Провадження № 8/522/22/19
УХВАЛА

29 травня 2019 року

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Середи В.Ю. про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду 19.03.2019 року надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Середи В.Ю. про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Заява обґрунтована тим, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/19993/16-ц від 15.11.2017 р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 125 673 (сто двадцять п`ять тисяч шістсот сімдесят три) гривень 00 копійок; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати за проведене експертне дослідження у розмірі 2500 (дві тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1281 (одна тисяча двісті вісімдесят одну) гривень 73 копійок. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 05.05.2018 по справі №22-ц/785/1305/18 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2017 без змін.

Після відмови Касаційним цивільним судом у складі Верховного суду України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 , рішення суду звернуто до виконання.

Про наявність судового рішення, яким стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у загальному розмірі 129 454 грн, як відшкодування шкоди, завданої залиттям майна, стало відомо після того, коли приватним виконавцем ОСОБА_4 М.М. вжились дії щодо примусового проникнення до житла чи іншого володіння для забезпечення виконання вимог виконавчого документа.

У подальшому Свєрчковою О.Б., ознайомившись з матеріалами цивільної справи встановлено, що остання має сплатити 125 673 грн на користь ОСОБА_2 , як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, підставою для стягнення грошової суми у розмірі саме 125 673 (сто двадцять п`ять тисяч шістсот сімдесят три) гривень 00 копійок став Висновок №157/2016 про проведення будівельно-технічного дослідження від 30.09.2016 р. ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.», складений судовим експертом Чорною ОСОБА_5 П., відповідно до якого, визначено, що розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 складає 125 673 грн.

Однак, вивчивши матеріали справи та ознайомившись з Висновком, виникли сумніви відносно розміру стягнутої матеріальної шкоди, оскілки вона є занадто великою. На думку заявника експерт неправильно виконав розрахунки. Висновок №157/2016 про проведення будівельно-технічного дослідження від 30.09.2016 р. ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.» не є належним та допустимим доказом, який підтвердив наявність завданої матеріальної шкоди, у зв`язку з чим сума, стягнута рішенням Приморського районного суду м. Одеси є необґрунтованою.

З метою встановлення істини, ОСОБА_3 звернулась до Науково-дослідного інституту судової експертизи та оцінки з метою отримання консультації з приводу перевірки достовірності Висновку №157/2016 про проведення будівельно-технічного дослідження від 30.09.2016 р. ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.».

Відповідно до Консультативного висновку №61/2019 від 12.02.2019 р., наданого Науково-дослідним інститутом судової експертизи та оцінки на Висновок №157/2016 про проведення будівельно-технічного дослідження від 30.09.2016 р. ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.» (судовий експерт ОСОБА_6 ) встановлено, що в останньому судовий експерт посилається на Методику «Визначення причин залиття з урахуванням нових технологій та визначення матеріальної шкоди за його наслідками», Київський НДІСЕ МЮУ (в оригіналі) 2005 року, яка відсутня у вільному доступі в мережі Інтернет і має рекомендований характер тільки для експертів Міністерства юстиції України.

Висновок №157/2016 про проведення будівельно-технічного дослідження від 30.09.2016 р. ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.» (в оригіналі) виконаний в порушення вимог п.п. 3 і 4 п. 2.3. наказу Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 р. «Інструкція про призначення і проведення судових експертиз і експертних досліджень», розрахунки виконано невірно.

Експерт, який виконав будівельно-технічне дослідження, не володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи: розгляду питання по визначенню розміру матеріальних збитків.

Окрім викладеного також вбачається, що Висновок №157/2016 про проведення будівельно-технічного дослідження від 30.09.2016 р. ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.» не є судовою експертизою. Це експертне дослідження, яке здійснене судовим експертом, який не ознайомлений з кримінальною відповідальністю (ст 384 КК України), та носить інформаційний характер та не може бути належним доказом в суді.

Висновок №157/2016 про проведення будівельно-технічного дослідження від 30.09.2016 р. ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.» виконаний судовим експертом з правом проведення експертизи за спеціальністю 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних обєктів та споруд», який має вищу технічну освіту за спеціальністю інженер-будівельник.

Відповідно до спеціальності 10.10. «Визначення ринкової вартості будівельних об`єктів та споруд». Однак, жила квартира це будівельний об`єкт та споруди, а введений в експлуатацію об`єкт нерухомості.

Так, відповідно до Національного стандарту №1»Основні поняття оцінки майна та майнових прав», затвердженого ПКМ України №1440 від 10.09.2003, оціночна вартість це вартість, яка визначається по встановленому алгоритму та вихідних даних.

Статтею 72 встановлено, що експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.

Враховуючи викладене вбачається, що судовий експерт з правом проведення експертизи за спеціальністю 10.10 «Визначення оціночної вартості будівельних обєктів та споруд», який має вищу технічну освіту за спеціальністю інженер-будівельник, не володіє спеціальними знаннями, необхідними для визначення розміру матеріальних збитків, так як це відноситься до спеціальних знань у сфері економіки з обов`язковою наявністю вищої економічної освіти, а для визначення вартості матеріалів вища освіта за спеціальністю 076 (підприємств, торгівля та біржова діяльність), за освітньою програмою «експертиза товарів та послуг»

Враховуючи викладене, Висновок №157/2016 про проведення будівельно-технічного дослідження від 30.09.2016 р. ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.» не є належним та допустимим доказом, який підтвердив наявність завданої матеріальної шкоди, у зв`язку з чим сума, стягнута рішенням Приморського районного суду м. Одеси є необґрунтованою.

Крім того, з огляду на те, що обставини, які викладено в Консультативному висновку №61/2019 від 12.02.2019 р., наданого Науково-дослідним інститутом судової експертизи та оцінки на Висновок №157/2016 про проведення будівельно-технічного дослідження від 30.09.2016 р. ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.» не були відомі під час розгляду справи, та не були встановлені судом, однак мали місце бути, вважаю, що є підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи, затоплення трапилося у зв`язку з можливим халатним відношенням до сантехнічних приладів. При цьому, якби сталося затоплення з квартири 56, то відповідно сліди залиття були і в ній. Однак, як вказано в акті від 15.08.2016, в квартирі АДРЕСА_3 проводився АДРЕСА_4 , слідів залиття виявлено не було, що не може свідчити про те, що витікання води відбулось з квартири АДРЕСА_3 . Матеріали справи не містять безаперечних доказів того, що затоплення квартири ОСОБА_2 сталося з вини ОСОБА_3

Крім того, на думку заявника є всі підстави вважати, що ОСОБА_7 , маючи на меті збагатитися за рахунок інших мешканців будинку інсценував затоплення у таких масштабах, підтвердженням чого є розбіжності в складених актах, та показах свідків.

Тому заявник, вважає, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Ухвалою суду від 30.03.2019 року була прийнята до свого провадження та призначена до розгляду.

В судове засідання 19.04.2019 року з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Середа В.Ю. Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 надав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Суд ухвалив відкласти розгляд справи на 16.05.2019 року.

В судове засідання 16.05.2019 року сторони по справі не з`явились, до суду надійшла заява ОСОБА_8 про відкладення розгляду справу, у зв`язку з відрядженням в інше місто. Розгляд справи відкладено на 24.05.2019 року.

В судове засідання 24.05.2019 року сторони по справі не з`явились. Представником ОСОБА_1 .. надано до суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, заяву про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами підтримує у повному обсязі, просила її задовольнити з викладених підстав. Представником ОСОБА_2 - адвокатом Лоскутовим С.П. надано суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, заперечує у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з тих підстав, що обставини, на які посилається заявник є новими обставинами і можуть бути лише підставою для пред`явлення нової вимоги.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 29 травня 2019 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, розглядаючи дане питання, суд керується положеннями ЦПК України в редакції, діючої на час розгляду справи та у відповідності до ст. 429 ЦПК України ( в ред. яка діє з 15.12.2017р ).

Статтею 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно до ч.4 вищевказаної статті, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно роз`яснень ВССУ у постанові Пленуму від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», передбачений ЦПК України перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 3, 4, 5 постанови, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (п.7 постанови Пленуму).

Відповідно до положень ст.10 ЦПК України, у редакції на час розгляду справи судом, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявник підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зазначив як обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Зазначена підстава передбачена п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України.

Як вбачається с заяви представник, посилається на той факт, що у нього виникли сумніви відносно розміру стягнутої матеріальної шкоди, оскільки вона є занадто великою. На думку заявника експерт неправильно виконав розрахунки та є всі підстави вважати, що ОСОБА_7 -представник позивача, маючи на меті збагатитися за рахунок інших мешканців будинку інсценував затоплення у таких масштабах, підтвердженням чого є розбіжності в складених актах, та показах свідків. Звернувшись до Науково-дослідного інституту судової експертизи та оцінки з метою отримання консультації з приводу перевірки достовірності Висновку №157/2016 про проведення будівельно-технічного дослідження від 30.09.2016 р. ПП «ОНДЦЕД ім. Скибінського С.С.», було складено Консультативний висновок №61/2019 від 12.02.2019 року, який в свою чергу також не є судовою експертизою.

Заявник посилається, на ті обставини, що дізналась про існування судового рішення після того, коли приватним виконавцем ОСОБА_4 М.М. вжились дії щодо примусового проникнення до житла чи іншого володіння для забезпечення виконання вимог виконавчого документа, однак зазначені відомості не підтвердженні матеріалами справи, оскільки протягом розгляду цивільної справи, в судових засіданнях приймав участь представник відповідача та вчинялись дії щодо оскарження судового рішення, отже відповідач мав можливість надавати докази протягом розгляду справи та викладений консультативний висновок складений 12.02.2019 року, тобто вже після відмови у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою представника відповідача.

Між тим суд вбачає, що при розгляді справи судом досліджувались матеріали справи та надано оцінку наявним в справі доказам та їх належності.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

У даній справі при розгляді справи, в судовому порядку докази досліджувався.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Таким чином, обставина, на яку посилається заявник , зокрема на Консультативний висновок №61/2019 від 12.02.2019 року,, виникла після ухвалення судового рішення і за своєю правовою природою не є нововиявленою, а є новими обставинами, і не дає підстави для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м.Одеси від 15.11.2017р.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Враховуючи викладене вище, докази, надані заявником, та доводи, викладені в її заяві, суд приходить до висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є безпідставною та необґрунтованою.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на час розгляду даної заяви, відсутні визначені ст. 423 ЦПК України підстави для перегляду рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2017 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, тому, згідно п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити та залишити в силі судове рішення.

Керуючись ст.ст.2-13, 23, 258, 260, 423, 424, ч.1 ст.425 , 427, 429 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Середи В.Ю. про перегляд рішення суду від 15.11.2017 р. за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 29.05.2019 року.

Суддя Домусчі Л.В.