ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

08 травня 2019 року

м. Харків

справа № 640/7219/18

провадження № 22-ц/818/2042/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповіда: Департамент житлового господарства Харківської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамент житлового господарства Харківської міської ради про стягнення коштів, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова, постановлене 21 січня 2019 року, у складі судді Бородіною Н.М., в залі суду в м. Харкові,

встановив :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, Департаменту житлового господарства Харківської міської ради про стягнення на підставі ст. 652 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних, за період з 27.05.2014р. по 20.04.2015р., в загальній сумі 2093279,09 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ТОВ "Сіті Лайф 2000" та відповідачем був укладений договір №369 про закупівлю послуг ТОВ "Сіті Лайф 2000" виконало свої зобов`язання за договором №369, однак відповідач не сплатив за надані послуги кошти в сумі 2721596,40 грн. ТОВ "Сіті Лайф 2000" звернулось із позовом до суду та рішенням Господарського суду Харківської області від 05.08.2014р. було стягнуто з відповідача заборгованість за договором в сумі 2721596,40 грн., 3% річних та інфляційні втрати. Рішення суду виконано у квітні 2015р. 31.03.2015р. ТОВ "Сіті Лайф 2000" відступило своє право вимоги за договором №369 ТОВ «Євроснаб-2012». 14.04.2015р. ТОВ «Євроснаб-2012» відступило своє право вимоги за договором №369 позивачу. Внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача по сплаті інфляційних втрат та 3% річних, які не охоплюються рішенням суду від 05.08.2014р.

Рішенням Київського районного суду Харківської області від 21 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з Департаменту житлового господарства ХМР на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 73818,65 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1774480,84 грн. а всього стягнути 1848299,49 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції в рішенні не надав правової оцінки доводам позивача щодо переривання строку позовної давності відповідно до приписів ст. 264 ЦК України. Строк подання позовної заяви позивачем не пропущено, початком періоду розрахунку стягнення 3% річних є 27.11.2013 року, а початком періоду розрахунку стягнення інфляційних витрат є грудень 2013 року. Таким чином позивач обґрунтовано, згідно наданого ним до суду у справі № 640/7219/18 розрахунку суми боргу відповідача з урахуванням згоди на зменшення позивачем суми 3% річних у відповіді на відзив від 29.10.2018 року, підрахунок 3% річних від простроченої суми боргу розпочав з 27.11.2013 року, а підрахунок інфляційних втрат розпочав з грудня 2013 року.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційні скарга ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.10.2012 року між ТОВ "Сіті Лайф 2000" (виконавець) та Департаментом житлового господарства Харківської міської ради (замовник) укладено договір №369 про закупівлю послуг за державні кошти.

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець зобовязанийй у 2012 році надати замовникові послуги в рослинництві (знос сухих та аварійних дерев), а замовник прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно з п. 3.1. Договору встановлено, що ціна цього Договору визначена договірною ціною і пропозицією конкурсних торгів та становить: 2 721 600,00 грн., у тому числі - 453 600,00 грн., за 1 мЗ - 720 грн., у тому числі ПДВ - 120 грн.

Відповідно до п.1 Додаткової угоди № 1 від 27.12.2012 р. до Договору № 369 від 29.10.2012 р. зменшено суму Договору на 3,60 грн. (три грн. 60 коп.), тобто загальна ціна склала 2 721 596,40 грн.

Відповідно до умов вищезазначеного Договору Виконавцем - ТОВ "Сіті Лайф 2000" надані послуги в повному обсязі на загальну суму 2 721 596,40 грн., що підтверджується Актами приймання виконаних робіт №КБ-2в та № КБ-3.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.08.2014р. позовні вимоги ТОВ "Сіті Лайф 2000" задоволені та стягнуто з Департаменту житлового господарства Харківської міської ради заборгованість за договором №369 в сумі 2721596,40 грн., а також з 27.11.2013р по 26.05.2014р. 3% річних в сумі 40488,40грн. , за період з грудня 20013р. по квітень 2014р. інфляційні втрати в сумі 187790,16 грн. Рішення набуло законної сили 21.10.2014р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.01.2015р. за заявою Департамента житлового господарства Харківської міської ради було відстрочено виконання рішення від 05.08.2014р. до 01.04.2015р.

Згідно виписки по рахунку Департамент житлового господарства Харківської міської ради 22.04.2015р. сплатив ТОВ "Сіті Лайф 2000" кошти стягнуті рішенням суду від 05.08.2014р. в повному обсязі.

31.03.2015р. між ТОВ "Сіті Лайф 2000" та ТОВ «Євроснаб-2012» було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого ТОВ "Сіті Лайф 2000" відступило ТОВ «Євроснаб-2012» своє право вимоги до Департамента житлового господарства Харківської міської ради , щодо належного виконання всіх зобов`язань за договором №369, в тому числі сплати інфляційних втрат, 3% річних.

Згідно акту приймання-передачі документів від 31.03.2015р. ТОВ "Сіті Лайф 2000" передало ТОВ «Євроснаб-2012» договір №369 , додаткову угоду до нього , акти у кількості 102 шт., рішення суду від 05.08.2014р. та постанову апеляції від 21.10.2014р.

14.04.2015р. між ТОВ «Євроснаб-2012» та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого ТОВ «Євроснаб-2012» відступило ОСОБА_1 своє право вимоги до Департамента житлового господарства Харківської міської ради , щодо належного виконання всіх зобов`язань за договором №369, в тому числі сплати інфляційних втрат, 3% річних.

Згідно акту приймання-передачі документів від 14.04.2015р. ТОВ «Євроснаб-2012» передало ОСОБА_1 договір №369 , додаткову угоду до нього , акти у кількості 102 шт., рішення суду від 05.08.2014р. та постанову апеляції від 21.10.2014р.

За положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, між ТОВ «Євроснаб-2012» та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення прав, до ОСОБА_1 як нового кредитора перешли права ТОВ "Сіті Лайф 2000" за договором №369, в обсязі які існували на момент їх передання.

За своєю природою укладені договори не є договорами факторингу, оскільки не передбачають передачу грошових коштів в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату.

Як встановлено судом договір виконаний відповідачем у повному обсязі 22.04.2015р., що надає право новому кредитору - ОСОБА_1 на отримання 3% річних та інфляційних втрат, за період який не увійшов за рішенням суду від 05.08.2014р.

Статтею 530 Цивільного Кодексу України, передбачено, що у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до приписів частини першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Предметом позову у цій справі є стягнення трьох % річних та інфляційних втрат за період з 27 травня 2014 року по 20 квітня 2015 року.

Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності за кожним із платежів.

Матеріали справи містять дані про те, що з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся 23.04.2018 року.

Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця.

21 та 22 квітня 2018 року були вихідними днями.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Останній день строку триває 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Отже, в межах позовної давності знаходиться період, право вимоги за яким настало з 21.04.2015 року.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 1 ст. 254 ЦК України передбачено, що строк, визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно із ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, перебіг позовної давності за вимогами про стягнення 3% річних за 20.04.2015 р. починається 21.04.2015 р. і закінчується 21.04.2018 року. Отже суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення 3% річних за день 20 квітня 2015 року. В цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового, про часткове задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що з Департамента житлового господарства Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 223 грн. 69 коп. 3% річних за 20 квітня 2015 року (2721596,40 грн. : 100% х 3% : 365 днів х 1 день)

Решта спірного періоду знаходиться поза межами позовної давності, тому в цій частині висновок суду першої інстанції є вірним.

Оскільки індекси споживчих цін визначаються щомісячно, у поточному періоді відносно попереднього, то інфляція за один день 20.04.2015 р. розрахована бути не може, отже у задоволенні цих позовних вимог суд першої інстанції відмовив правильно.

Доводи представника відповідача про те, що початком перебігу позовної давності слід вважати 14.04.2015 р. - коли ОСОБА_1 набув право вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки при заміні кредитора нового зобов`язання не виникає, а до нового кредитора переходить права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову в частині стягнення 3% річних за 20 квітня 2015 року - скасувати, в цій частині позов задовольнити.

Стягнути з Департамента житлового господарства Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 223 грн. 69 коп.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна