ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 761/21388/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1097/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
12 лютого 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Чобіток А.О.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві Комерційний Банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року, ухваленого в складі судді Гуменюка А.І., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Надра» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М. на підставі заяви ПАТ «Комерційний банк «Надра», 22 квітня 2013 року було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Вчиненим виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» у розмірі 2 701 761,75 грн. згідно кредитного договору № 434/П/27/2007-840 від 15 жовтня 2007 року.

Вказувала на недоведеність факту вручення досудової вимоги адресатові під розписку.

Зазначила, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив факт безспірності заборгованості, не надіслав позивачеві заяву про вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра», що випливають із кредитного договору, а розрахунок заборгованості, підготовлений працівниками банку, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошової вимоги, таким чином виконавчий напис не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки документи, подані відповідачем не підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. вчинений від 22 квітня 2013 року, зареєстрований в реєстрі за номером № 451 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій вказував на те, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, рішення є незаконним та не обґрунтованим, оскільки судом не встановлено у повному обсязі фактичні обставини справи та докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог.

Зазначав, що 03.12.2012 на адресу ОСОБА_3 була надіслана цінним листом досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № 434/П/27/2007-840, в якій містилася вимога про дострокове виконання боргових зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати направлення вимоги, таким чином, Банк, надсилаючи досудову вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, виконав всі вимоги, передбачені спеціальним законодавством України, що регулює питання задоволення вимог банківських установ шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказував, що під час звернення до приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. із заявою про вчинення виконавчого напису, Банком надавалися докази, що підтверджують безспірність вимог ПАТ «КБ «Надра» та докази направлення боржнику досудової вимоги.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обов'язок нотаріуса перед вчиненням виконавчого напису на договорі іпотеки, повідомити боржника про наявність, склад та розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки жодним нормативно-правовим актом України не передбачено такого обов'язку нотаріусів додатково повідомляти боржника про наявність заборгованості, з'ясування безспірності заборгованості перед вчиненням виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

Просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав.

Позивач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення,заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 434/П/27/2007-840, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 172 690 доларів США, строком повернення до 14 жовтня 2022 року (а.с. 26-28 том 1).

Належне виконання зобов'язань за вказаним договором забезпечувалось іпотечним договором, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3, посвідченим нотаріусом Київського міського нотаріального округу 15 жовтня 2007 року, за № 5856, згідно з яким ОСОБА_3 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 61-62 том 1).

03 грудня 2012 року Банк направив позивачу досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором від 15 жовтня 2007 року № 434/П/27/2007-840, яка залишилася без виконання (а.с. 63-64 том 1).

Пунктом 5.3 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі, зокрема, виконавчого напису нотаріуса.

22 квітня 2013 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості, що виникла по кредитному договору № 434/П/27/2007-840 від 15 жовтня 2007 року (а.с. 58 том 1).

Того ж дня, 22 квітня 2013 року, за реєстровим № 451, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири АДРЕСА_1, запропоновано задовольнити вимоги стягувача ПАТ КБ «Надра» на загальну суму заборгованості 2 701 761 гривень 75 коп., що складається з суми кредиту у розмірі - 170 836,71 доларів США, еквівалент в гривні складає 1 365 497,82 грн.; сума відсотків у розмірі - 120 589,13 доларів США, еквівалент в гривні складає 963 868,91 грн.; сума комісії у розмірі 9 453,17 доларів США, еквівалент в гривні складає 75 559,20 грн.; сума пені у розмірі 19 655,28 доларів США, еквівалент в гривні складає 157 104,69 грн.; сума штрафу у розмірі 17 269,00 доларів США, еквівалент в гривні складає 138 031,12 грн.; плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом 1 700,00 грн. (а.с. 30 том 1).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий напис вчинено за відсутності правових підстав, необхідних для вчинення виконавчого напису нотаріусом про стягнення коштів, зокрема відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що позивач отримував досудову вимогу. Крім того, зміст матеріалів нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису, свідчить про те, що нотаріус перед його вчиненням не повідомляв боржника, тобто про наявність, склад та розмір заборгованості за кредитним договором, не з'ясувавши тим самим питання про безспірність заборгованості.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

За змістом частин першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку»,(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Законом України «Про нотаріат» і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено обов'язкову вимогу встановлення безспірності боргу не лише як факту, а й встановлення суми заборгованості з метою захисту прав боржника у випадку неспівмірності заявлених кредитором вимог та фактично встановленого розміру заборгованості.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом абзацу 1 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зокрема вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Однак, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Отже, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

При цьому, положення даного Переліку не містять конкретно визначених вимог щодо того, що саме є документами, які підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити вимогу у судовому порядку або надати заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З матеріалів справи вбачається (описи вкладення в цінний лист том 1, а.с. 63), що 03 грудня 2012 року ПАТ КБ «Надра» на адресу позивача, зазначену у кредитному договорі, направлено вимогу щодо дострокового виконання боргових зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі.

У пункті 8.3 укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Надра» кредитного договору було визначено, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмові формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, або вручені особисто за адресами сторін.

Досудова вимога ПАТ КБ «Надра» про погашення заборгованості від 03 грудня 2012 року на ім'я ОСОБА_3 відповідає встановленим ст. 35 Закону України «Про іпотеку» вимогам щодо її оформлення. В ній зазначено зміст та детальний розпис порушених зобов'язань, викладено вимогу про погашення існуючої заборгованості в тридцятиденний строк з моменту її направлення та попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Дану вимогу було направлено позичальнику цінним листом із описом вкладення на її адресу, визначену в кредитному та іпотечному договорах.

Факт направлення вимоги підтверджується описом вкладення в цінний лист (том 1, а.с. 63).

Будь-яких доказів того, що в зазначений у вказаній вимозі тридцятиденний строк їх виконання позичальник оспорила визначений ПАТ КБ «Надра» розмір заборгованості за кредитним договором, позивачем не було надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Вказані обставини судом першої інстанції належним чином досліджені не були, що призвело до помилкового висновку про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, виходячи з положень Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи копії документів, що подавалися ПАТ КБ «Надра» приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобелєвій А.М. для вчинення виконавчого напису від 22 квітня 2013 року, колегія суддів дійшла висновку, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було допущено порушень законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» підлягає стягненню 344,10 грн. у відшкодування судового збору.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ПАТ КБ «Надра» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям у справі нового судового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві Комерційний Банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року - скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» 344,10 грн. у відшкодування судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 25.02.2019.

Суддя-доповідач

Судді