Провадження № 2-п/344/65/19
У Х В А Л А

28 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Кондратів Х.І.,

представника відповідача Стецюк С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

встановив:

відповідач подав суду заяву про скасування заочного рішення, в якій вказано, що 22/11/2013 ухвалено судове рішення Івано-Франківського міського суду, яким стягнуто з нього на користь позивача 47318,72 гривень боргу, про яке відповідач дізнався 03/04/2019 в листі Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області, в якому повідомлено про визначення вартості його майна - 1/2 частки квартири по АДРЕСА_1 ; відповідач не отримував судові виклики, не подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала заяву з підстав, що в ній вказана та надала перед судом пояснення про те, що про судове рішення від 2013 року позивачеві не було відомо, є позивач співвласником квартири, оцінку якої здійснено на стадії примусового виконання судового рішення, дізнався про зміст судового рішення під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, позов розглянуто без участі усіх сторін, повістки про виклик в суд від 18/08/2013 та, від 22/08/2013 не отримав, не проживав в спірній квартирі до лікування від наркозалежності, лікувався від наркозалежності, з 2008 року матір відповідача перебувала за кордоном, бабуся відповідача, яка проживала в квартирі не повідомляла відповідача про судові розгляди справи за його участі, оскільки він був не втому стані щоб його повідомляти, пеня перевищує розмір позики, пеню нараховано за весь період, а не за один рік.

Також представник позивача просила суд скасувати заочне рішення та призначити розгляд справи в загальному позовному провадженні. Однак порядок розгляду заяв про оскарження заочного рішення встановлено главою 11 ЦПК України. Відповідний порядок є спеціальним

Відповідно до п. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Отже клопотання представника відповідача про скасування заочного рішення та призначення після цього судового засідання в порядку загального судового розгляду вже вирішеного процесуального питання позбавлено правових підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

15/07/2013 позивачем подано позов до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечила обставин укладення договору позики, його умов, порядку виконання, порядку обчислення заборгованості.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином процесуальним законом визначено предмет судового розгляду за заявою про перегляд заочного рішення.

В судовому засіданні представник відповідача надала пояснення про те, що відповідач не отримав повістки про виклик в суд від 18/08/2013та, від 22/08/2013.

Судом надіслано відповідачеві повідомлення про виклик в судове засідання від 18/08/2013та, від 22/08/2013.

Відповідно до п. 8 ст. 128 ЦПК України (в редакції на час вчинення відповідної процесуальної дії) днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду є доказом повідомлення відповідача про час і місце судового розгляду.

Відповідно до заяви відповідача на ім`я позивача про надання позики ним повідомлено місце свого проживання і перебування, яке відповідає місцю, що зазначено в позовній заяві.

Отже пояснення представника відповідача про те, що відповідач не був повідомлений у спосіб, що встановлений процесуальним законом не відповідає дійсності. Відповідно до змісту ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи за його участі.

Крім цього пояснення представника відповідача про те, що бабуся відповідача, яка проживала за місцем його реєстрації, проживання та знаходження квартири, в речовому праві на яку відповідачу належить 1/2 частки, не повідомляла відповідача про судовий розгляд справи за його участі, оскільки турбувалась про стан його здоров`я є поясненням про те, що повнолітня особа за місцем проживання відповідача свідомо відмовлялась в отриманні викликів в судове засідання, які їй вручались представником підприємства зв`язку і свідчить про зловживання відповідачем процесуальними правами.

В п. 1 ст. 81 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Безпосередньо на відповідача покладаються негативні наслідки не виконання ним його прав і обов`язків щодо прибуття в судове засідання, надання перед судом пояснень і доказів щодо обґрунтування його правової позиції в спорі та заперечення позову і подання заяв про застосування правових наслідків спливу позовної давності, співвідношення розміру позики та розміру претензії позивача за позовом.

Крім цього скасування заочного рішення від 2013 року без належних на те правових підстав означало б порушення принципу юридичної визначеності в даному спорі та порушення прав позивача, на користь якого ухвалено судове рішення.

Так в ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено заборону для будь-яких осіб зловживати правами, що визначені в Конвенції.

Таким чином перед судом не доведено правових підстав для перегляду заочного рішення, що передбачені в ст. 288 ЦПК України, а саме: якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

постановив :

залишити заяву без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бородовський С.О.