Справа пр. №2-з/756/269/19
У Х В А Л А

25 вересня 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ гаражного боксу між власниками та виплату грошової компенсації вартості ј частки автомобіля, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ гаражного боксу між власниками та виплату грошової компенсації вартості ј частки автомобіля.

Позивачем 20 вересня 2019 року подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на гаражний бокс № НОМЕР_1 в Автокооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Мінський", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Кульженків, 1, заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо указаного гаража, а також накласти арешт на автомобіль та передати автомобіль, документи та ключі від нього позивачеві.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на майно, зазначене у заяві про забезпечення позову.

Обраний позивачем спосіб забезпечення позову у виді накладення арешту на гаражний бокс та автомобіль, не є співмірним з заявленими позовними вимогами та жодним чином не забезпечить можливого рішення суду про задоволення позову.

Зокрема, у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ гаражного боксу в натурі та виділення йому у власність ј частки гаражного боксу з окремим входом судове рішення не потребуватиме примусового виконання, а отже, відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на гаражний бокс, про які зазначає позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Також позивач заявляє вимогу про зобов`язання відповідача виплатити йому грошову компенсацію у розмірі ј вартості автомобіля, тобто вимогу майнового характеру про стягнення грошових коштів.

Зважаючи на викладене, ураховуючи те, що будь-яких позовних вимог щодо автомобіля ОСОБА_1 не заявляв, указаний автомобіль не є предметом спору, підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нього відсутні.

Крім того, доказів на підтвердження того, що відповідачеві ОСОБА_2 належать на праві власності ѕ частки гаражного боксу № НОМЕР_1 в Автокооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Мінський", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Кульженків, 1, та ѕ частки автомобіля марки ВАЗ 21061, 1988 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , тип - легковий сєдан, д.р.н. НОМЕР_3 , заявником не надано.

Також у заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову відсутні посилання на докази, які б свідчили, що відповідач вчиняє будь-які дії, спрямовані на відчуження чи підготовку до відчуження, чи розібрання на частини ѕ частки автомобіля.

З огляду на зазначене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ гаражного боксу між власниками та виплату грошової компенсації вартості ј частки автомобіля - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук