П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року місто Київ

справа № 367/947/17

апеляційне провадження № 22-ц/824/4651/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області у складі судді Пархоменко О.В. від 26 травня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2, поданої представником ОСОБА_3, на дії та бездіяльність державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лемберської Ольги Іванівни, начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченка Сергія Павловича,

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеною скаргою, посилаючись на те, що вона тричі зверталася до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 2 вересня 2016 року про витребування доказів, проте постановою державного виконавця Лемберської О.І. від 2 вересня 2016 року їй було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, а повідомленнями від 27 жовтня 2016 року та 12 грудня 2016 року повторно подані заяви були повернуті без прийняття.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2016 року постанову державного виконавця Лемберської О.І. про відмову у відкритті виконавчого провадження було скасовано.

24 січня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2016 року.

15 березня 2017 року постановою начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченка С.П. скасовано постанову про відновлення виконавчого провадження.

Посилаючись на те, що виконавче провадження не відкривалося, а тому державний виконавець не мала правових підстав для його відновлення, начальником відділу скасовано вказану постанову з підстав не передбачених законодавством, просила суд: визнати

неправомірними дії державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лемберської О.І. з винесення постанови про відновлення виконавчого провадження № 52106042 від 24 січня 2017 року та скасувати її; зобов'язати державного виконавця Лемберську О.І. відкрити виконавче провадження шляхом винесення постанови в порядку передбаченому частинами 5, 6 статті 26 Закону "Про виконавче провадження" із зазначенням про стягнення з боржника садівницького товариства "Бучанка" виконавчого збору в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати та із зазначенням необхідності боржнику виконати ухвалу суду про витребування доказів протягом 10 робочих днів; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Лемберської О.І. у період з 19 жовтня 2016 року по 23 січня 2017 року щодо заяви ОСОБА_2 від 2 вересня 2016 року про відкриття виконавчого провадження та ухвал суду від 2 вересня 2016 року (справа №367/3426/15-ц), від 12 жовтня 2016 року (справа №367/6952/16-ц); зобов'язати Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області виконати приписи статті 389 ЦПК України; визнати неправомірними дії начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченка С.П. з винесення постанови (про скасування постанови про відновлення виконавчого провадження № 52106042) від 15 березня 2017 року; визнати протиправною оскаржену до суду бездіяльність начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченка С.П. щодо бездіяльності державного виконавця Лемберської О.І., її дій і рішення від 24 січня 2017 року про відновлення невідкритого виконавчого провадження; зобов'язати начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченка С.П. скасувати повідомлення № 14501 від 12 грудня 2016 року про повернення документа без прийняття до виконання; стягнути з Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області судові витрати; винести окрему ухвалу.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 травня 2017 року скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Лемберської О. І. у період з 19 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року щодо заяви ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження та щодо ухвал суду від 2 вересня 2016 року в справі № 367/3426/15-ц та від 12 жовтня 2016 року в справі № 367/6952/16-ц. Зобов'язано державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Лемберську О.І. задовольнити вимогу заявника, зазначену в її заяві від 2 вересня 2016 року, в повторних заявах від 27 жовтня 2016 року та 8 грудня 2016 року та відкрити виконавче провадження у відповідності до вимог частини п'ятої та частини шостої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" та усунути порушення прав ОСОБА_2, вчинене невиконанням ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 2 вересня 2016 року в справі № 367/3426/15-ц в порядку статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" та ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2016 року в справі №367/6952/16-ц в порядку статті 389 ЦПК України. Зобов'язано державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лемберську О.І. повідомити Ірпінський міський суд Київської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виконання ухвали суду відповідно до вимог статті 389 ЦПК України. В інший частині скаргу залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог скарги і ухвалити в цій частині нове судове рішення про їх задоволення. Скаржник зазначає, що відмовляючи у задоволенні скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лемберської О.І. з винесення постанови про відновлення виконавчого провадження № 52106042 від 24 січня 2017 року та її скасуванні, суд помилково виходив із того, що ця постанова правомірно була скасована начальником Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченком С.П. від 15 березня 2017 року. Керівник виконавчої служби не мав повноважень за власною ініціативою здійснювати контроль за виконавчим провадженням № 52106042, оскільки воно не було відкрите, а заяви про його відкриття і оригінал виконавчого документу до виконавчої служби не подавалися. Крім того, скасовуючи постанову про відновлення виконавчого провадження від 24 січня 2017 року, начальник відділу керувався ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2016 року, яка стосувалась інших обставин (оскарження постанови державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження), а тому є неправомірною в мотивувальній частині. Також суд дійшов помилкового висновку щодо недоведеності понесених скаржником судових витрат, які складаються з вартості проїзду до суду.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Судове рішення в частині визнання бездіяльності державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Лемберської О. І. у період з 19 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року, зобов'язання її відкрити виконавче провадження на примусове виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 2 вересня 2016 року та зобов'язання повідомити суд та заявника про її виконання сторонами не оскаржується, тому в силу положень статті 367 ЦПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 2 вересня 2016 року у справі № 367/3426/15-ц за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 до садівницького товариства "Бучанка", третя особа: ОСОБА_1, про визнання загальних зборів такими, що не відбулися, визнання недійсними рішень загальних зборів, визнання недійсним статуту та встановлення факту обговорення внесення змін до статуту, витребувано від садівницького товариства "Бучанка" належним чином завірену копію поіменного списку членів садівницького товариства та зобов'язано надати для огляду в судовому засіданні його оригінал.

2 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченка С.П. із заявою про відкриття виконавчого провадження та просила прийняти до примусового виконання ухвалу Ірпінського міського суду від 2 вересня 2016 року.

Постановою державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

Лемберської О.І. від 2 вересня 2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження (ВП № 52106042).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2016 року дії державного виконавця з відмови у відкритті виконавчого провадження визнано протиправними та скасовано відповідну постанову.

27 жовтня 2016 року ОСОБА_2 повторно звернулася до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження.

У цей же день вказана заява була повернута без виконання, оскільки ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2016 року не набрала законної сили у зв'язку з її оскарженням в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 січня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2016 року було відмовлено.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 8 грудня 2016 року визнано незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області Лемберської О.І. та начальника відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Шевченка С.П. щодо повернення без прийняття до виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 2 вересня 2016 року та зобов'язано державного виконавця розглянути заяву ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 27 жовтня 2016 року.

12 грудня 2016 року ОСОБА_2 повторно звернулася до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, проте вона знову була повернута без прийняття до виконання у зв'язку з апеляційним оскарженням ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 8 грудня 2016 року

Постановою державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лемберської О.І. від 24 січня 2017 року виконавче провадження № 52106042 відновлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2017 року ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 8 грудня 2016 року в частині задоволення вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання державного виконавця вчинити дії та в частині відмови у задоволенні вимог скарги скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції; в іншій частині ухвалу залишено без змін.

15 березня 2017 року постановою начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченка С.П. "Про результати перевірки законності виконавчого провадження" скасовано постанову державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ЛемберськоїО.І. від 24 січня 2017 року про відновлення виконавчого провадження № 52106042, копію постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження до відома.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2, поданої ОСОБА_3, в частині вимог щодо визнання неправомірними дій державного виконавця Лемберської О.І. з винесення постанови про відновлення виконавчого провадження № 52106042 від 24 січня 2017 року та її скасування, суд першої інстанції виходив із того, що 15 березня 2017 року вказана постанова була правомірно скасована начальником Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченком С.П., а тому підстави для скасування зазначених постанов відсутні. Відмовляючи скаржнику у стягнення судових, витрат пов'язаних з витратами на оплату проїзду для явки в судові засідання, суд виходив з їх недоведеності.

Такі висновки суду є правильними.

Однією із гарантій принципу законності виконавчого провадження є закріплення та гарантування права на оскарження будь-яких рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця (стаття 74 Закону "Про виконавче провадження"). Із принципом законності тісно пов'язаний принцип контролю за виконавчим провадженням.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, а також можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця.

Право на звернення із скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця передбачено Розділом VII ЦПК України (Судовий контроль за виконанням судових рішень).

Водночас, правом контролю за додержанням законності здійснення виконавчого провадження наділений не тільки суд.

Так, відповідно до частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Аналізуючи приведену норму закону, можна зробити висновок, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, здійснює контроль за його рішеннями (діями) та незалежно від наявності звернення від учасників виконавчого провадження може своєю постановою усунути виявлені порушення, зокрема, скасувати постанову або інший процесуальний документ, а отже доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Посилання у апеляційній скарзі на помилковість мотивувальної частини постанови начальника Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шевченко С.П. від 15 березня 2017 року, якою було скасовано постанову про відновлення виконавчого провадження, у даному випадку, правового значення не мають, оскільки правильне по суті процесуальне рішення не може бути підставою для його скасування лише з формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду щодо недоведеності понесених скаржником судових витрат, які складаються з вартості проїзду до суду, також підлягають відхиленню колегією суддів.

Так, в матеріалах справи дійсно містяться квитки на проїзд в громадському транспорті, проте такі докази не спроможні підтвердити дійсність витрат скаржника на проїзд з м. Києва до Ірпінського міського суду Київської області для участі у судових

засіданнях, оскільки вони не містять відомостей щодо дати їх оплати, напрямку руху громадського транспорту та зазначення особи, яка їх придбала.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи встановлені судом обставини, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 3 травня 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В.Шахова