Справа № 425/138/19
Провадження № 22-ц/810/248/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1, відповідач -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційні скарги ОСОБА_1

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 лютого 2019 року тадодаткове рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 березня 2019 року, ухвалені Рубіжанським міським судом у складі: судді Москаленко В.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексації аліментів,

в с т а н о в и в:

У січня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що 26 жовтня 2001 року між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 370. Від вказаного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 29 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області розірвано шлюб, актовий запис №131. Дитина проживає разом з позивачем.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 листопада 2004 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 у розмірі 70 грн. у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів з ОСОБА_2 за період з листопада 2004 року по серпень 2018 року проводилось державною виконавчою службою без нарахування індексації, тому позивач із посиланням на вимоги ст. 184 СК України, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та правових висновків Верховного Суду України просила стягнути з відповідача індексацію аліментів у розмірі 17733,40 грн. за наростаючим підсумком індексу споживчих цін, починаючи з листопада 2004 року.

Відповідачем на позовну заяву подано відзив, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебував на примусовому виконанні в ДВС і обов'язок проведення індексації в силу закону було покладено на державного виконавця, доказів звернення стягувача до ДВС не надано, тому ОСОБА_1 слід звертатися до Рубіжанського ВДВС за відповідним перерахунком. Позивачем зроблений помилковий розрахунок індексації, оскільки індексація нараховується щомісячно, якщо індекс споживчих цін у певному місяці перевищує поріг індексації згідно з вимогами частини першої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а позивачем проведено розрахунок за всі місяці, без врахування неперевищення законодавчо встановленого на відповідні періоди порогу індексації у 101 % та 103 %.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексації аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 індексацію аліментів за період з листопада 2004 року по серпень 2018 року в сумі 103,16 грн.

Додатковим рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 березня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 763,94 грн. та стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 4,46 грн.

В апеляційній скарзі на рішення суду позивач ОСОБА_1 вважає, що рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 лютого 2019 рокупостановлено з порушенням норм матеріального права, викладених в Постанові КМУ № 1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», не відповідає нормам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, тому просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги, оскільки судом невірно визначені індекси споживчих цін для визначення порогу індексації, які мають обчислюватися шляхом множення місячних індексів інфляції споживчих цін, починаючи з березня 2003 року; за базовий місяць слід приймати листопад-грудень 2004 року як місяць, в якому призначені аліменти; розрахунок індексації слід проводити з лютого 2005 року як місяця, коли вперше виникло право на індексацію аліментів з урахуванням величини індексу споживчих цін, яка перевищила поріг індексації у 101 %, а з 01.01.2016 року - 103 %, і індекси споживчих цін у відповідних місяцях слід рахувати наростаючим підсумком. Вказане призвело до неправильного вирішення справи у частині визначення розміру індексації аліментів. Відповідачем розрахована індексація за вказаний період у сумі 94,48 грн.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення суду скаржник просить скасувати додаткове рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 березня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору, оскільки вона як позивач у справах про індексацію аліментів звільнена від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

У відзиві на апеляційну скаргу на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 лютого 2019 року відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення скарги, оскільки зроблений позивачем розрахунок індексації не відповідає законодавству в частині формули такого розрахунку відповідно до законодавства, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги,колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебували в шлюбі, який 29 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області розірвано, актовий запис №131. Від вказаного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 09.11.2004 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 70 гривень щомісячно (а.с. 10).

Виданий на підставі вказаного рішення суду виконавчий лист про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 70 грн. щомісячно знаходився на примусовому виконанні у Рубіжанському міському відділі виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Згідно довідки-розрахунку Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 40308 від 12.11.2018 року станом на 29.08.2018 року переплата за виконавчим листом № 2-3340 від 09.11.2004 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 70,00 грн. щомісячно, складає 373,27 грн.

З вказаної довідки вбачається, що 30.08.2018 року на адресу Рубіжанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області надійшов виконавчий лист № 2/425/176/18 від 30.08.2018 року, виданий Рубіжанським міським судом Луганської області про зміну розміру стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 30.08.2018 року.

Тому 18.09.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до вимог п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, станом на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі закінчено і виконавчий документ направлено до суду (а.с. 11-13).

Згідно довідки № 25615 від 19.12.2018 року Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Задовольняючи часткового позовні вимоги та стягуючи з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 індексацію аліментів у розмірі 103,16 грн., суд виходив із наявного у позивача права на індексацію аліментів, проте не погодив надані позивачем розрахунку такої індексації за період з березня 2005 року по грудень 2016 року, зроблені за кожен місяць, тобто і за ті місяці, коли величина споживчих цін не перевищувала поріг індексації, як помилкові та не засновані на нормах, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та матеріалах справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з огляду на таке.

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення». У частині першій статті 2 цього закону визначені об'єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об'єктів не відносився.

Верховний Суд України у своїй постанові від 06 листопада 2013 року, прийнятій у справі № 6-113цс13, висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

17 травня 2016 року прийнято Закон України № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», пунктом 1 розділу І якого внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Цим Законом, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, включено до переліку об'єктів індексації, визначених у частині першій статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Закон України від 17 травня 2016 року № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» набрав чинності 12 червня 2016 року.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» величину «101» замінено величиною «103».

Таким чином, з 24 грудня 2015 року індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 103 відсотки.

Відповідно до п. 10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, прийнятого з метою реалізації Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення», обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Для аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, що були призначені до червня 2016 р., обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності Законом України від 17 травня 2016 р. № 1368-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі».

При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відповідно до довідки до акту повторного огляду медико-соціальною комісією є інвалідом другої групи (а.с. 29), розмір його пенсії становить за лютий-квітень 2018 року - 1009,00 грн., а з травня 2018 року - 1452,00 грн. (а.с. 30).

Суд правильно врахував наведене та правила, викладені в постанові Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», враховуючи не перевищення визначеного до 01 січня 2016 року індексу інфляції 101%, а з 01 січня 2016 року - 103%, суд прийшов висновку про наявність правових підстав для застосування індексу інфляції наступним чином:

у 2004 році: листопад 101,6(101,6-100)* 51,26/100 = 0,82; грудень 102,4(102,4-100)*70/100 = 1,68;

у 2005 році: січень 101,7(101,7-100)*70/100 = 1,19; лютий 101,0 (101,0-100)*70/100 = 0,7; листопад 101,2 (101,2-100)*70/100 = 0,84;

у 2006 році: січень 101,2 (101,2-100)*70/100 = 0,84; лютий 101,8 (101,8-100)*70/100= 1,26; вересень 102,0 (102,0-100)*70/100 = 1,4; жовтень 102,6 (102,6-100)*70/100 = 1,82;

листопад 101,8 (101,8-100)*70/100 = 1,26;

у 2007 році: червень 102,2 (102,2-100)*70/100 = 1,54; липень 101,4 (101,4-100) *70/100 = 0,98; вересень 102,2 (102,2-100)*70/100 = 1,54; жовтень 102,9 (102,6-100)*70/100 = 2,03; листопад 102,82 (101,8-100)*70/100 = 1,54; грудень 102,1 (102,1-100)*70/100 = 1,47;

у 2008 році: січень 102,9 (102,9-100)*70/100 = 2,03; лютий 102,7 (102,7-100)*70/100 = 1,89; березень 103,8 (103,8-100)*70/100 = 2,66; квітень 103,1 (103,1-100)*70/100 = 2,17;

травень 101,3 (101,3-100)*70/100 = 0,91; вересень 101,1 (101,1-100)*70/100 = 0,77;

жовтень 101,7 (101,7-100)*70/100= 1,19; листопад 101,5 (101,5-100)*70/100 = 1,05

грудень 102,1 (102,1-100)*70/100 =1,47;

у 2009 році: січень 102,9 (102,9-100)*70/100 = 2,03; лютий 101,5 (101,5-100)*70/100 = 105; березень 101,4 (101,4-100)*70/100 = 0,98; червень 101,1 (101,1-100)*70/100 = 0,77;

листопад 101,1 (101,1-100)*70/100 = 0,77;

у 2010 році: січень 101,8 (101,8-100)*70/100 =1,26; лютий 101,9 (101,9-100)*70/100 = 1,33; серпень 101,2 (101,2-100)*70/100 = 0,84; вересень 102,9 (102,9-100)*70/100 = 2,03;

у 2011 році: січень 101,0 (101,0-100)*70/100 = 0,7; березень 101,4 (101,4-100)*70/100 = 0,98; квітень 101,3 (101,3-100)*70/100 = 0,91;

у 2014 році: березень 102,2 (102,2-100)*70/100 = 1,54; квітень 103,3 (103,3-100)*70/100 = 2,31; травень 103,8 (103,8-100)*70/100 = 2,66; червень 101 (101-100)*70/100 = 0,77; вересень 102,9 (102,9-100)*70/100 = 2,03; жовтень 102,4 (102,4-100)*70/100 = 1,68;

листопад 101,9 (101,9-100)*70/100= 1,33; грудень 103 (103-100)*70/100 = 2,1;

у 2015 році: січень 103,1 (103,1-100)*70/100 = 2,17; лютий 105,3 (105,3-100)*70/100 = 3,71; березень 110,8 (110,8-100)*70/100 = 7,56; квітень 114 (114-100)*70/100 = 9,8;

травень 102,2 (102,2-100)*70/100 = 1,54; вересень 102,3 (102,3-100)*70/100 = 1,61;

листопад 102,0 (102,0-100)*70/100= 1,4;

у 2016 році: квітень 103,5 (103,5-100)*70/100 = 2,45, а загалом - 103,16 грн.

Оскільки доводом апеляційної скарги є саме невірне застосування норм матеріального права, викладених у п. 4 Постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 року та невірне застосування індексів споживчих цін для визначення порогу індексації, колегією суддів перевірений вказаний розрахунок та встановлено, що він здійснений як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Натомість застосований позивачем алгоритм розрахунку свідчить про помилкове власне тлумачення норм закону, а саме - додавання до кожного наступного за березнем 2005 року місяцем всіх попередніх коефіцієнтів таким чином, що за серпень 2018 року величина приросту індексу споживчих цін для проведення індексації у відсотках становить 434,2 відсотки, і на розмір аліментів за серпень 2018 року 67,57 грн. (неповний місяць) сума індексації становить 293,39 грн. (а.с. 47-56).

Вказане є помилковим, оскільки відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення дійсно провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону, у той час, коли статтею 3 вказаного закону визначено, що індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Вказані індекси споживчих цін публікуються Державною службою статистики України, і вони наявні в загальному доступі.

Наведене у своїй сукупності свідчить про те, що поняття «наростаючого підсумку» застосовано законодавцем для визначення індексу споживчих цін саме спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади.

За таких обставин позивачем помилково застосовано власний механізм для розрахунку суми індексації, а судом та відповідачем вірно застосовано норми матеріального права для такого розрахунку.

Проте, за березень 2005 року індекс споживчих цін згідно даним Державної служби статистики України становить 101,6, а не 100,7, як помилково вказано судом, і відповідно до розрахунку не взято як такий, що не перевищив 101 %.

Таким чином, сума інфляційних нарахувань за березень 2005 року підлягає зарахуванню до загальної суми.

Вказане неправильне застосування норм матеріального права у наведеній частині відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення та збільшенню стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 індексації аліментів за період з листопада 2004 року по серпень 2018 року з 103,16 грн. до 104,28 грн.

Слушними є доводи апеляційної скарги про помилковість додаткового рішення, яким вирішено долю судових витрат та вони стягнуті з обох сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 як позивач у справі про стягнення індексації аліментів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, а відповідач ОСОБА_2 так само звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 вказаної норми.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

За таких обставин додаткове рішення як ухвалене з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права відповідно до частини 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про віднесення судових витрат на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 лютого 2019 року задовольнити частково.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 лютого 2019 року змінити, збільшивши розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 індексації аліментів за період з листопада 2004 року по серпень 2018 року з 103,16 грн. до 104,28 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 березня 2019 року задовольнити.

Додаткове рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 березня 2019 року скасувати.

Віднести судові витрати на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 06 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: