15.03.2019 Єдиний унікальний номер 205/1680/15-ц
Єдиний унікальний номер 205/1680/15ц
Провадження № 6/205/75/19
УХВАЛА

15 березня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб подання старшого державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2019 року старший державний виконавець Новокодацького ВДВС Демська Г.С. звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із поданням про тимчасове обмеження боржника у права виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, заінтересовані особи: Пашков В.І., ОСОБА_2

У поданні державний виконавець посилається на те, що на виконанні у Новокодацькому ВДВС м. Дніпра перебуває зведене виконавче провадження № 56850261 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики у розмірі 3 030 607 гривень та відсотків від простроченої суми у розмірі 58 673 гривні 48 коп., а також судових витрат у розмірі 3 775 гривень 80 коп. Боржником ОСОБА_1 рішення суду не виконується, на виклики державного виконавця боржник не з`являється, майна, на яке можливо звернути стягнення, немає, згідно з відомостями ПФУ та ДФС доходи не отримує. За повідомлення Головного центру обробки спецінформації Державної прикордонної служби України листом № 0.184-7227/0/15-19 від 21 вересня 2019 року ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України. Оскільки боржник ухиляється від виконання рішення, вимоги виконавчого документа не виконує, не вживає заходів щодо виконання рішення, просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Новокодацький ВДВС м. Дніпра у судове засідання свого представника не направив, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Розглянувши матеріали поданого подання, дослідивши та оцінивши додані до нього докази, суд прийшов до висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Новокодацького ВДВС м. Дніпра перебуває зведене виконавче провадження № 56850261 (а.с. 4).

Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 19 лютого 2018 року з метою виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року було видано два виконавчі листи № 205/1680/15-ц (а.с. 7, 10).

Постановою старшого державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра № 55903938 від 01 березня 2018 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 3 775 гривень 80 коп. (а.с. 5 оберт).

06 березня 2018 року листом старшого державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра на адресу Пашкова ОСОБА_3 . було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 5, 6).

Постановою старшого державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра № 56105351 від 04 квітня 2018 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 3 089 280 гривень 48 коп. (а.с. 8 оберт).

Викликами державного виконавця від 01 березня 2018 року (а.с. 20) та 04 квітня 2018 року (а.с. 21) боржника ОСОБА_1 було зобов`язано явкою до Новокодацького ВДВС м. Дніпра.

Відповідно до інформації, наданої органами ДФС України (а.с. 19) та ПФУ України (а.с. 18), боржник доходи не отримує.

ОСОБА_1 , згідно з відомостями, які було надано Держприкордонслужбою України від 04 лютого 2019 року, систематично здійснював перетин державного кордону України та перебував поза межами України з 27 березня 2018 року по 12 лютого 2019 року (а.с. 22).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.п. 2, 8 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну» невиконання рішення суду є підставою для заборони виїзду з України.

Вимогами п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, з матеріалів подання вбачається, що державний виконавець не надав доказів на підтвердження факту, що ОСОБА_1 з метою ухилення від виконання рішення суду має намір виїхати за межі України. Окрім того, старший державний виконавець Новокодацького ВДВС м. Дніпра, як на підставу подання посилається на те, що боржникові надсилалися постанови про відкриття виконавчого провадження та його зобов`язували явкою до виконавчої служби. Проте, у матеріалах подання наявне підтвердження про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення судових витрат у розмірі 3 775 гривень 80 коп., що підтверджується реєстром ВПЗ про відправлення поштової кореспонденції. На підтвердження направлення боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 квітня 2018 року про стягнення 3 089 280 гривень 48 коп. виконавцем до суду надано реєстр поштових відправлень (а.с. 9), однак суд не вважає даний доказ належним, тому що відсутнє підтвердження (штам ВПЗ, чек, квитанція) про прийняття відділенням пошти вказаних листів до відправки.

Також, старшим державним виконавцем не надано суду доказів, що ним вчинялися усі можливі розшукові дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» з метою встановлення місця перебування чи проживання або ж примусовий привід боржника ОСОБА_1

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон, а також громадянинові, який має паспорт може тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Відповідно до Конституції України обмеження пересування громадянину є одним з найсуворіших заходів впливу на особу, що умисно ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до Указу президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень суду» від 24.03.2008 року, суд може, але не зобов`язаний вживати заборону на виїзд боржника.

При цьому, сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є, відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», безумовною підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Зазначена позиція викладена Верховним судом України у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Між тим, матеріали подання не містять будь-яких доказів намірів боржника виїхати за межі України на постійне місце проживання з метою ухилення від виконання рішення суду і ґрунтуються лише на припущеннях.

Суду не надано доказів на підтвердження виклику боржника до виконавчої служби з приводу вищевказаного виконавчого провадження та взагалі щодо обізнаності останнього про наявність такого виконавчого провадження.

При цьому суд враховує, що саме державний виконавець, як ініціатор вирішення питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві на виїзд, зобов`язаний зазначити у поданні передбачені законом підстави для такого обмеження і надати відповідні докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

За таких обставин, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки не доведено доцільності застосування до боржника заходу впливу у вигляді тимчасового обмеження виїзду за межі України та державним виконавцем не надано доказів, що ним вжито усіх можливих заходів щодо виклику або примусового приводу боржника.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: