Дата документу 22.05.2019 Справа № 310/7967/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/7967/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1527/19 Стручкова Л.І.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Полякова О.З.

Крилової О.В.

За участю секретаря: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Петровської Влади Миколаївни на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Градова Вероніка Григорівна приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області, про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання договору дарування недійсним, посилаючись на те, що з 20 липня 1990 року по 21 березня 2018 року вона з відповідачем ОСОБА_2 перебували у шлюбі.

Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , 1991 року народження, яка мешкає зі своєю сім`єю в США.

За час перебування у шлюбі за рахунок спільних коштів нею та відповідачем була набута у спільну сумісну власність квартира АДРЕСА_1 .

Право власності на вказану квартиру зі згоди відповідача було оформлено на відповідача ОСОБА_2

У січні 2018 року для розвитку власного бізнесу, а саме для закупівлі деревини та будівельних матеріалів, йому знадобилися гроші, які запропонувала надати відповідач в обмін на її частку в праві власності на спірну квартиру, зауваживши, що вона вже домовилась з донькою ОСОБА_4 про надання необхідної суми грошей.

Домовившись з відповідачем про вартість його частки в праві власності на спірну квартиру у розмірі 500 000 грн. і про порядок розрахунку, який повинен відбутись в день підписання договору купівлі-продажу, він погодився.

Усі заходи, щодо підготовки документів для укладення нотаріально посвідченої угоди взяла на себе відповідач.

01.02.2018 року між ним та відповідачем був укладений договір дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Градовою В.Г. та зареєстрований в реєстрі за №77, згідно з яким він передав безоплатно, а відповідач отримала у дар 1/2 частку в праві власності на спірну квартиру.

Вказує, що зазначений правочин був вчинений ним в наслідок помилки і в супереч його внутрішній волі, під впливом обману з боку відповідача.

Зазначає, що з самого початку у нього не було наміру дарувати свою частку в праві власності на квартиру, навпаки він бажав продати її і отримати за це гроші, бо це було останнє його нерухоме майно.

При ознайомленні з текстом угоди він звернув увагу нотаріуса і ОСОБА_2 , що не дарує свою частку, а продає і вартість нерухомого майна складає - 500 000 грн.

Через деякий час нотаріус в договорі зробила зміни відносно суми договору, а відносно правовідносин, які встановлюються між сторонами і настання певних наслідків після укладення цього правочину за пропозицією ОСОБА_2 вирішили приховати для мінімізації податків та обов`язкових платежів.

Після укладення угоди, відповідач на виконання своїх грошових зобов`язань щодо покупки нерухомого майна, в приміщені Бердянського відділення ОТП Банк передала йому гроші у сумі 5000 доларів США, які вона отримала переказом по системі Western Union з Сполучених Штатів Америки від дочки ОСОБА_5 , що підтверджується відповідною розпискою про отримання грошей.

Решту відповідач обіцяла передати на протязі тижня, проте чергові гроші в розмірі 1000 доларів США він отримав тільки 23.04.2018 року від ОСОБА_6 , чоловіка доньки ОСОБА_5 , переказом по системі Western Union з Сполучених Штатів Америки.

Через деякий час від ОСОБА_6 він отримав СМС-повідомлення, що грошей за вказаною угодою він більш не отримає.

В подальшому зазначене підтвердила і відповідач, при цьому погрожувала відібрати ще й бізнес.

Загалом відповідач за договором дарування сплатила - 6000 доларів США, що в еквіваленті складає - 156 138 грн., а згідно домовленості повинна була сплатити - 500 000 грн.

Оскільки на відміну від договору купівлі-продажу, договір дарування є безоплатним, вважає що договір дарування 1/2 частки в праві власності на квартиру, укладений між ним та ОСОБА_2 01.02.2018 року, є удаваним.

Вказаний договір дарування був вчинений ним внаслідок помилки і в супереч внутрішній волі, під впливом обману з боку відповідача та з метою приховати насправді вчинений правочин, а саме договір купівлі - продажу.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати недійсним договір дарування 1/2 частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , укладений 01.02.2018 року між ним та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градовою В.Г., за реєстровим №77, повернути сторони в первинний стан, шляхом скасування реєстрації права власності на 1/2 частку зазначеної квартири за ОСОБА_2 , стягнути судовий збір за подачу позовної заяви та забезпечення позову у сумі 2807,70 грн.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2018 року заяву про забезпечення позову було задоволено, накладено арешт на 1/2 частку квартири квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Градову Вероніку Григорівну приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 січня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Петровська В.М. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що висновок суду не відповідає обставинам справи, не надана належна оцінка доказам, не витребувано оригінал розписки, не досліджено призначення переказу грошей, дійшов необґрунтованого висновку про недоведеність удаваності правочину. Просить рішення суду скасувати та прийняти постанову, якою позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

На зазначену апеляційну скаргу ОСОБА_2 подала відзив у якому зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, тому просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На відзив представник позивача Петровська В.М. подала заперечення у якому ще раз наголошує на тому, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу спірної частини квартири та зазначає яким чином передавались гроші не в повному розмірі. Вимоги апеляційної скарги підтримує.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 1990 року до 21 березня 2018 року, під час якого, ОСОБА_2 придбала квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя.

01 лютого 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування, відповідно до умов якого позивач передав безоплатно, а відповідач отримала у дар 1/2 частку в праві власності на спірну квартиру. Дарунок за умовами договору було оцінено у 500 000 грн., а ринкова вартість квартири визначена у сумі 180 900 грн. Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом Градовою В.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 77.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт удаваності правочину та недійсності договору дарування.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України , підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з системного аналізу зазначених норм, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували факт приховання договору купівлі-продажу належної йому частки квартири шляхом укладення договору дарування.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на неврахування судом розписки про передачу відповідачу в день укладання договору дарування спірної квартири грошових коштів в розмірі 5 000 дол. США колегія суддів не бере до уваги, оскільки зі змісту даної розписки вбачається, що складена вона позивачем одноособово та не містить даних, які свідчили б про отримання зазначених коштів відповідачем саме в тих цілях, які вказані в тексті розписки.

Також колегія суддів відхиляє довід скаржника, який полягає у посиланні на відсутність у позивача іншого житла окрім спірної квартири, як на підставу для визнання спірного договору таким, що по суті є договором купівлі-продажу, оскільки відповідно до розділу 5 спірного договору позивач (дарувальник) та відповідач (обдарована) зазначили, що договір їм зрозумілий, відповідає їх волі, в тому числі зазначили, що договір не носить характеру удаваного, договір не вчиняється ними під впливом тяжкої для них обставини і на вкрай невигідних умовах, про що поставили свої підписи.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Петровської Влади Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 січня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 27 травня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: О.З. Поляков

О.В. Крилова