РІШЕННЯ

Іменем України

19.03.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до суду із вищезазначеним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 6741,04 грн., 3% річних - 96,78 грн., 422, 74 грн., та судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно Закону України «Про теплопостачання» ЛКП «Львівтеплоенерго» є виробником та виконавцем послуг з надання енергії населенню.

Згідно довідки ЛКП «Півдненне» вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований та проживає відповідач та користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води.

Оскільки між позивачем та відповідачем встановлений факт договірних відносин з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, відповідачі такими послугами користуються, але оплату проводять не регулярно, станом на 28 лютого 2017 року, за спожиту теплову енергію за період з 01.07.2014 року до 28.02.2017 року у відповідачів перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» утворилася заборгованість сумі 6741,04 грн., 3% річних - 96,78 грн., 422, 74 грн., яка залишилася не оплаченою, що підтверджується розрахунками заборгованості за послуги з централізованого опалення. На основі вищевикладеного просить позовну заяву задоволити.

14 листопада 2017 року від відповідача надійшли заперечення, які мотивовані тим, що позивач вимагає стягнення заборгованості за нібито надані послуги з теплопостачання , однак останній надає неякісні послуги мешканцям квартири АДРЕСА_1 . та іншим кватирам цього будинку.

Крім того, мешканцями будинку АДРЕСА_1 , надіслано звернення до ЛКП «Південне» про неналежне функціонування системи гарячого постачання. Однак відповіді апацівниками ЛКП «Південне» не надано.

Однак згідно відповіді ЛМКП «Львівтеплоенерго» на попередню заяву відповідачки від 02.09.2015 р., причиною порушення гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_1 є самовільне переобладнання системи ГВП ванної кімнати у квартирі №214 її власниками, що призвело до розриву контуру рециркуляції гарячої води через змійовики сушки рушників ванної кімнати і сусідів по спільному стояку лінії рециркуляції на усіх поверхах будинку.

На підставі вищевикладеного, просять відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

06 березня 2018 року на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, яка мотивована тим, що відповідач надалі не оплачує послуги за теплопостачання. На підставі чого борг збільшився та станом на 01.07.2014 р. становить 11485, 72 грн. - основного боргу, 335, 80 грн. - 3% річних, 1440, 25 грн. - інфляційні витрати. Та судовий збір.

20 листопада 2018 року від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на відзив, які мотивовані тим, що акти - претензії за жовтень 2013 р., складений без участі представника ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також знаходиться поза межами позовного періода.

Питання самочинного переобладнання системи гарячого водопостачання у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_3 знаходилася на розгляді у Франківському районному суді м. Львова та 24.07.2015 р. було задоволено позов ЛМКП «Південне» щодо відновлення проектної схеми ГВП у кВ. №214.

В судове засідання позивач незявився, однак подав на адресу суду клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задоволити.

Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, однак в матеріалах справи наявні заперечення проти позову, відзив на заперечення, а тому суд приходить до висновку про можливість слухання справи у відсутності сторін. За наявних у матеріалах справи доказів.

У відповідності до вимог ч.2ст.247 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Крім того,ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що згідно довідки ЛКП «Півдненне» ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 .

Договір Приєднання про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» відповідно до закону України «Про житлово-комунальні послуги» та договору приєднання ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01.07.2014 р. відповідає вимогам ст.634 ЦК України та є договором про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води і вважається укладеним між: Львівським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого опалення постачання гарячої води у м. Львові для населення згідно норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Споживачем (власником/співвласником/балансоутримувачем будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго» і, в яких послуги з централізованого постачання гарячої води надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках).

Однак судом встановлено, що в листі ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 02.09.2015 р., зазначено про те, що причиною порушення гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_1 є самовільне переобладнання системи ГВП ванної кімнати у квартирі №214 її власниками, що призвело до розриву контуру рециркуляції гарячої води через змійовики сушки рушників ванної кімнати і сусідів по спільному стояку лінії рециркуляції на усіх поверхах будинку.

Згідно п.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому сторона

(боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)певну (передати майно, виконати роботи, надати послуги, оплатити гроші тощо)або утриматися певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1.ст.530ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чині відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, і звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошове зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахувань встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

У відповідності до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 64, 67, 68 ЖК України та п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", Постанови КМУ від 21 липня 2005р. №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

У висновку Верховного суду України викладеним у постанові від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13, про те що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки посилання представника позивача на той факт, що Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24.07.2015 р. задоволено позов ЛМКП «Південне» щодо відновлення схеми ГВП у кВ. №214, не підтверджує факту отримання відповідачем належним чином послуги з гарячого водопостачання.

На основі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 13.15,81,247, ЦПК України, 509,526,625 ЦК України, -

вирішив:

В задоволенні позову Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ванівський Ю.М.