Єдиний унікальний номер 741/303/19
Провадження № 2-н/741/13/19
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

м. Носівка 20 лютого 2019 року

Суддя Носівського районного суду Чернігівської області Киреєв О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

встановив:

20 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цією заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до закінчення дитиною навчання.

ОСОБА_1 фактично звертається із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 та 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб або заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Стаття 161 ЦПК України не передбачає таку вимогу, за якою може бути видано судовий наказ, як стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу та є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню (п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закон України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 статті 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Тобто обов'язок утримувати повнолітню дитину не є безумовним і настає за наявності трьох умов одночасно - дитина навчається, не досягла двадцяти трьох років та батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, боржник за судовим наказом є особою, яка безумовно зобов'язана утримувати дитину, що суперечить вимогам ст. 199 СК України.

Таким чином, у заяві зазначено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Проаналізувавши норми ЦПК та СК України, вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мають розглядатись в позовному провадженні.

За таких обставин вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 160, п. 3 ч. 1 ст. 165, 166, 186, 260, 261 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п'ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.В. Киреєв