ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Херсон

справа № 661/4801/18

провадження № 22-ц/819/756/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В.,
суддів:Склярської І.В.,
Чорної Т.Г.,
секретарГеленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Ведяшкіної Ю.В. від 27 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба 17А» про захист прав споживача, визнання дій, рішень незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба 17А» про захист прав споживача, та посилаючись на порушення його права як споживача, просив суд визнати дії голови правління ОСББ «Дружба 17а» та загальні збори від 08.02.2018 року незаконними, зобов`язати в.о. голови правління здійснити певні дії, а також стягнути із відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху на підставі статті 185 ЦПК України як подану без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього ж Кодексу, з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Ухвалою суду від 27 лютого 2019 року позовну заяву повернуто ОСОБА_1 як неподану на підставі частини 3 статті 185 ЦПК України у зв`язку із неусуненням недоліків у встановлений ухвалою суду строк.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та передати справу для продовження розгляду іншим суддею Новокаховського міського суду Херсонської області, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду щодо недодержання ним під час подання позовної заяви вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України та повернення позовної заяви із підстав неусунення відповідних недоліків не відповідають обставинам справи та зроблені без урахування положень статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення його як споживача від сплати судового збору.

Крім того, вказав на те, що в Україні діє електронний суд, а тому позов ним було подано в електронній формі та без виготовлення необхідної кількості його копій та додатків до нього.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дружба 17А» її доводи не визнало, висновок суду вважає правильним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи позивачеві заяву як неподану, суд виходив з того, що останній не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Зазначені недоліки суд навів в ухвалі від 05 листопада 2018 року, копію якої позивач отримав 15 листопада 2018 року, що підтверджено його особистим підписом на супровідному листі (а.с.58).

Недоліками, які належало усунути позивачеві, суд вважав: позовна заява не містить повного найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; при викладенні позовних вимог не зазначено спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який позивач просить визначити в рішенні суду та не зазначено, які саме дії відповідача просить визнати незаконними, а пункт 1.3 позовних вимог викладений некоректно (має незакінчену думку); позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи; відсутнє попередження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; до позову не додано його копію та копію всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Копії доданих до позовної заяви документів суд вважав неякісними, а також зробив висновок про те, що зазначені в позові правовідносини не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», тому відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім наведеного вище суд роз`яснив позивачеві, що відповідно до пункту 15.1 Перехідних положень ЦПК України до дня функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюється в паперовій формі.

Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства позовна заява за своїм змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у статті 175 ЦПК України, та до неї позивач повинен додати документи, зазначені в статті 177 ЦПК України.

Згідно зі статтею 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви буз руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вважаючи наведені судом недоліки апеляційної скарги надуманими, а вимоги щодо сплати судового збору незаконними, ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху від 05.11.2018року в апеляційному порядку.

Ухвалою від 11 січня 2019 року суддя Херсонського апеляційного суду відмовила у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на зазначене судове рішення з тих підстав, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху як така, що не визначена у переліку статті 353 ЦПК України, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Отримавши справу від апеляційного суду, суд першої інстанції ухвалою від 27 лютого 2019 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 вважав неподаними та повернув позивачеві.

При цьому суд не зважив на викладені позивачем в апеляційній скарзі аргументи щодо відповідності змісту поданої ним заяви вимогам процесуального законодавства, зокрема в частині зазначення найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, та змісту позовних вимог, в той час, як відсутність у зазначеному ним найменуванні слова «суд», на думку колегії суддів, свідчить про формальний підхід судді до цього питання.

Пунктом 4 частини 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Із змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що позивач просить суд здійснити захист його прав та інтересів шляхом визнання загальних зборів незаконними, зобов`язання провести повторні загальні збори, надання повного звіту про проведену роботу за останні два роки та відшкодування моральної шкоди.

Жодний із наведених способів захисту прав та інтересів не суперечить закону, не є некоректним та при необхідності може бути уточненим в процесі судового розгляду в порядку, визначеному процесуальним законом.

В порушення вимог частини третьої статті 175 ЦПК України, викладених у пунктах 9 та 10 цієї норми, позовна заява ОСОБА_1 не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Наявні в справі заяви та скарги ОСОБА_1 свідчать про те, що він не вважає за необхідне надавати суду наведену інформацію, в той час, як за змістом статей 134, 257 ЦПК України невиконання приписів зазначених норм процесуального права має відповідні процесуальні наслідки.

Так, відповідно до частини 2 статті 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно із пунктом 11 частини 1 статті 257 ЦПК України, якщо після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

За приписами частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Суд зазначений обов`язок не виконав, не роз`яснив ОСОБА_1 необхідність вчинення наведених процесуальних дій та наслідки їх невчинення і дійшов передчасного висновку про те, що зазначений недолік позовної заяви є підставою для її повернення.

Передчасним колегія суддів вважає також висновок суду про те, що зазначені в позовній заяві правовідносини не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позивачем наведений Закон заявлений як підстава позову, обґрунтованість якої підлягає перевірці та встановленню в процесі судового розгляду, а не на стадії відкриття провадження у справі.

Суд не позбавлений можливості вирішити питання щодо розподілу судових витрат, в тому числі на користь держави, за наслідком вирішення спору по суті.

Вказавши на необхідність сплати судового збору, суд в порушення частини 2 статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не зазначив точної суми судового збору, яку необхідно сплатити.

Що ж стосується якості доданих до позовної заяви документів, то відповідно до частини 6 статті 95 ЦПК України суд з власної ініціативи може витребувати у позивача оригінал письмового доказу, особливо, зважаючи на те, що ці копії не засвідчені належним чином і, як стверджує позивач, передані на електронну адресу суду.

Не роз`яснив суд позивачеві також порядок подання процесуальних документів за допомогою офіційних електронних адрес та Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, враховуючи, що з 01 січня 2019 року в тестовому режимі працює її підсистема -«Електронний суд», а також необхідність виконання вимог статті 177 ЦПК України щодо обов`язку позивача додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, в тому числі з врахуванням функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Усі наведені вище порушення норм процесуального права свідчать про невжиття судом належних заходів для забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, що призвело до ухвалення судового рішення, яке позивач вважає несправедливим та незрозумілим.

Враховуючи, що відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави на основі основних засад (принципів) цивільного судочинства, яким оскаржуване судове рішення не відповідає, колегія суддів дійшла висновку про те, що постановлена судом ухвала підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, як це передбачено пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 379 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 лютого 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 20 травня 2019 року

Суддя Л.В. Пузанова