ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3771/19 Справа № 200/8428/17 Суддя у 1-й інстанції - Єлісєєва Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укрсоцбанк

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про захист прав споживачів, визнання пунктів кредитного договору недійсними та визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, яке згідно рішення Загальних зборів акціонерів від 26.04.2018 року змінило тип та найменування банку на Акціонерне товариство Укрсоцбанк (далі АТ Укрсоцбанк, банк) про захист прав споживачів, визнання пунктів кредитного договору недійсними та визнання договору поруки припиненим.

Позовна заява мотивована тим, що 07.10.2008 року між ОСОБА_3 ТзОВ, правонаступником якого є АТ Укрсоцбанк, та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит № MRTG-06.

Згідно умов вказаного договору, позивач отримала грошову суму в розмірі 93 000,00 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 12,4 %, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

В якості забезпечення виконання зобовязань, 07.10.2008 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № MRTG-06/Р, згідно якого поручитель зобовязався перед банком відповідати в повному обсязі за повне та своєчасне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, нести солідарну відповідальність.

ОСОБА_2 вважала, що пункт 2.5.3 договору фактично встановлює подвійну відповідальність, що суперечить Конституції України та Закону України Про захист прав споживачів.

ОСОБА_1 зазначав, що банк без згоди поручителя збільшив обсяг його відповідальності як поручителя.

Ураховуючи викладене, позивачі просили суд: визнати пункт 2.5.3 договору про іпотечний кредит № MRTG-06 від 07.10.2008 року, укладений між ОСОБА_3 ТзОВ та ОСОБА_2 недійсним; визнати договір поруки № MRTG-06/Р від 07.10.2008 року, укладений між ОСОБА_3 ТзОВ та ОСОБА_1 припиненим.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано договір поруки № MRTG-06/Р від 07.10.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 ТзОВ та ОСОБА_1 припиненим.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ Укрсоцбанк, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині визнання договору поруки припиненим, стягнення судового збору та ухвалити в цих частинах нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

В іншій частині рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржується, а тому перегляду апеляційним судом не підлягає.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що 07.10.2008 року між ОСОБА_3 ТзОВ, правонаступником якого є АТ Укрсоцбанк, та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит № MRTG-06.

Згідно умов вказаного договору, позивач отримала грошову суму в розмірі 93 000,00 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 12,4 %, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

В якості забезпечення виконання зобовязань, 07.10.2008 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № MRTG-06/Р, згідно якого поручитель зобовязався перед банком відповідати в повному обсязі за повне та своєчасне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, нести солідарну відповідальність.

Так, відповідно до п. 1.2 Договору поруки № MRTG-06/Р від 07.10.2008 року, ОСОБА_1 ознайомлений з умовами кредитного договору, жодних заперечень і зауважень не має.

Крім того, а.с.7 Договору про іпотечний кредит № MRTG-06 від 07.10.2008 року містить відомості, що ОСОБА_1, як чоловік позичальника своїм підписом запевняє, що є ознайомлений з усіма умовами цього договору та безумовно і безвідклично надає згоду на його укладення.

Відповідно до п.3.1 договору поруки, поручитель відповідає перед банком за зобовязаннями згідно з кредитним договором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо.

Відповідно до п.5.4 договору поруки, зміни та доповнення цього договору оформлюється сторонами шляхом укладання додаткових договорів (угод), що є невідємними частинами даного договору.

Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний з усіма умовами договору про іпотечний кредит № MRTG-06 від 07.10.2008 року.

14 січня 2009 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання іпотечного кредиту, де п.5.3.11 договору викладено в наступній редакції: «позичальник зобовязаний надати документи, підтверджуючи виконання продавцем квартири ОСОБА_4 рішення № 671 від 30.09.2008 року Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, не пізніше 28.02.2009 року. В разі невиконання позичальником даного зобовязання, позичальнику буде встановлена підвищена відсоткова ставка в розмірі 19 % річних».

Задовольняючи частково позовні вимоги та визнаючи договір поруки припиненим, суд першої інстанції виходив з того, що поручитель не був повідомлений про внесення змін до кредитного договору від 07.10.2008 року додатковою угодою № 1 від 14.01.2009 року, і якою фактично було збільшено обсяг його відповідальності як поручителя внаслідок зміни основного зобовязання.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором.

Відповідно до частини першої статей 598, 599 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання та частиною другою статті 615 ЦК України встановлено, що відповідач не може бути звільнений від відповідальності за порушення зобовязання у разі односторонньої відмови від них.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18.06.2012 року у справі № 6-73цс12, від 17.02.2016 року у справі № 6-3176цс15.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно п.1.2. договору поруки № MRTG-06/Р від 07.10.2008 року ОСОБА_1 ознайомлений з умовами кредитного договору, жодних заперечень і зауважень не має.

Договір про іпотечний кредит № MRTG-06 від 07.10.2008 року містить відомості щодо: «цим підписом чоловік позичальника запевняє, що є ознайомленим з усіма умовами цього договору та безумовно і безвідклично надає згоду на його укладення», яке підписано ОСОБА_1

Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний з усіма умовами договору про іпотечний кредит № MRTG-06 від 07.10.2008 року.

Згідно до п.2.5.3. умовами Договору про іпотечний кредит № MRTG-06 від 07.10.2008 року: «за невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по погашенню основної суми Кредиту та сплаті процентів за його користування, Позичальник зобовязується сплатити на користь Банку, а останній має право вимагати сплати неустойки за погашення у погодженні Графіком строки погашення Кредиту та процентів, у розмірі 50 гривень за кожний Випадок Невиконання. Сторони договору також дійшли згоди, що у разі невиконання або неналежного (несвоєчасного) виконання Позичальником взятих на себе зобовязань по погашенню основної суми Кредиту та сплаті процентів за Кредитом, порушення умов страхування, передбачених цим Договором відбувається нарахування підвищеної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 19% процентів річних, яка застосовується з моменту прострочення платежів по поверненню основної суми Кредиту та сплаті процентів за користування Кредитом або з моменту порушення умов страхування встановлених цим договором до моменту погашення такої заборгованості або виконання умов цього Договору щодо страхування».

Пунктом 5.3.11 договору про іпотечний кредит № MRTG-06 від 07.10.2008 року встановлено, що «позичальник зобовязаний надати документи, підтверджуючи виконання продавцем квартири ОСОБА_4 рішення № 671 від 30.09.2008 року Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, на протязі 1 місяця з моменту видачі кредиту, але не пізніше 07.11.2008 року. Вказати дану умову в договорі купівлі-продажу квартири. В разі невиконання позичальником даного зобовязання, позичальнику буде встановлена підвищена відсоткова ставка в розмірі 19 % річних».

Тобто, поручителю ОСОБА_1 було відомо про права кредитора встановити підвищену проценту ставку за користування кредитом в розмірі 19 % процентів річних.

Натомість, додаткова угода № 1 до договору про іпотечний кредит № MRTG-06 від 07.10.2008 року, укладена 14.01.2009 року містить змінену редакцію п.5.3.11 договору про іпотечний кредит № MRTG-06 від 07.10.2008 року, а саме: «позичальник зобовязаний надати документи, підтверджуючі виконання продавцем квартири ОСОБА_4 рішення № 671 від 30.09.2008 року Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради не пізніше 28.02.2009 року. В разі невиконання позичальником даного зобовязання, позичальнику буде встановлена підвищена відсоткова ставка в розмірі 19 % річних».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що підвищення обсягу відповідальності поручителя не відбулося.

Додатковою угодою № 1 до договору про іпотечний кредит № MRTG-06 від 07.10.2008 року, укладеного 14.01.2009 року: збільшено термін по наданню документів, підтверджуючих виконання продавцем квартири ОСОБА_4 рішення № 671 від 30.09.2008 року Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради з 07.11.2008 року до 28.02.2009 року; вилучена вимога про вказання даної умови в договорі купівлі-продажу квартири.

І як встановлено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, підвищення процентної ставки відбулось саме у звязку з порушенням кредитором умов основного договору, простроченням сплати кредиту.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для визнання договору поруки припиненим.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Ураховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання договору поруки припиненим та стягнення судового збору з ухваленням в цих частинах нового про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання договору поруки припиненим.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, а тому не переглядається.

На підставі статті 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позивачі звільненні від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів, судовий збір, сплачений відповідачем за подачу апеляційної скарги, слід віднести за його рахунок.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укрсоцбанк задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2018 року в частині визнання договору поруки № MRTG-06/Р від 07 жовтня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 ТзОВ та ОСОБА_1 припиненим та стягнення судового збору в розмірі 704,80 грн. скасувати та ухвалити в цих частинах нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про визнання договору поруки припиненим відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

ОСОБА_5