Справа № 522/5937/19
Провадження № 2-з/522/388/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шкамерди К.С.

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Білунової С.Г.

представника відповідача адвоката Шаркової Н.Р.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна, про усунення від права на спадкування, -

встановив:

ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна, місцезнаходження: АДРЕСА_3 , про усунення від права на спадкування.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування за законом спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_3 .

23.05.2019 року представник відповідача адвокат Шаркова Н.Р. звернулась до суду із клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення позову, відповідно до якого просить суд застосувати заходи зустрічного забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна, про усунення від права на спадкування, шляхом внесення позивачем ОСОБА_1 на депозитний рахунок Приморського районного суду м.Одеси грошових коштів у розмірі 100 000 грн.

В обґрунтування клопотання представник відповідача посилається на те, що після отримання правовстановлюючих документів на указану квартиру ОСОБА_2 , як її одноособовий власник планувала здавати її в оренду, оскільки в неї малий розмір пенсії, приблизно 2500,00 грн. на місяць, тяжкий стан її здоров`я, значний розмір витрат на ліки, які ОСОБА_2 змушена приймати постійно, необхідність покривати витрати по сплаті комунальних платежів по квартирі, в якій ОСОБА_2 проживає на цей час, оплачувати послуги особи, яка їй допомагає, мінімальну вартість харчування та мінімального набору непродовольчих товарів з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, в сумі 1497,00 грн., ОСОБА_2 гостро потребує грошових коштів. В такому складному матеріальному становищі, в якому на цей час перебуває ОСОБА_2 , доходи від оренди квартири, на яку судом накладений арешт, фактично стануть для неї порятунком і серйозною фінансовою допомогою.

Але наявність накладеного арешту не надає ОСОБА_2 можливості ані отримати правовстановлюючі з неї дохід, ані переоформити договори про надання комунальних послуг та своєчасно сплачувати їх.

Натомість комунальні борги за арештовану квартиру накопичуються і після закінчення розгляду справи ОСОБА_2 буде досить важко сплатити накопичену заборгованість.

Можливий тривалий розгляд справи в суді, умисне затягування процесу зі сторони позивачки, про яке відкрито заявив її представник, тяжкий стан здоров`я ОСОБА_2 накопичування заборгованості за комунальні послуги за арештовану квартиру можуть призвести до необоротних наслідків.

У зв`язку із цим заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 12.04.2019 року завдають ОСОБА_2 як відповідачу величезні збитки.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача клопотання про витребування доказів підтримала та просила його задовольнити.

Позивач та представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання та зазначили, що всі комунальні послуги оплачує позивач та заборгованості по вказаному нерухомому майну не має.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання нею судової повістки, причини неявки суду не повідомила.

Розглянувши клопотання представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частин першої та третьої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Отже, перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений у частині третій статті 154 ЦПК України, є вичерпним. Тому за змістом пункту 1 частини 3 статті 154 ЦПК України вимагається одночасна сукупність умов відсутності реєстрації місця проживання (перебування) позивача на території України та відсутність у нього майна, що знаходиться на території України, а не будь-якої з них зокрема.

Частиною 5 статті 154 ЦПК України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд бере до уваги те, що зобов`язанння по застосовуванню зустрічного забезпечення наступає тоді, коли позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 . Таким чином, обставин щодо обов`язкового застосування таких заходів, судом при розгляді клопотання не встановлено і за даних обставин застосування заходів зустрічного забезпечення позову є правом, а не обов`язком суду.

Також, представником відповідача не надано доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, як того вимагає пункт 2 частини 3 статті 154 ЦПК України.

Крім того, представник відповідача жодним чином не довела та не надала суду доказів того, що забезпечення позову може спричинити будь-які збитки відповідачу.

У статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У розумінні цієї статті збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил вищевказаної статті, оскільки її першою частиною визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Надання в підтвердження застосування зустрічного забезпечення позову квитанцій щодо купівлі ліків відповідачем та посилання представника відповідача на намір здавати спірну квартиру в оренду не доводять факту спричинення збитків відповідачу, оскільки обставина наявності арешту на спірну квартиру, накладеного судом в порядку вжиття заходів забезпечення позову за наслідком вирішення відповідної заяви сторони у справі є результатом реалізації особою її законних прав встановлених цивільним процесуальним законом і не може входити до складу цивільного правопорушення .

Суд переконаний, що вжитий судом 12 квітня 2019 р. вид забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а враховуючи відсутність обставин, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України, підстави для зустрічного забезпечення відсутні.

Оцінивши достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, вимоги норм процесуального права, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання, з огляду на його недоведеність.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Шаркової Наталі Робертівни про застосування зустрічного забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна, про усунення від права на спадкування - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя К.С. Шкамерда