Справа №461/9494/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 травня 2019 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Іваника Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору оренди, виселення та стягнення заборгованості,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить розірвати Договір оренди №1633 від 12.08.1993 року на нежитлові приміщення

загальною площею 27,5 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений із ОСОБА_1 , виселити ОСОБА_1 з нежитлових приміщень загальною площею 27,5 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути із ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради заборгованість у сумі 3 894,07 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що 12.08.1993 між Фондом комунального майна м. Львова, правонаступником якого є управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, та ОСОБА_1 , укладено Договір оренди нежитлових приміщень № 1633, згідно якого позивач здав, а підповідач прийняв в користування нежитлові приміщення загальною площею 27,5 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Термін дії Договору оренди визначений до 23.07.1996 року, який було поновлено на строк, який був раніше встановлений договором. Однак, всупереч умовам укладеного Договору та вимогам законодавства, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Так, відповідно до довідки про заборгованість № 4-2302-2152 від 07.11.2018 року, станом на 30.10.2018 року. відповідачем орендна плата за користування об`єктом оренди не вносилась в обсязі, визначеному умовами Договору, внаслідок чого допущено заборгованість на загальну суму 3 894,07 гривень. Позивач просить задоволити позовні вимоги та розірвати з відповідачем договір оренди, виселивши останнього з нежитлового приміщення та стягнути суму заборгованості за укладеним договором.

Представник позивача подала заяву, згідно якої просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями та оголошеннями в порядку ст.128 ЦПК України. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 12.08.1993 між Фондом комунального майна м. Львова, правонаступником якого є управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та ОСОБА_1 , укладено Договір оренди нежитлових приміщень № 1633, згідно якого позивач здав, а відповідач прийняв в користування нежитлові приміщення загальною площею 27,5 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.8-11/.

Пунктом 1 договору оренди передбачено, що приміщення надане в оренду для творчої діяльності.

Згідно п. 4 Договору, орендар повинен щомісяця до 10 числа місяця за попередній місяць сплачувати орендодавцю орендну плату у встановленому розмірі шляхом перерахунку на рахунок.

Згідно з п.6 Договору, несплата орендної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди на вимогу Орендодавця.

Відповідно до довідки про заборгованість № 4-2302-2152 від 07.11.2018 року, станом на 30.10.2018 року, відповідачем орендна плата за користування об`єктом оренди не вносилась в обсязі, визначеному умовами Договору, внаслідок чого допущено заборгованість на загальну суму 3 894,07 гривень /а.с.13-14/.

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Підстави, на яких наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, встановлені статтями 782, 783 ЦК України. Таке право наймодавець має у разі, коли наймач не вносить плати за користування річчю протягом трьох місяців поспіль; користується річчю всупереч договору або призначенню речі; без дозволу наймодавця передав річ у користування інший особі, своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; не приступив до проведення капітального ремонту (якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача).

Зі змісту зазначених вище положень договору оренди (п. 4) та норм Цивільного кодексу України (ст. 782) випливає, що підставою для дострокового розірвання договору оренди є несплата орендної плати протягом трьох місяців підряд з дня закінчення строку платежу, оскільки визначальним у даному випадку є не наявність заборгованості чи її відсутність, а сам факт несплати орендної плати, протягом строку визначеного законом або договором.

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та правочини.

Згідно зі ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно із ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, дослідженими в ході розгляду справи доказами підтверджується, що відповідач всупереч умовам укладеного договору та вимогам вищезазначених законодавчих актів, взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав.

Згідно із ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно із п.п. «в». п.13 спірного договору при припиненні, або розірванні договору оренди орендар зобов`язаний повернути протягом 15 днів орендодавцю за актом приймання-передачі об`єкт оренди у стані, обмовленому договором оренди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позов є обґрунтованим, позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки встановлено, що у відповідач дійсно не виконує умови договору оренди, а також у нього наявна заборгованість по договору.

Зважаючи на те, що відповідач в судове засідання не з`явився та не подав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд вважає, що існують підстави для задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди, виселення відповідача з об`єкту оренди та стягнення з останнього заборгованості за вказаним договором, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як видно з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено 5 286,00 гривень судового збору, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Розірвати Договір оренди №1633 від 12.08.1993 року на нежитлові приміщення

загальною площею 27,5 м2, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Виселити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) з нежитлових приміщень загальною площею 27,5 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) заборгованість у сумі 3 894 (три тисячі вісімсот дев`яносто чотири) гривні 07 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 5 286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 00 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення складено 13 травня 2019 року.