Провадження № 2/761/2989/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

за участю :

секретаря судового засідання - Мусійчук В.С.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року позивач Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (далі-позивач) звернулося до Шевченківського районного суду в м. Києві з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1, та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», який є правонаступником ПАТ «Київенерго», за результатами аналізу оплат з'ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов'язання по сплаті за надані послуги. У звязку з наведеним, а також посилаючись на те, що станом на 01.06.2018 року у відповідача утворилась заборгованість, яка, враховуючи інфляційні витрати та 3% річних, складає 9178,32 грн.

Тому позивач просив суд стягнути з відповідача вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 9178,32 грн. та зарахувати на рахунок із спеціальним режимом використання НОМЕР_2 у ТВБВ №10026/0104 філії Головного управління по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, ; стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 712,36 грн., інфляційну складову в розмірі 2662,46 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. та зарахувати на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 у ТВБВ №10026/0104 філії Головного управління по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, .

У судове засідання представник позивача не зявився, звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника та винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ст. 280 ЦПК України).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

27.12.2018 року ухвалою справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» - правонаступник ПАТ «Київенерго» відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Наявність відносин між сторонами, а, отже, і виникнення цивільних прав та обов'язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює постачання електричної енергії, а відповідач має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Позивач зазначає, що станом на 01.06.2018 року у відповідача наявна заборгованість перед підприємством позивача за спожиту електричну енергії з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції в сумі 12553,14 грн., з яких: борг в розмірі 9178,32 грн.; 3% річних в розмірі 712,36 грн.; інфляційна складова в розмірі 2662,46 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, перевіреними у судовому засіданні, незважаючи на попередження про необхідність сплати заборгованості, свої зобов'язання відповідач не виконує.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.1999 року № 1357 «Про затвердження правил користування електричною енергією для населення», правила користування електричною енергією для населення, регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обовязкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності.

Водночас, як передбачено пп. 19-22 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача. Оплата спожитої електричної енергії може здійснюватися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються енергопостачальником; за карткою попередньої оплати.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 року в справі 6-68цс12, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобовязанням, у якому, серед інших прав і обовязків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 322, 509, 525, 526, 610, 612, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352-354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (м. Київ, вул. Мельникова, 31, ) до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за електричну енергію в розмірі 9178,32 грн. та зарахувати на рахунок із спеціальним режимом використання НОМЕР_2 у ТВБВ №10026/0104 філії Головного управління по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» 3% річних в розмірі 712,36 грн., інфляційну складову в розмірі 2662,46 грн., судовий збір в розмірі 1762,00 грн. та зарахувати на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 у ТВБВ №10026/0104 філії Головного управління по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, або в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідачем, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 15.04.2019 року.

Суддя