Справа № 487/2437/19
Провадження № 2/487/1443/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ободенко І.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №487/2437/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи Служби у справах дітей Миколаївської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

за участю представника позивача ОСОБА_3 .

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третьої особи Служби у справах дітей Миколаївської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який було розірвано рішенням суду 20.12.2016 року. Від шлюбу у них народилась дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з матір`ю. Між ними почали виникати суперечки з приводу місця проживання дитини. Вважає, що в інтересах дитини їй слід проживати саме разом із батьком. Так, він 30.10.2018 року переїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, отримав громадянство Ізраїлю, працює, має постійний стабільний дохід, проживає у квартирі із усіма зручностями, де створені необхідні умови для проживання дитини та нормального її розвитку, поруч із школою. Крім того, громадяни Ізраїлю, у тому числі діти, забезпечені державною медичною страховкою, безплатним навчанням, додатково отримують державні виплати. Дитина останнім часом сама наполягає проживати в Ізраїлі разом із батьком. Відповідачка протягом двох років не працює, немає жодних джерел доходу, матеріальне забезпечення дитини здійснюється виключно батьком. Фактично вихованням та доглядом дитини займається літня бабуся дитини - ОСОБА_5 Проте, позивач не чинитиме жодних перешкод для спілкування дитини з матір`ю, буде навпаки сприяти, щоб дитина не була позбавлена піклування матері.

Ухвалою від 01.04.2019 року відкрите провадження у справі.

26.04.2019 року представник позивача ОСОБА_3 . надав до суду заяву, просив розглянути справу за відсутності його та позивача, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення, з урахуванням висновку органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради.

26.04.2019 року відповідач надала до суду заяву, просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала.

26.04.2019 року представник третьої особи надав до суду заяву, просив розглянути справу за його відсутності та надав висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про визначення місця проживання.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 14.06.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.12.2016 року.

Під час спільного проживання у шлюбі у сторін народилась дитина - дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з матір`ю в квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 , що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

30.10.2018 року ОСОБА_2 , переїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, отримав громадянство Ізраїлю, що підтверджується паспортом громадянина Ізраїлю.

Між сторонами почали виникати суперечки з приводу місця проживання дитини, батько наполягав, щоб дитина проживала разом із ним, постійно спілкується із дитиною, повністю забезпечує утримання дитини, оскільки мати не працює.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 не заперечувала проти позовнихвимог та проживання дочки разом із батьком, підтвердила, що батько постійно спілкується з дитиною, між ними добрі стосунки, проживати в Ізраїлі разом з батьком була і згода самої дочки та вони домовились із позивачем, що вона також буде спілкуватися та бачитися із дочкою.

Вказані обставини в судовому засіданні також підтвердила і свідок ОСОБА_5 , яка є бабусею ОСОБА_6 та яка постійно займалась її вихованням та доглядом.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права і обов`язки щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

За частинами першою, другою статті 161 СК України,якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Судом встановлено, що позивач працює, має постійний стабільний дохід, що складає 8400 шекелей в місяць, що становить 2309,75 доларів США або 62643 грн. Крім того, орендує квартиру АДРЕСА_2 2 за адресою АДРЕСА_3 , згідно копії договору оренди квартири від 30.11.2018 року. Вказана квартира двокімнатна із усіма зручностями, де створені необхідні умови для проживання дитини та нормального її розвитку, що підтверджується декларацією складеною ОСОБА_2 на вимоги органу опіку та піклування та посвідчену нотаріусом Ізраїля М. Давідовим.

Доказів щодо випадків ухилення позивача від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини або вживання позивачем спиртних, наркотичних засобів, суду не надано.

Органом опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради надано висновок щодо визначення місця проживання дитини №1890/02.02.01-22/25/14/19 від 25.04.2019 року, згідно якого, керуючись інтересами дитини, вважають доцільним визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_2 .

У рішенні в справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання проте, що найкраще відповідає інтересам дитини, у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому, Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, враховуючи, висновок органу опіки та піклування, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини з батьком, а також створення останнім належних умов для проживання, виховання та забезпечення дитини, виходячи в першу чергу з інтересів дитини, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з батьком, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи Служби у справах дітей Миколаївської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ).

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина