ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/419/19 Номер провадження 22-ц/814/2405/19Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є. А. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Абрамова П.С., Дряниці Ю.В.

розглянувши в апеляційному суді м. Полтаві у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвоката Патрик Ганни Григорівни на заочне рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 02 липня 2019 року, ухвалене суддею Смілянським Є.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та просив стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 53085 грн., 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1536,80 грн. та за надану правничу допомогу в сумі 8000 грн., а всього - 9536,80 грн.

Заочним рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 02 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА» на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 53085 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судові витрати в загальній сумі 9536,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилась третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), оскарживши його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі представник скаржника адвокат Патрик Г.Г., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, прохає скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, а також стягнути з позивача судовий збір за подання апеляційної скарги.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про стягнення зі страховика на користь позивача страхового відшкодування у сумі 53085 грн. є помилковими, оскільки позивач втратив право на отримання відшкодування за рахунок страховика, так як належний йому транспортний засіб був відновлений.

Крім того, вказує, що суд безпідставно стягнув зі страховика на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000грн., так як ним не надано доказів щодо ушкодження здоров`я внаслідок ДТП.

Крім цього, матеріали справи не містять належних доказів щодо надання правничої допомоги на суму 8000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до апеляційного суду 06.09.2019 р., позивач ОСОБА_1 прохає залишити без задоволення апеляційну скаргу МТСБУ, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Також 13.09.2019 р. до апеляційного суду від третьої особи ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній також прохає залишити без задоволення апеляційну скаргу МТСБУ, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, так як рішення ухвалено з дотриманням положень закону.

За змістом ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення

Відповідно до п. п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Розгляд справи проводиться апеляційним судом в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, не заперечувалося сторонами та підтверджується матеріалами справи, що 06.10.2018 року о 15 год. 30 хв. на перехресті рівнозначних доріг с. Савинці - с. Сазонівка, с. Круподеринці - с. Денисівка в Оржицькому районі, Полтавської області, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ГАЗ 3309, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку с. Сазонівка, перетинаючи перехрестя рівнозначних доріг, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який наближався праворуч по автодорозі с. Круподеринці - с. Денисівка, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого отримано механічні пошкодження.

Постановою Оржицького районного суду від 14.12.2018 року, яка набрала законної сили 27.12.2018 р., водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави (а.с. 11-12).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, належний позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження (а.с. 9).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ 3309, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , на час ДТП була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", відповідно полісу АМ № 3727539 зі строком дії з 12.04.2018 р. по 11.04.2019 р, згідно якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить - 100000 (сто тисяч) гривень. За шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200 000 (двісті) грн. Розмір франшизи 1000 грн. (а.с. 20).

Судом першої інстанції вірно встановлено, і це не заперечувалося сторонами, що страховий поліс АМ/ 3727539 на момент ДТП 06.10.2018 року, згідно розміщеної на сайті МТСБУ (www.mtsbu.ua) інформації, значиться як діючий.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», відповідно полісу АМ № 3295106, зі строком дії з з 03.05.2018 р. по 02.05.2019 р.

09.10.2018 р. позивач ОСОБА_1 повідомив СТ «Домінанта» про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 06.10.2018 р. за участю водія ОСОБА_3 (а.с. 13-14).

11.01.2019 року та 01.02.2019 року на адресу СТ «Домінанта»: 03056, м. Київ, пров. Індустріальний, 23, зазначену на той час в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом юридичної особи - 35265086 було направлено дві заяви про виплату страхового відшкодування у зв`язку із пошкодженням належного йому автомобіля (а.с. 21-23).

Між тим, звернення позивача було залишено без відповіді.

Крім того, 01.02.2019 року позивач направив аналогічну заяву про виплату страхового відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) (а.с. 24), на що отримав відповідь від 08.02.2019 р. за вих. № 3.1-04/ 419, згідно якої на даний час МТСБУ не може застосувати до зазначеного страховика заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено.

01.02.2019 р. позивачем було направлено на адресу ОСОБА_2 листа з пропозицією з`явитися на станцію технічного обслуговування ФОП ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , для спільного огляду належного позивачу автомобіля ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 15-16).

Між тим, відповідь на зазначений лист не надійшла.

Як убачається з Акту виконаних робіт № АС-000449 від 19.04.2019 р., для відновлення належного позивачу автомобіля ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_2 , позивачем було придбано наступні запчастини: арка крила внутрішня ліва; боковина кузова ліва; дверка задня ліва; дверка передня ліва; крило заднє ліве; крило переднє ліве; лако-фарбувальні матеріали; обтічник порога задній лівий; обтічник порога передній лівий; підсилювач порога довгий; порог лівий; скло двері задньої; скло двері передньої, усього на суму 18815 грн.

Крім цього, позивачем було сплачено наступні послуги: розбирання-збирання авто; встановлення авто на стапель; рихтувальні роботи; відновлення геометрії кузова; виготовлення-фарбування даху; виготовлення-фарбування капота; виготовлення-фарбування задньої ляди; виготовлення-фарбування крила задньої ляди; виготовлення- фарбування крила заднього лівого; виготовлення фарбування двері задньої лівої; виготовлення фарбування двері передньої лівої; виготовлення фарбування крила переднього лівого; виготовлення фарбування порогу лівого; виготовлення фарбування пройому дверей; полірування фарбованих деталей на суму 34270 грн.

Загальна сума коштів, які позивач витратив на відновлювальний ремонт належного йому автомобіля, склала 53085 грн. (а.с. 17).

На підтвердження зазначених обставин позивачем було надано рахунок-фактура № від 19 квітня 2019 року від ФОП ОСОБА_4 на суму 53085 грн. та квитанція про сплату вказаних коштів, копії яких додано до позовної заяви (а.с. 18,19).

Локалізація механічних пошкоджень належного позивачу автомобіля ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_2 , підтверджується також копією схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.10.2018 року, оригінал якої міститься у матеріалах справи № 543/1137/18 про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності (а.с. 12).

Задовольняючи позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у сумі 53085 грн., суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідальність за завдану ОСОБА_2 шкоду належному позивачу автомобілю в результаті ДТП має нести страховик Товариство з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта», оскільки розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності ОСОБА_2 , а розмір матеріальної шкоди підтверджено належними доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду в цій частині, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 22.1статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Аналогічні позиції сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18) і від 03 жовтня 2018 року (справа № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18).

МТСБУ згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виконує зобов`язання страховика за внутрішніми договорами страхування в разі недостатності коштів та майна страховика учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований (підп. «г» п.41.1 ст.41 Закону).

Інформації щодо ліквідації Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА» чи визнання даної страхової компанії банкрутом матеріали справи не містять та сторонами не надано.

Згідно загальнодоступної інформації у мережі Інтернет розміщеної на сайті МТСБУ www.mtsbu.ua щодо статусу страховика цієї компанії: Страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 02.07.2018 р.

За загальнодоступною інформацією у мережі Інтернет, розміщеної на сайті Міністерства юстиції України у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статус відповідача СТ «Домінанта» - не перебуває в процесі припинення.

Отже, висновки місцевого суду про те, що належним відповідачем по справі є страховик - Товариство з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта», є вірними та відповідають встановленим по справі обставинам та наведеним правовим нормам.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно п. 34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п.34.3 ст. 34 вказаного Закону, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно п.35.1 ст. 35 зазначеного Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п.36.1 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України визначено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно із Законом України від 05.07.2012 № 5090-VI у тексті Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" слова "ліміт відповідальності страховика" у всіх відмінках замінено словами "страхова сума" у відповідному відмінку.

Відповідно до пунктів 9.2, 9.4 статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Отже, страхова сума визначає лише максимальний розмір страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, але при цьому, не змінює порядок визначення страхової виплати та не збільшує відповідальність страховика.

Крім того відповідно до п. 12.1 ст. 12 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової уми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як вказувалося вище, згідно полісу № АМ № 3727539 розмір франшизи становить 1000 грн. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 12.03.2018 р. по справі № 910/5001/17.

Як зазначалося вище, позивач ОСОБА_1 у зв`язку з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, що отримав механічних пошкоджень у ДТП, яка мала місце 06.10.2018 року за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , поніс витрати на суму 53085 грн.

Розмір витрат та порядок їх нарахування відповідачем не заперечувався та не спростований належними і допустимими доказами.

Клопотань про призначення відповідних експертиз щодо визначення розміру шкоди відповідачем в судах не заявлялося.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків про стягнення зі страховика ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача розмір вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля у вищевказаній сумі.

Заперечення третьої особи МТСБУ в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для стягнення матеріальної шкоди, оскільки висновок з визначення вартості матеріального збитку відповідно до ст.ст. 22, 29, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не складався, а позивачем не доведено, що пошкодження згідно наданого ним акту виникли у його автомобіля внаслідок ДТП, яке мало місце саме 06.10.2018 р. за участю ОСОБА_2 , - на увагу колегії суддів не заслуговують з огляду на вищенаведене та спростовуються наявними у справі доказами, які проаналізовано вище та відповідачем не спростовані.

Між тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги представника МТСБУ в частині незгоди з рішенням суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, з огляду на таке.

Як визначено ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження того, що внаслідок ДТП, що мала місце 06.10.2018 року, була завдана шкода здоров`ю позивача, матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, висновки суду в частині стягнення моральної шкоди є помилковими, тому рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника МТСБУ щодо незгоди з рішенням районного суду в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн., колегія суддів встановила, що інтереси позивача ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляв адвокат Донець П.М. відповідно до договору про надання правової допомоги від 14.12.2018 р., укладеного з позивачем, та ордеру ПТ № 083432 від 09.10.2018 р. (а.с. 73,74).

На підтвердження обсягу наданої адвокатом допомоги та розміру понесених витрат за її надання позивач надав суду акт прийому-передачі документів, підготовлених адвокатом в інтересах клієнта від 24.04.2019 р., згідно якого ОСОБА_1 отримав від адвоката Донець П.М. позовну заяву, адвокатський запит до Оржицького райсуду від 16.10.2018 р. та лист до водія ОСОБА_2 від 01.02.2019 р.

Крім цього, надано суду квитанцію № 4-19 від 24.04.2019 року про сплату позивачем 8000 грн. за надану правничу допомогу адвокатом Донець П.М., а також акт про виконання зобов`язань за договором від 14.12.2018 р. про надання правничої допомоги від 24.10.2010 р., згідно якого за виконані зобов`язання за вищевказаним договором позивачем сплачено адвокату гонорар у сумі 8000 грн. за підготовлені документи, перераховані в акті прийому-передачі, та за участь в судових засіданнях по справі та представництво інтересів в суді (а.с. 70-74).

Оцінюючи розумність вартості наданих послуг з професійної правової допомоги, колегія суддів зважає, що дана справа віднесена законом до категорії малозначних.

У позовній заяві ОСОБА_5 , обґрунтовуючи попередній розрахунок судових витрат, зазначив, що очікує понести судові витрати в розмірі 2000 грн. за кожну годину участі адвоката в судовому засіданні.

Разом з тим, ні позивач, ні його адвокат участі в судових засіданнях у суді першої інстанції не приймали, так як рішення суду ухвалено при заочному розгляді. До апеляційного суду учасники справи не викликалися, оскільки її розгляд проведено в письмовому провадженні без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Відомостей щодо обсягу витраченого адвокатом часу на складення зазначених в акті документів та розміру наданої допомоги на їх складання матеріали справи не містять.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінюючи обставини справи, керуючись положеннями ст. 89 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що розмір вартості послуг за надану правничу допомогу не підтверджений належними доказами, а тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат підлягає скасуванню.

За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди.

Рішення місцевого суду в частині стягнення матеріальної шкоди залишається колегією суддів без змін, оскільки відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Розподіл витрат зі сплати судового збору проводиться апеляційним судом у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Так, за подання позовної заяви про стягнення матеріальної і моральної шкоди ОСОБА_5 сплатив судовий збір на загальну суму 1536,80 грн. по квитанціях № №14, 15 від 24.04.2019 р. (а.с. 1,2).

За подання апеляційної скарги МТСБУ сплачено 1152 грн. судового збору за платіжним дорученням від 12.07.2019 р. № 1609889 (а.с. 87).

Між тим, за подання позовної заяви майнового характеру з ціною позову 73085 грн. позивач повинен був сплатити судовий збір у сумі 768,40 грн., виходячи з положень п. 1.1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Отже, ним зайво сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково на суму 53085 грн., тобто на 75%. Тому в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору позивачу ОСОБА_1 підлягає поверненню 576,30 грн. за рахунок відповідача ТзДВ «СТ «Домінанта», пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи те, що апеляційна скарга МТСБУ задовольняється частково, з ОСОБА_1 на користь МТСБУ необхідно стягнути 288 грн. у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. п. 3,4, ст.ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвоката Патрик Ганни Григорівни задовольнити частково.

Заочне рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 02 липня 2019 року в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат, що підлягають стягненню з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 576, 30 грн. в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 288 грн. в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині заочне рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 02 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді П.С.Абрамов

Ю.В.Дряниця