного виконання в повному обсязі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року згідно з виконавчим документом і зобов`язання Головного державного виконавця Дарницького ВДВС Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Ю.П. та прийняття постанову про закінчення виконавчого провадження № 58709740 зі зняттям накладених арештів на майно та кошти ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного державного виконавця ВДВС Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Ю.П. в частині невиконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-8955/2010 року від 24 травня 2019 року, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість і можливість задоволення, оскільки доказів винесення процесуального рішення за наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 05 квітня 2019 року суду надано не було, а отже ухвала суду від 24 травня 2019 року державним виконавцем не виконана належним чином.

На підставі викладеного та керуючись ст. 447-451, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій щодо порушення вимог ухвали та відмови у закінченні виконавчого провадження протиправними, визнання фактичного виконання в повному обсязі рішення суду та зобов`язання прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження задовольнити частково.

Визнати дії Головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ушенко Ю.П. стосовно не виконання вимог ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-8955/2010 року від 24 травня 2019 року протиправними.

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова