Справа № 755/7418/19
Ухвала

"24" травня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 755/7418/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Одночасно із позовною заявою позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні відповідачу нежилі приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 137) літ. А, загальною площею 92,7 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та заборони іншим особам вчиняти будь які дії щодо розпорядження та відчуження зазначеного нерухомого майна.

Заяву мотивовано тим, що є всі підстави вважати, що майно відповідача яке на момент подання позову не обтяжено, буде відчужено на користь третіх осіб, тому у разі невжиття заходів забезпечення позову може бути утруднено чи неможливе виконання рішення суду.

Також вказує, що на даний час у відповідача взагалі відсутнє вільне від застав та іпотек будь яке нерухоме майно, що може забезпечити виконання зобов`язань відповідача у разі винесення судового рішення на його користь.

Накладення арешту на нежилі приміщення, що знаходяться під іпотекою це єдина можливість у разі винесення рішення суду на його користь реально забезпечити виконання рішення суду.

Вивчивши заяву встановлено наступне.

Згідно частини 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так посилання позивача на необхідність накладення арешту на належні відповідачу нежилі приміщення, що знаходяться під іпотекою суд вважає такими, що заявлені передчасно, оскільки строк дії іпотеки визначений до 20.11.2019 року, а тому відсутні підстави вважати, що існує реальна загроза відчуження відповідачем належних йому нежилих приміщень до закінчення строку дії іпотеки.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що в разі ухвалення рішення на користь позивача, останній не позбавлений можливості реалізувати своє право на арешт майна відповідача на стадії примусового виконання рішення суду.

Наведені у клопотанні представника позивача доводи не дають підстав для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 7, 149, 153, 353 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Виниченко Л.М.