Справа № 541/1002/19
Провадження № 2-з/541/5/2019
У Х В А Л А

13 травня 2019 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

10 травня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій просила встановити заборону ОСОБА_2 здійснювати на частині належної їй земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , будь - які роботи стосовно існуючих та нових трубопроводів і інших мереж водопостачання, водовідведення, газопостачання, електричних мереж з вул. Личанської і до належної їй земельної ділянки, що можуть призвести до демонтажу, пошкодження та відсутності можливостей забезпечення належної експлуатації існуючих комунікацій водо-, газо- та електрозабезпечення та прокладання нових, відповідно до позовних вимог, а також заборонити перекривати єдиний прохід від/до належної їй частини будинковолодіння від/до дороги загального користування.

Разом із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 подала позовну заяву до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту щодо земельної ділянки.

Відповідно до положень ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Положеннями ч.1 ст. 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 4 Постанови №9 від 22.12.2006 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 41 Конституції України встановлено - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Дослідивши надані із позовною заявою позивачем докази та оцінивши їх в сукупності, вважаю, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Зі змісту доданих до заяви позивача документів випливає, що заявник ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 Власником земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 . На земельних ділянках розташований житловий будинок, що перебуває у спільній частковій власності сторін. Через земельну ділянку, що належить ОСОБА_2 прокладенні комунікаційні лінії водопостачання, електрозабезпечення та газозабезпечення будинку. Заявник ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту щодо земельної ділянки , яка належить ОСОБА_2

Заявник ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову не вказала саме на яку частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , необхідно встановити заборону проводити роботи стосовно існуючих та нових трубопроводів і інших мереж водопостачання, водовідведення, газопостачання, електричних мереж та не надано будь - яких доказів, що ОСОБА_2 має намір проводити чи проводить якісь роботи стосовно існуючих та нових трубопроводів і інших мереж водопостачання, водовідведення, газопостачання, електричних мереж, та які підтверджують, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до п.п, 6,9 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Положеннями ч. 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявником не обгрунтована необхідність забезпечення позову, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Копію ухвали направити сторонам по справі - для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя В. М. Куцин