ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/660/19 Справа № 205/5351/16-ц Головуючий у першій інстанції: Шавула В.С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради) на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року по справі за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради (Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги водопостачання, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради звернулося до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем встановлені фактичні відносини з приводу надання послуг водопостачання та водовідведення, згідно Рішення Дніпропетровської міської ради №526 від 20.04.1995 року, у зв`язку із чим, на ім`я основного квартиронаймача - ОСОБА_1 , як абонента, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 01.07.2016 року за особовим рахунком № НОМЕР_2 утворилась заборгованість через несплату послуг, яка в загальному розмірі складає 2707,19 грн. У зв`язку з чим, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті послуг водовідведення станом на 01.07.2016 року у сумі 2707,19 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року Комунальному підприємству «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги водопостачання.

В апеляційній скарзі КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в будинку АДРЕСА_1 з 06.02.2006 року, що підтверджується копією домової книги (а.с.3-4), відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 06.08.2016 року (а.с. 18), копією паспорта ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 , виданого 27.02.1997 року Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 13 зворот).

27 січня 2014 року між КП Дніпроводоканал" та ОСОБА_1 укладено договір про надання населенню приватного сектору послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, номер договору та номер особового рахунку - НОМЕР_2 .

Згідно з інформацією зазначеною в п 1.7. (Характеристика засобів обліку) договору від 27.01.2014 року № 01, 27.08.2013 року у будинку встановлено засіб обліку: тип, калібр - КВ-15, заводський номер 369000, дата встановлення (опломбування) 27.08.2013 року; зазначене підтверджується також актом допуску в експлуатацію квартирного лічильника води від 27.08.2013 року (а.с. 41).

Як вбачається з відповіді КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради від 18.01.2014 року на звернення ОСОБА_1 , з 01.01.2013 року нарахування заборгованості відповідача за надані послуги з централізованого водопостачання проводилися із розрахунку на одного споживача, згідно діючих норм та тарифів водоспоживання та площі поливу, відповідно до технічного паспорта на домоволодіння, у зв`язку з тим, що відповідачем не було своєчасно проведено періодичну повірку приладу обліку, термін допуску в експлуатацію якого сплив 27.06.2012 року; тарифи, які затвердженні для КП "Дніпроводоканал" не містять такої складової як оплата за демонтаж, транспортування та монтаж після повірки квартирних засобів обліку води (а.с. 37-39).

Відповідно до частини другої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 15.06.2004 року №1765-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фiзичнi особи зобов`язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних iнтервалiв) подавати засоби вимірювальної технiки на повiрку.

Частиною третьою статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 15.06.2004 року №1765-IV встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно з пунктом 24 цього Порядку (у редакції, чинній до 24 жовтня 2014 року - до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії.

Аналогічні положення про включення до складу житлово-комунальних послуг, які надаються споживачеві, послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонту приладів обліку (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) містяться й у Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є додатком до затвердженого Порядку.

Отже, у спірний період (до 24 жовтня 2014 року) проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

До визначення на законодавчому рівні виконавців певних послуг (Закон від 10 квітня 2014 року № 1198-VIII, який набрав чинності 26 квітня 2014 року) питання визначення виконавців житлово-комунальних послуг (в тому числі з централізованого постачання холодної і гарячої води, водовідведення) статтею 7 Закону № 1875-IV було віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

Пунктами 9, 30, 32 Правил № 630 передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни) на які затверджуються уповноваженими органами.

Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-60цс15.

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч.1 ст. 612 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно з статутом КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради від 2016 року, предметом господарської діяльності підприємства є, зокрема, централізоване водопостачання та водовідведення.

Відповідно до пункту 1 рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 26.02.2013 року № 82, КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради зобов`язано забезпечувати постачання питної води населенню і суб`єктам господарювання; відповідно до змісту позовної заяви, апеляційної скарги та пояснень сторін вбачається, що між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як споживачем, виникли фактичні правовідносини з надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, виконавцем яких на час виникнення заборгованості було КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, враховуючи вищенаведене, саме позивач несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у будинку (квартирі) позивача, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Враховуючи викладене, встановивши, що за період з червня по серпень 2013 року включно позивачем була нарахована заборгованість відповідачу у загальному розмірі 2038,31 грн. з урахуванням факту прострочення повірки лічильника, що відбулось не з вини відповідача; враховуючи, що обов"язок проведення повірки лічильника покладено на позивача, - колегія дійшла висновку про недоведеність позивачем підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за вказаний період часу заборгованості у розмірі 2038,31 грн.

Разом з тим, місцевий суд не звернув увагу, що після відновлення дії лічильника холодної води у будинок відповідача, за період з 01 вересня 2013 року до 01 липня 2016 року відповідачем безпідставно не сплачено позивачу за використану холодну воду 668,88 грн., що підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості на а.с. 8. Отже, з відповідача на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (яке раніше мало назву - Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради) підлягає стягненню заборгованість за вказаний період у розмірі 668,88 грн.

Колегія звертає увагу, що трирічний строк позовної давності позивачем не порушено, оскільки відповідач періодично вчиняв дії щодо визнання боргу, частково сплачував заборгованість, що підтверджується представленим позивачем розрахунком на а.с. 8 та не оспорюється відповідачем.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, що понесені на сплату судового збору, в розмірі 775,89 грн.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, колегія дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року - скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради (Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги водопостачання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради) () заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2013 року до 01.07.2016 року в розмірі 668 (шістсот шістдесят вісім) грн. 88 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради) () судові витрати в сумі 775 (сімсот сімдесят п`ять) грн. 89 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді