Справа № 185/5557/18
Провадження № 2/185/549/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міськрайонне управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку, суд

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку, в подальшому уточнивши позовні вимоги, а саме: до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міськрайонне управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку, в якій просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів із земель, розташованих на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 10.09.1989 року вона була прийнята в члени колгоспу «ім. ХХІІ з`їзду КПРС» с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, яке рішенням загальних зборів від 15.02.1992 року уповноважених членів колгоспу було перейменовано в колгосп «Межиріч» с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області. Колгосп «Межиріч» рішенням загальних зборів від 30.01.1996 року, протокол №1 було перетворено в КСП «Межиріч» с.Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області. 13.02.1996 року зареєстровано КСП «Межиріч» с.Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області. 06 травня 1996 року вона була звільнена із членів КСП за власним бажанням. 20 січня 1994 року колгоспу «Межиріч» було видано Державний акт на право колективної власності на землю, проте у списках членів коллективного сільськогосподарського товариства «Межиріч», доданного до вищезазначеного Державного акту, її прізвище не значиться. Вважає, що вона має право на земельну частку, тому що була членом колгоспу та працювала у КСП «Межиріч» на момент видачі Державного акту.

На виконання вимог ст. 178 ЦПК України відповідачем Межиріцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області було надано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого Межиріцька сільська рада не визнає позовні вимоги у зв`язку з тим, що не має в наявності земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного виробництва, які б можна було виділити в натурі. Резервний фонд земельних ділянок, розташованих на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району був використаний у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на відзив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міськрайонне управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд вивчивши письмові матеріали справи, відзив на позов від представника Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_2 , виданої 22 серпня 1988 року, позивач була прийнята у члени колгоспу ім. ХХІІ з`їзду КПРС розташованого у с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області 10.09.1989 року, який 15.02.1992 року було перейменовано в колгосп «Межиріч», 30.01.1996 року колгосп реорганізований в КСП «Межиріч». 06.05.1996 року позивач була звільнена з членів КСП «Межиріч» за власним бажанням.

Відповідно до пункту 2, 7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооператива, сільськогосподарського акціонерного товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Згідно із ч. 9 ст. 5 ЗК України (1990р.) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України у п.п. 23, 24 постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 р. № 7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішеннями органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку(пай), виділену на місцевості. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку( пай) з дня видачі цього акту.

Рішенням Межиріцької сільської ради народних депутатів від 24 грудня 1993 року № 14-ХХІ колгоспу «Межиріч» с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області 20 січня 1994 року було видано Державний акт на право колективної власності на землю та додано список членів сільськогосподарського підприємства, у якому позивач не значиться.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. Х «Перехідні положення ЗК»). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка булла членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки судом встановлено, що позивач була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, а відсутність у списках доданих до Державного акту не може позбавити її права на земельну частку.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міськрайонне управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів із земель, розташованих на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М. Бондаренко