Справа № 175/4084/18
Провадження № 2/175/1321/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

23 квітня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

за участю секретаря Лукієнко В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила постановити рішення яким визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином у порядку визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування 25 березня 2019 року оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України» на сторінці Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (а.с.36), причину неявки не повідомила, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивачку, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 грудня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Супруненко А.М. та зареєстрованого в реєстрі за №4391, ОСОБА_1 на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 (а.с.11), що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2402040 від 23 грудня 2003 року (а.с.12). Згідно довідки про склад сім'ї Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №1558 від 03 жовтня 2018 року, в АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.13).

В 2008 році сімейно-шлюбні відносини між сином позивачки ОСОБА_8 та невісткою, відповідачкою по справі, ОСОБА_2 припинилися, тому ОСОБА_2 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 покинули будинок АДРЕСА_1, та почали проживати окремо. Відповідачі в спірному будинку не проживають більше 10 років, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 03 жовтня 2018 року (а.с.14), особистих речей в будинку не мають, відповідачі не сплачують комунальні послуги, не приймають участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання домоволодіння не надають. Відповідачка ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирішили добровільно покинути будинок, взявши всі свої речі вибули з житлового приміщення. Реєстрація відповідачів у будинку порушує права власника будинку ОСОБА_1 на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у її власності.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають в будинку без поважної причини з 2008 року, у позивачки виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1, що є підставою для зняття їх з реєстрації за вищевказаною адресою.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнено сплачений позивачкою судовий збір у розмірі по 234 грн. 94 коп. з кожного.

Керуючись ст. 15, 16, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 - такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1, що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 234 грн. 94 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.