Провадження № 2-о/127/836/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю заявниці ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб: Вінницької міської ради, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб: Вінницької міської ради, ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, після якої залишилось спадкове майно до складу якого входить 1/3 частина квартири № АДРЕСА_1.

Згідно особового рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2, померла ОСОБА_5 до дня смерті проживала та була зареєстрована за вище вказаною адресою. За життя померла ОСОБА_5 заповіту на випадок своєї смерті не складала. Спадкоємців першої, другої та третьої черги спадкування після смерті ОСОБА_5 немає. У звязку з відсутністю документів підтверджуючих родинні відносини між заявницею та померлою ОСОБА_5, ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати своє право як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_5 Однак, заявниця вважає себе спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Пирятин, Полтавської області, батько ОСОБА_6 загинув на фронті в березні 1944 року, а мати ОСОБА_7 після народження ОСОБА_1 залишила її в пологовому будинку та зникла.

ОСОБА_5 забрала ОСОБА_1 з пологового будинку до себе. З самого малечку вона виховувала та відносилась до заявниці як до рідної дитини, однак опікунство оформлено не було. До досягнення 21-річного віку ОСОБА_1 не знала, що ОСОБА_8 не являється її рідною матірю, лише у липні 1965 року, при поданні документів до Пирятинського районного бюро ДРАЦС для укладення шлюбу, стало відомо що померла не є її матірю. Від самого народження до дня смерті ОСОБА_5 між ними були відносини як між матірю та дочкою. З червня 1983 року ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком переїхала до Вінниці. З 1996 року стан здоровя ОСОБА_5 погіршився, тому разом з чоловіком заявниця забрала її до себе в квартиру. Весь час ОСОБА_1 з ОСОБА_9 проживали спільно однією сімєю, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема як дочка і матір.

Просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_5 в період з 1986 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_2.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав, просив суд встановити факт що має юридичне значення, а саме проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_5 в період з 1986 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_2.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи Вінницької міської ради ОСОБА_4 покладалась на думку суду.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11, кожна окремо, підтвердили факт проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_5 в період з 1986 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_2.

Вислухавши думку у часників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у віці 94 роки (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18.05.1993 року, квартира № АДРЕСА_3 належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_1 по 1/3 частці (а.с.6).

Згідно особового рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2, померла ОСОБА_5 до дня смерті проживала та була зареєстрована за вище вказаною адресою (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, батько ОСОБА_6, мати ОСОБА_13 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 ОСОБА_12 уклала шлюб з ОСОБА_3, 17.07.1965 року (а.с.9).

Згідно до сповіщення від 12.02.1946 року старший лейтенант ОСОБА_6 пропав без вісти в березні 1944 року (а.с.10).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2019 року № 356/02-31, відмовлено ОСОБА_14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.29).

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до п. п. 2, 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, в судовому засіданні на підставі досліджених письмових доказів, показів свідків, було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 року проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315-319 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_5 в період з 1986 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_2.

Судові витрати залишити за рахунок заявниці.

Рішення суду може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 15.05.2019 року.

Суддя: