Ухвала

29 травня 2019 року

м. Київ

справа № 357/9692/17

провадження № 61-10232ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду 18 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу Київської обласної ради «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до комунального закладу Київської обласної ради «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просили стягнути з КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» на свою користь 1 000 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 74 182 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року позов в частині позовних вимог ОСОБА_4 залишено без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 257 ЦПК України.

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про зміну розміру позовних вимог від 17 вересня 2018 року, в якій остаточно просила стягнути з КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» на свою користь матеріальні збитки у розмірі 5 500 грн та моральну шкоду у розмірі 485 220 грн 74 коп.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 січня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн та 9 092 грн 70 коп. в рахунок стягнення судових витрат. У задоволені решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» в дохід держави судовий збір в сумі 1 921 грн 00 коп.

Постановою Київського апеляційного суду 18 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 січня 2019 року змінено. Стягнуто з КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 5 500 грн та моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. Стягнуто з комунального закладу КЗ КОР «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер» на користь держави судовий збір у розмірі 2 055 грн.

У травні 2019 року ОСОБА_1 направила касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду 18 квітня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила змінити постанову апеляційного суду та задовольнити її позов у повному розмірі.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження) та які фактично можна поділити на: справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, у яких не можливо встановити ціну позову (немайнові вимоги), за виключеннями відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України та пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Сума, яку просить позивачка стягнути з відповідача змінивши постанову апеляційного суду, становить 285 220 грн, яка не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, правове регулювання та застосування норм матеріального права не представляє складності, суди ухвалювали рішення відповідно до усталеної судової практики, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами, справи та правовідносинами; правовим регулювання спору, справа не представляє значної складності, не належить до виключень із категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

За таких обставин справа як така, що не представляє значної складності, є малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У цій справі обставин, передбачених частиною першою статті 411, частиною четвертою статті 274 або пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду 18 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу Київської обласної ради «Білоцерківський обласний онкологічний диспансер», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш