Провадження №2/523/1278/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З а о ч н е

"28" травня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі в залі суду №22 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс» (65069, м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, 68, кв. 34), про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом і просить стягнути шкоду, заподіяну внаслідок залиття її квартири з вини відповідача, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_3 , 09.04.2018 року з вини власника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 було залито водою її квартиру, внаслідок чого пришла у негідність стінова вагонка та електропроводка, частина підлоги та стеля. На звернення позивача щодо добровільного відшкодування спричиненої майнової шкоди відповідач не реагує, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивачка звернулась до суду із заявою про підтримання позовних вимог та проханням розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертались.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справи у порядку заочного провадження, у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого 25.12.2003 року приватним нотаріусом ОМНО Сакал І.М., реєстр 6157, зареєстрованого в Одеському МБТІ та РОН 27.01.2004р., №3362-стор.33-кн. 158.

Згідно Акту про затоплення, складеного 09.04.2018 року, було встановлено, що мешканцями квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_2 , була затоплена водою квартира АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 , внаслідок чого пришла у негідність стінова вагонка розміром 7 кв.м., електропроводка 20 м/п, ДСП підлоги 6 кв.м. та безшовної стельової вагонки розміром 9 кв.м. Відповідно до кошторису визначення вартості ремонтно-відновлюваних робіт від 27.07.2018 року, вартість відновлюваного ремонту складає 4000 грн. 20 коп.

Відповідно до ст.ст.319, 322 ЦК України, власність зобов`язує і власник несе відповідальність за майно, що йому належить.

Оскільки квартира АДРЕСА_5 належить на праві власності відповідачу, саме вона, як законний власник, повинна нести відповідальність за свою власність, а також вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення будь-яких обставин з негативними наслідками, у даному випадку залиття.

Згідно ст.61 ЖК УРСР та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, відповідачка зобов`язана виконувати ці правила, проводити за власні кошти ремонт квартири, своєчасно повідомляти власників будинку чи уповноваженого ними органу про виявлені несправності.

У відповідності до ст.179 Житлового кодексу УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або підприємства по обслуговуванню житла.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Аналіз положень статті 614 ЦК України дає підстави для висновку про те, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, ЦК України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (Постанова ВСУ від 13.02.2013 року).

У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Також, як передбачено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілій, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини особи, що завдала шкоди.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року (№ 6-183цс14).

Згідно зі ст.ст.59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, позивачем доведено належними доказами факти неправомірної поведінки, наявну шкоду, причинний зв`язок та вину відповідача під час залиття квартири 09 квітня 2018 року.

Відповідач не спростував жодним належним і допустимим доказом зазначені позивачем обставини.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, суд приходить до переконання про те, що відповідачем дійсно, як власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , завдано матеріальну шкоду позивачу по справі, тому позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4000 грн. 20 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс» (65069, м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, 68, кв. АДРЕСА_6 ) про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду заподіяну залиттям квартири у розмірі 4000 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Копію заочного рішення направити сторонам у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.05.2019 року.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5, п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Суворовського районного суду м.Одеси

Суддя: