Постанова

Іменем України

14 травня 2019 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/7131/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мазурик О.Ф.,

суддів Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

від 27 лютого 2019 року

по справі №752/12614/16-ц Голосіївського районного суду м. Києва

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року позивач Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі ПрАТ «Київобленерго») звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобовязань за договором про користування електричною енергією, просив стягнути заборгованість, яка станом на 22.09.2015 складала суму 256 594,91 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного зясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції, незважаючи на наявні в матеріалах справи докази на підтвердження показників приладу обліку НІК №0221115, які станом на 22.09.2015 становили 10269 кВт/год, прийняв до уваги лише докази, надані відповідачем, які свідчать про те, що станом на 19.02.2016 показники даного приладу обліку становили обсяг спожитої електричної енергії значно менше. Судом не досліджено чи відповідають дійсності станом на 22.09.2015 показники обліку НІК №0221115, відповідно до яких сформовано рахунок на суму 256 594,91 грн.

Судом безпідставно взято до уваги обставини, встановлені рішенням суду у справі №752/12246/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Київобленерго» захист прав споживача, визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Вказував, що судом першої інстанції належним чином не досліджено тієї обставини, що відповідачка являється власником трансформаторної підстанції, яка навіть при відсутності електроспоживання споживає за 30 діб 756 кВт/год, у звязку з чим лише втрати в трансформаторній підстанції становлять близько 19656 кВт/год за 23 місяці, а не 265 кВт, як зазначає відповідачка.

За вказаних обставин, просив скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідачка своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалася.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав, наведених в ній.

Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 9 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання свого не зявилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для стягнення заборгованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, враховуючи наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 29 жовтня 2009 року між ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго», та ОСОБА_1 було укладено договір про користування електричною енергією №2345, за умовами якого енергопостачальник взяв на себе зобовязання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобовязався оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором.

Згідно договору, облік енергії здійснювався лічильником типу СТКЗ- 10AlH4.K4t.N2 75901 за адресою: АДРЕСА_1.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував, що 14.09.2010 працівниками ПрАТ «Київобленерго» здійснено заміну приладу обліку електричної енергії СТКЗ-10А1Н4.К4і №75901 та цього ж дня на об'єкті відповідача було встановлено прилад обліку електричної енергії НІК 2301АКІ №0221115 з початковими показниками 0000003,9 кВт/год. При передачі встановленого приладу обліку на відповідальність відповідача при його встановленні було оформлено акт про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому за підписом ОСОБА_1

Також вказував, що працівники ПрАТ «Київобленерго» не мали доступу до приладу обліку електричної енергії, який розташовано в трансформаторній підстанції №1256, належний відповідачу, і лише 22.09.2015 було зафіксовано на об'єкті відповідача показники приладу обліку НІК 2301АКІ №0221115, які становили 10269 кВт/год., після чого було сформовано рахунок за вересень 2015 року від 29 квітня 2016 року, відповідно до знятих показників приладу обліку 010269 кВт/год., враховуючи коефіцієнт трансформації 30. Згідно здійсненого перерахунку спожитої електричної енергії та здійснених відповідачем оплат, 29 квітня 2016 року було виставлено до оплати рахунок на суму 256 594,91 грн.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та посилаючись на те, що відповідачу було встановлено новий прилад обліку електричної енергії НІК 2301АК1 №0221115, згідно якого ОСОБА_1 станом на 22.09.2015 спожито 10269 кВТ/год, що становить суму 256 594,91 грн, відповідач на підтвердження даних обставин надав до суду наступні докази: наряд на роботу по заміні приладу обліку, Акт про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому від 14.09.2010, фото фіксація приладу обліку НІК 2301АК1 №0221115, розрахунок заборгованості, рахунок № за вересень 2015 року.

Разом з тим, як вірно встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 березня 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_1 ПрАТ «Київобленерго» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії.

Визнано послуги щодо постачання електричної енергії в обсязі 10269 кВт/год, відповідно до нарахувань по лічильнику серії НІК 2301АКІ №0221115 за особовим рахунком НОМЕР_1 такими, що не надавались.

Визнано дії ПрАТ «Київобленерго» щодо порядку фіксації обсягу спожитої електричної енергії по лічильнику серії НІК 2301АК1 № 0221115 за особовим рахунком НОМЕР_1 в обсязі 10269 кВт неправомірними.

Визнано дії ПрАТ «Київобленерго» щодо нарахування заборгованості за електричну енергію, відповідно до даних лічильника серії НІК 2301АК1 №0221115 за особовим рахунком НОМЕР_1, за показниками в обсязі 10269 кВт на загальну суму 288 246,50 грн неправомірними.

Рішенням суду від 05.03.2018 встановлено обставини, що при здійсненні ПАТ «Київобленерго» обовязків щодо належного електропостачання порушені права ОСОБА_1, а саме останній послуги щодо постачання електричної енергії в обсязі 10269 кВт/год, відповідно до нарахувань по лічильнику НІК 2301АК1 за особовим рахунком НОМЕР_1 ОСОБА_1 не надавались, а нарахована заборгованість за електричну енергію в обсязі 10269 кВт є неправомірною.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.12.2018 рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2018 залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду від 05.03.2018 у іншій справі №752/12246/16-ц, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення у даній справи.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що не мають правового значення доводи апеляційної скарги, що судом не надано правової оцінки доказам, що підтверджують показники приладу обліку НІК №0221115, які станом на 22.09.2015 становили 10269 кВт/год.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом, що значну суму заборгованості становлять втрати трансформатора, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки такі вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За приписами ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення. Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 14 травня 2019 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д.

Махлай