У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2019 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Ратушної Л.В.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 23.12.2015 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною уточненою скаргою, зазначивши, що постановою державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ( Дніпровський районний ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області після зміни найменування) ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження №44936256 із примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2012 року по справі №2-6522/2011. 02 листопада 2015 року начальник ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 виніс постанову №1596/8 у виконавчому провадженні №44936256, згідно п.7 якої скасував постанову про відкриття виконавчого провадження від 02жовтня 2014 року ВП №44936256 на підставі ухвали по справі №175/5192/14-ц від 25 грудня 2014року, винесеної Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області. 11 грудня 2015 року він звернувся до управління ДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області зі скаргою на постанову начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 №1596/8 від 02 листопада 2015 року. За результатами розгляду зазначеної скарги 23 грудня 2015 року начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 виніс постанову №68/10/1/2015, згідно якої відмовив ОСОБА_1 у задоволенні скарги. В обґрунтування відмови він зазначив, що постанова начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки вона винесена за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 21 вересня 2015 року, та вказані у скарзі питання безпосередньо повязані з правовідносинами, які існували до моменту винесення ухвали Вищим спеціалізованим судом України від 23 вересня 2015 року. Не погоджуючись із вказаною постановою, скаржник просить суд визнати її неправомірною.

В судовому засіданні заявник підтримав скаргу.

Представники Дніпровського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.07.2012 року, зобовязано фізичну особу-підприємця ОСОБА_8 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до договору №ДК 05/12-10 від 02.12.2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.

08.10.2012 року за вказаним рішенням виданий виконавчий лист №2-6522/11 на підставі якого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження (постанова від 02.10.2014 року, (реєстраційний номер виконавчого провадження 44936256).

02.11.2015 у вищезазначеному виконавчому провадженні №44936256 начальник ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 прийняв постанову №1596/8, відповідно до якої (пункт 7 резолютивної частини постанови) постановив: «Скасувати постанову про відкриття виконавчого від 02.10.2014 ВП №44936256 на підставі ухвали по справі №175/5192/14-ц від 25.12.2014, винесеної Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області».

Так, 11.12.2015 року він подав до управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області скаргу від 11.12.2015 року «На постанову начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.2015», яка була зареєстрована в управлінні ДВС Головного територіального управління юстиції у дніпропетровській області 11.12.2015 за вх. №Л-1556-02/7.

У своїй скарзі від 11.12.2015 року він просив начальника управління ДВС ОСОБА_9 скасувати, як протиправне (незаконне), рішення начальника ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4, зазначене в п. 7 резолютивної частини постанови №1596/8 від 02.11.2015, із мотивів, що вказане рішення начальник ВДВС ОСОБА_4 обґрунтував недійсним (скасованим) судовим рішенням.

23.12.2015 за результатами розгляду його скарги від 11.12.2015 начальник управління ДВС ОСОБА_9 прийняв постанову №68/10/1/2015, відповідно до якої постановив «Скаргу ОСОБА_1 від 11.12.15 на постанову начальника відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.15 - залишити без задоволення». При цьому, свою постанову №68/10/1/2015 від 23.12.2015 про відмову в задоволенні його скарги від 11.12.2015 начальник управління ДВС ОСОБА_9 обґрунтував тим, що: «... заступником начальника Дніпропетровського районного управління юстиції - начальником відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 вказана постанова винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки вона була винесена за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 21.09.15, та вказані у скарзі питання безпосередньо пов'язані з правовідносинами, які існували до моменту винесення ухвали Вищим спеціалізованим судом України від 23.09.15», «... ОСОБА_1 при подачі скарги від 11.12.15 пропущений строк оскарження постанови начальника відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.15».

Отже, у задоволенні його скарги від 11.12.2015 року, щодо неправомірності рішення - пункту 7 постанови начальника ВДВС ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.2015 начальник управління ДВС ОСОБА_9 відмовив із підстав: указане рішення прийнято за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 21.09.2015 року; вказані у скарзі від 21.09.2015 року питання безпосередньо пов'язані з правовідносинами, які існували до моменту винесення ухвали Вищим спеціалізованим судом України від 23.09.2015 року; при подачі скарги від 11.12.2015 року ОСОБА_1 пропущений строк оскарження постанови начальника відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.2015 року.

Так, станом на 02.11.2015 року т.т., на момент прийняття начальником ВДВС ОСОБА_4 оскаржуваного рішення - пункту 7 постанови №1596/8 від 02.11.2015 про скасування постанови державного виконавця Біляковського О.М. від 02.10.2014 про відкриття виконавчого провадження №44936256 на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2014 по справі №175/5192/2014-ц, указана ухвала суду 1-ї інстанції була скасована ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних І кримінальних справ від 23.09.2015 року.

Тобто, пункт 7 постанови начальника ВДВС ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.2015 року безпідставно обґрунтований недійсною, скасованою ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2014 по справі №175/5192/2014-ц, і даний факт не ставиться під сумнів Верховним Судом у постанові від 06.06.2018 по справі №4с-175/97/2016-ц.

Щодо твердження начальника управління ДВС ОСОБА_9 про те,

що пункт 7 постанови №1596/8 від 02.11.2015 начальник ВДВС ОСОБА_4

прийняв за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 21.09.2015 року, то таке твердження начальника управління ДВС ОСОБА_9 є безпідставним та надуманим тому, оскільки в скарзі від 21.09.2015 року, вимоги про скасування постанови державного виконавця Біляковського О.М. від 02.10.2014 року про відкриття виконавчого провадження №44936256, не заявлялися.

Доказом цього є сама, скарга від 21.09.2015 року, відповідно до якої скаржник просив начальника ВДВС ОСОБА_4 скасувати постанови державного виконавця Балкової М.Б. від 27.03.2015 року, у т.ч.: про скасування постанови державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 23.01.2014 року про відновлення виконавчого провадження №44936256; про скасування постанови державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_3 від. 05.11.2014 року про накладення на ОСОБА_8 штрафу; про скасування постанови державного виконавця . ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 27.10.2014 року про накладення на ОСОБА_8 штрафу; про . скасування постанови державного виконавця ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 02.10.2014 року про відкриття виконавчого провадження №44936256.

Вищезазначене повністю спростовує, твердження начальника управління ДВС ОСОБА_9 про те, що постанова начальника ВДВС ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.2015 «... була винесена за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 21.09.15» (мовою оригіналу).

У пункті 7 оскаржуваної постанови начальника ВДВС ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.2015 року, зазначено: «Скасувати постанову про відкриття виконавчого від 02.10.2014 ВП №44936256 на підставі ухвали по справі №175/5192/14-ц від 25.12.2014, винесеної Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області».

Отже, 02.11.2015 року начальник ВДВС ОСОБА_4 скасував постанову від 02.10.2014 року про відкриття, виконавчого провадження №44936256 на підставі ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.12.2014 по справі№175/5192/14-ц, а не на підставі якихось невідомих правовідносин, які, нібито, існували до моменту прийняття Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і. кримінальних справ ухвали від 23.09.2015 по справі №175/5192/14-ц.

Частиною 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV) чинним на момент виникнення правовідносин, за правилами якої мала розглядатися скарга від 11.12.2015 року у виконавчому провадженні №44936256, передбачено: «Скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у: десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду».

Отже, Законом - ч. 8 ст. ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XlV) передбачені лише строки на оскарження постанов начальника відділу ДВС до вищестоящого органу ДВС або до суду.

Натомість, жодним Законом України або нормативно-правовим актом не передбачені будь які правові наслідки пропуску строку на оскарження, встановленого ч, 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV).

Із урахуванням вищезазначених обставин, при розгляді вказаної справи не має жодного юридичного значення - пропустив чи не пропустив десятиденний строк, передбачений ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV), при оскарження пункту 7 постанови начальника ВДВС ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.2015 року начальнику управління ДВС ОСОБА_9

Оскаржувану постанову начальника ВДВС ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.2015 року, скаржник отримав 06.12.2015 року, і оскарживши вказану постанову до начальника управління ДВС ОСОБА_9 11.12.2015 року, він не порушив 10-денний строк на оскарження, передбачений ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Указані факти встановлені ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2017 року по справі №175/4450/2016, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.09.2017 року.

Так, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2017 року по справі №175/4450/2016, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.09.2017 року установлено: при зверненні до начальника управління ДВС ОСОБА_9 зі скаргою від 11.12.2015 року у виконавчому провадженні №44936256 заявник ОСОБА_1 не порушив 10-денний строк на оскарження, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», Журнал реєстрації вихідної кореспонденції ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції не є належним та допустимим доказом фактичного відправлення поштової кореспонденції адресату; в Журналі реєстрації вихідної кореспонденції за 02.11.2015 за вих. №20469 відсутній запис про реєстрацію постанови начальника ВДВС ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.2015 для направлення ОСОБА_1, не зазначено назви документу, який був зареєстрований для направлення ОСОБА_1; Законом України «Про виконавче провадження», за правилами якого мала бути розглянута скарга ОСОБА_1 від 11.12.2015, не передбачено жодних правових наслідків пропуску 10-денного строку на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Предметом судового оскарження по справі №175/4450/2016-ц була неправомірна постанова начальника управління ДВС ОСОБА_9 №1/10/1/2016 від 28.10.2016 року, яку начальник управління ДВС ОСОБА_9 прийняв за результатами повторного розгляду скарги від 11.12.2015 року на неправомірне рішення - пункт 7 постанови начальника ВДВС ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.2015 у виконавчому провадженні №44936256.

Предметом судового оскарження по справі №4с-175/97/2016-ц є неправомірна постанова начальника управління ДВС ОСОБА_9 №68/10/1/2015 від 23.12.2015 року, яку начальник управління ДВС ОСОБА_9 прийняв за результатами розгляду його скарги від 11.12.2015 року на неправомірне рішення - пункт 7 постанови начальника ВДВС ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.2015 у виконавчому провадженні №44936256.

Крім цього, спільним між двома цивільними справами №4с-175/97/2016-ц та №175/4450/2016-ц є: одне й теж виконавче провадження №44936256; одне й теж неправомірне рішення - пункт 7 постанови начальника ВДВС ОСОБА_4Ю, №1596/8 від 02.11.2015; одна, й таж скарга від 02.11.2015 року на неправомірне рішення - пункт 7 постанови начальника ВДВС ОСОБА_4 №1596/8 від 02.1.1.2015; одне й теж неправомірне рішення начальника управління ДВС. ОСОБА_9 за результатами розгляду скарги від 02.11.2015 року про відмову в задоволенні скарги від 02.11.2015 із мотивів пропуску 10-денного строку на оскарження пункту 7 постанови начальника ВДВС ОСОБА_4 №1596/8 від 02.11.2015.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України «Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом».

Із урахуванням вищезазначеного та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України при повторному розгляді справи №4с-175/97/2016-ц не підлягають доказуванню факти, встановлені ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2017 по справі №175/4450/2016, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.09.2017, а саме: при зверненні до начальника управління ДВС ОСОБА_9 зі скаргою від 11.12.2015 у виконавчому провадженні №44936256 заявник ОСОБА_1, не порушив 10-денний строк на оскарження, передбачений Законом України «Про виконавче провадження»; Журнал реєстрації вихідної кореспонденції ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції не є належним та допустимим доказом фактичного відправлення поштової кореспонденції адресату; в Журналі реєстрації вихідної кореспонденції за 02.11.2015 за вих. №20469 відсутній запис про реєстрацію постанови начальника ВДВС ОСОБА_4 №1596/8 від 02.1.1.2015 для направлення ОСОБА_1, не зазначено назви документу, який був зареєстрований для направлення Линнику.А.О.; Законом України «Про виконавче провадження», за правилами якого мала бути розглянута скарга ОСОБА_1 від 11.12.2015, не передбачено жодних, правових наслідків пропуску 10-денного строку на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Щодо дотримання строків оскарження постанови начальника управління ДВС ОСОБА_9 №68/10/1/2015 від 23.12.2015 у судовому порядку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про. порушення її прав чи свобод.

Відповідно до супровідного листа, яким постанова начальника управління ДВС ОСОБА_9 №68/10/1/2015 від 23.12.2015 року була направлена скаржнику, вказана постанова була зареєстрована в Журналі вихідної кореспонденції управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23.12.2015 року за вих. №Л-1556-02/7.

А відповідно до відбитку поштового штемпеля на конверті, в який були, вкладені супровідний лист управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.12.2015 за вих. №Л-1556-02/7 разом із постановою начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_9 №68/10/1/2015 від 23.12.2015, указана постанова начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_9 №68/10/1/2015 від 23.12.2015 фактично була здана до поштового відділення для відправки на мою адресу - 26.12.2015. Даний факт ніким із учасників судового процесу не оспорюється.

На підтвердження вищезазначеного, 11.07.2016 Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області долучив до матеріалів справи (в копіях): супровідний лист управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.12.2015 за вих. №Л-1556-02/7 про направлення на мою адресу постанови начальника управління ДВС ОСОБА_9 №68/10/1/2015 від 23.12.2015; конверт із відбитком поштового штемпеля 26.12.2015), на якому зазначено «Відправник» - «Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області», а «Отримувач» - ОСОБА_1О.», у який був вкладений супровідний лист управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.12.2015 за вих. №Л-1556-02/7 про направлення на мою адресу постанови начальника . управління. ДВС ОСОБА_9 №68/10/1/2015 від 23.12.2015 та постанова начальника управління ДВС ОСОБА_9 №68/10/1/2015 від 23.12.2015.

Указані документи є письмовими доказами того, що зареєстрована в Журналі вихідної кореспонденції управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23.12.2015 за вих. №Л-1556-02/7 постанова начальника управління ДВС ОСОБА_9 №68/10/1/2015 від 23.12.2015 фактично була відправлена (здана до поштового відділення для відправки) - тільки 26.12.2016 року.

Одже, 29.12.2015 року він отримав постанову начальника управління ДВС ОСОБА_9 №68/10/1/2015 від 23.12.2015 року, яка була направлена засобами поштового зв'язку 26.12.2015. Даний факт ніким із учасників судового процесу по справі №4с-175/97/2016-ц не спростований і не оспорюється.

Із урахуванням дати фактичного отримання оскаржуваної постанови (29.12.2015), десятиденний строк на оскарження постанови начальника управління ДВС ОСОБА_9 №68/10/1/2015 від 23.12.2015 року розпочався з 30.12.2015 року та закінчувався 08.01.2016 року.

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою, ОСОБА_1 звернувся 05.01.2016 року, т.т., до закінчення десятиденного строку на оскарження, яка була подана до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області шляхом здачі вказаної скарги 05.01.2016 до поштового відділення для відправки до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті (т.1, а.с.17).

Отже, звернувшись 05.01.2016 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову начальника управління ДВС ОСОБА_9 №68/10/1/2015 від 23.І2.2015 року, шляхом здачі вказаної скарги 05.01.2016 року до поштового відділення для відправки до Дніпропетровського районного; суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 не порушив строки, передбачені ст. 385 ЦПК України.

На підставі вищевказаного вважаю, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 447-451 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 23.12.2015 року - задовольнити.

Визнати неправомірною постанову начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 №68/10/1/2015 від 23.12.2015 року у виконавчому провадженні №44936256.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.О.Ребров