Справа №173/2751/18
Провадження №2/173/352/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

13.11.2018 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом про стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_2

08.01.2019 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 20189 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 18 лютого 2019 року .

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: В період з 2015 року по 2018 рік вона проживала разом з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу. Вони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З моменту припинення відносин з відповідачем він припинив надавати матеріальну допомогу на утримання позивача та дитини. Позивач ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює, отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, що й стало причиною звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадження без виклику сторін.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши зміст позовних вимог, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу в період з 2015 року до 2018 року.

Вони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, в якому вони записані батьками дитини.

На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та не працює.

Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Так як позивачка має дитину, якій не виповнилось три роки, суд приходить до висновку, що позивачка має право на отримання аліментів від батька дитини, до досягнення дитиною трирічного віку.

Оцінюючи надані суду докази та враховуючи всі вищенаведені обставини, керуючись принципом розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 768.40 грн. так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

На основі ст. 84 СК України. керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: Лісництво, с.Іванівка Пятихатського району Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, вул..Мечникова, 71, м. Верхівцеві Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 13 листопада 2018 року і до 30 серпня 2019 року, тобто до досягнення дитиною трирічного віку.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: Лісництво, с.Іванівка Пятихатського району Дніпропетровської області судовий збір на користь держави в сумі 768.40 грн.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 18.02.2019 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 18.02.2019 року

Оприлюднене: 21.02.2019 року

Дата набрання законної сили: 21.03.2019 року