Справа № 522/7770/19
Провадження № 2/522/5767/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Шкамерда К.С. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання невизнаного права на виконання рішення суду, виділ частини квартири в натурі та приведення перепланування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявоюдо ОСОБА_2 про визнання невизнаного права на виконання рішення суду, виділ частини квартири в натурі та приведення перепланування.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.05.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання невизнаного права на виконання рішення суду, виділ частини квартири в натурі та приведення перепланування залишено без руху для усунення недоліків такої, зокрема, сплати судового збору та уточнення кола учасників в справі.

Вказані недоліки позивач усунув частково, подав уточнену позовну заяву та заяву про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Вирішуючи заяву про звільнення від сплати судового збору, перевіривши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору відповідно до ч. 1 ст. 3 Закон України «Про судовий збір» та сплаті підлягає судовий збір у розмірі 768,40 грн., а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб`єктів, яким згідно з нормами ст. 5 Закон України «Про судовий збір» встановлені пільги щодо його сплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви, заяви про звільнення від сплати судового бору та доданих документів, доходжу висновку про відмову в задоволенні заяви про звільнення або розстрочення сплати судового збору з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється нормами Цивільного процесуального кодексу України та Законом України «Про судовий збір».

Так, відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналогічне положення містить ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом наведених правових норм підставою звільнення від сплати судового збору є такий майновий стан сторони, що утруднює виконання обов`язку сплатити судовий збір. Суд вправі постановити ухвалу про звільнення від його сплати, враховуючи незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони і остання повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази.

Аргументом позивача щодо звільнення його від сплати судового збору є те, що він отримує пенсію у розмірі 2847 грн. - 3291 грн. та інших доходів не має.

Проте, що сам по собі факт отримання позивачем пенсії у вказаному розмірі не може свідчити про такий його майновий стан, який міг би бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Поняття важкий майновий стан не охоплюється лише розміром отримуваної пенсії. Для висновку про майновий стан позивача, що може бути підставою звільнення від сплати судового збору, можуть слугувати також дані про матеріально-побутові умови проживання, ведення підсобного господарства, а також співмірність понесених витрат особи її доходам.

Доказів на підтвердження цього суду не надано.

Окрім того, розмір пенсії позивача є вищим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ЗУ «Про державний бюджет на 2019 рік».

Даних про те, що сім`я позивача є малозабезпеченою відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» у заяві не наведено.

Відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика, у тому числі у справах проти інших держав, має застосовуватись органами державної влади, зокрема судами. Згідно з рекомендацією Комітету міністрів Ради Європи від 14 травня 1981 року № R (81)7 щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, та сталої практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя, а попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Також Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що може бути сплачений заявником. Адже невиправдано великий розмір, який не враховує фінансового становища заявників, а обчислюється на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя, про що свідчить рішення Європейського суду з прав людини в справі ФК «Мретебі» проти Грузії.

При розгляді справ Європейський суд з прав людини установлює, чи був дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді.

А тому, з урахуванням наведеного, підстав для висновку про порушення балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом позивача на доступ до правосуддя не вбачається. Заяву про звільнення від сплати судового збору суд вважає необґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що станом на 30.05.2019 року вказані в ухвалі від 13.05.2019 року недоліки позивачем не усунуто частково, а саме не сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., тому дану позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачеві.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання невизнаного права на виконання рішення суду, виділ частини квартири в натурі та приведення перепланування - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя К.С. Шкамерда