Дата документу 14.05.2019 Справа № 318/272/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/272/19
Провадження №22-ц/807/1851/19
Головуючий в 1-й інстанції Комишня Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарСеменчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2019 року, постановлену в м. Кам`янка-Дніпровська про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кошти в якості відшкодування майнової шкоди.

Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2019 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди за недонос речового майна. Роз`яснено Військовій частині НОМЕР_1 , що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те що, питання відшкодування матеріальної шкоди регулюються Цивільним кодексом та виникає із цивільних правовідносин, а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положенням ч. 1 п. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В позові Військова частина НОМЕР_1 посилається на те, що відповідачі були зараховані до списків особового складу військової частини та всі види забезпечення, на продовольче забезпечення з жовтня 2016 року. Під час проходження служби вони забезпечувались форменим одягом за рахунок державних коштів. Відповідачів було звільнено наказом командира у запас та виключено з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Кам`янсько-Дніпровського РВК Запорізької області. При звільненні, з відповідачів за речове майно строк носіння якого не закінчився, з урахуванням зносу підлягала утриманню сума коштів - з ОСОБА_2 5724,34 грн., з ОСОБА_1 6111,06 грн. Під час виключення із списків особового складу військової частини з ОСОБА_2 було утримано частково кошти в сумі 3163,85 грн., з ОСОБА_1 1678,25 грн. Залишилися невідшкодованими вартість виданих відповідачам предметів речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу в сумі 2560,49 грн. з ОСОБА_2 , 4442,81 грн. з ОСОБА_1 , яка підлягає стягненню з них.

У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з п. 17 ч.1 п.1 ст. 4 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною 4 ст. 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Як вірно вказав суд першої інстанції, позов пред`явлено військовою частиною до фізичних осіб - колишніх військовослужбовців про стягнення майнової шкоди, завданої ними під час проходження військової служби. Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачами шкоди державі під час проходження публічної служби.

Такі правовідносини регулюються нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та іншими актами.

Зокрема, норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначають основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлюють єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантують військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За приписами ч.ч. 1-4 ст.9 Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст. 9-1 Закону).

Порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі - військовослужбовці), а також стягнення вартості виданих військовослужбовцям предметів речового майна, врегульовано Інструкцією про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України».

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що вирішуваний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції у сфері державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження правильними.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Доводів, які б вказували на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги.

Крім того, оскільки відповідно до ухвали апеляційного суду від 10.04.2019 року сплата апелянтом суми судового збору в розмірі 384,20 грн. за подання апеляційної скарги була відстрочена до ухвалення рішення у справі, тому зазначена сума підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 15 лютого 2019 року у цій справі залишити без змін.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 15 травня 2019 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков