Справа № 709/571/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно. Спадщину ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_3 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3 Позивач прийняла спадщину ОСОБА_3 , оскільки подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, проте позбавлена можливості оформити свої спадкові права на будинок, оскільки правовстановлюючий документ на нього відсутній, а також на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яку ОСОБА_3 не встигла за життя оформити після смерті ОСОБА_2 Крім того, для визнання права на спадщину позивачу необхідно встановити факт належності ОСОБА_2 державного акту про право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, а також факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2 була матір"ю ОСОБА_3 У зв`язку з цим позивач просила встановити факт належності правовстановлюючого документа, факт родинних відносин та визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку.

У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила задоволити і справу розглянути без її участі. Відповідач надіслав заяву, в якій погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2516 га, розташованої в с. Жовнине Чорнобаївського району Черкаської області, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку

серії ЧР від 12 травня 2004 року (а.с. 15). Водночас у вказаному державному акті помилково вказано, що його видано « ОСОБА_2 », замість вірного « ОСОБА_2 », що створює перешкоди позивачу в оформленні спадкових прав на земельну ділянку.

Відповідно до змісту листа Черкаського обласного державного нотаріального архіву від

16 квітня 2019 року (вих. № 534/01-24) (а.с. 38), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 31), ОСОБА_3 зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 39).

Разом з тим у свідоцтві про народження останньої в графі мати записана на прізвище - " ОСОБА_3 " (а.с. 24), а свідоцтво про реєстрацію шлюбу ОСОБА_3 з її чаловіком ОСОБА_4 , відсутнє.

На підтвердження вказаних фактів позивачем надано до суду заяви свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відповідно до змісту яких останні підтвердили, що дійсно ОСОБА_2 була матір"ю ОСОБА_3 а також що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім"я " ОСОБА_2 " належить ОСОБА_2 (а.с. 32, 33). Справжність підписів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 у вказаних заявах посвідчено, а також встановлено їх особи та перевірено дієздатність секретарем Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Соса В.І. , а тому суд не вбачає необхідності допитувати вказаних осіб безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно з п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 22 вересня 2018 року серії НОМЕР_6 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 . Належність зазначеного майна померлій підтверджується довідкою Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 14 березня 2019 року № 171 (а.с.18);

- земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2516 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 12 травня 2004 року (а.с. 15).

При житті ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 5 вересня 2016 року секретарем виконавчого комітету Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Соса В.І. та зареєстрований вкнизі для запису нотаріальних дій за № 84 (а.с. 12), відповідно до змісту якого земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,90 га, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2516 га та житловий будинок заповіла ОСОБА_1 , а земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,45 га заповіла ОСОБА_7

Згідно з довідками Жовнинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області №№ 171, 198 від 14 березня 2019 року, 27 березня 2019 року, виданих на підставі погосподарської книги № 1 (особовий рахунок НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 постійно проживала одна та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За нею числиться вказаний житловий будинок, але правовстановлюючий документ на нього не видавався (а.с. 18, 20).

Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 11 квітня 2019 року (вих. № 435/01-16) (а.с. 35), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 32), після смерті ОСОБА_3 , подано заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору від спадкоємців

ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с. 36) та видано свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки.

Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 3 квітня

2019 року (вих. № 286/02-16) позивачу повідомлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкоємця на таке майно, крім випадків державної реєстрації права власності на нерухоме майно без видачі документа, що посвідчує таке право. У разі відсутності документів на нерухомість необхідно звернутися до суду, з позовом про визнання права власності на спадкове майно померлого у порядку спадкування (а.с.9).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є день її смерті, тобто

ІНФОРМАЦІЯ_2 року .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого

статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5) визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Судом встановлено, що позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, оскільки правовстановлюючий документ на будинок не виготовлявся, а в оригіналі державного акта допущено помилку в написанні прізвища власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7

"Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, що з достовірністю підтверджують факт належності ОСОБА_2 державного акта на право власності на земельну ділянку, факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 була матір"ю

ОСОБА_3 , визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка поперла ІНФОРМАЦІЯ_1, державного акта про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 12 травня

2004 року, виданого Жовнинською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області на ім`я " ОСОБА_2 ".

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір"ю ОСОБА_3 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_2 року .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, що належало ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року , а саме:

- на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 ;

- на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2516 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_5 , що належала ОСОБА_2 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину якої прийняла ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай