Справа № 303/7748/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 травня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.

з участю секретаря судового засідання: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2019 року, ухваленого суддею Кость В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтовує тим, що 10 червня 2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №253. Спільне життя з відповідачем протягом останніх років не склалося через різні погляди на сімейне життя, на ведення спільного господарства та різний склад характерів, а також зрад та обманів з боку відповідача.

З огляду на викладене, позивач просила розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №253 та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2019 року ОСОБА_2 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 червня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №253. Після розірвання шлюбу відновлено позивачу дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 », а також вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позовну заяву повернути позивачу, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач станом на 08.01.2019 року перебуває на 17-18 тижні вагітності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зокрема, зазначає про те, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та може спричинити шкоду її здоров`ю, тривалий час вони проживають окремо, всі фізичні та духовні зв`язки між нею та відповідачем втрачені.

Також позивачем подано заяву, в якій вона просить врахувати її позицію викладену у відзиві на апеляційну скаргу, з посиланням на те, що проживати з відповідачем однією сім`єю вже не буде ніколи і ні за яких умов, всі способи для збереження сім`ї у свій час використала, однак вони результату не дали.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інтенції виходив з його обґрунтованості.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3,5 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 36, 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до ч.1 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Матеріалами встановлено, що 10 червня 2006 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №253 (а.с.5).

Сторони на даний час проживають окремо.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч.6 ст. 81 ЦК України).

Заперечуючи проти позову, відповідач обґрунтовував тим, що позивач станом на січень 2019 року перебуває на 17-18 тижні вагітності. Суд першої інстанції у свою чергу здійснив заходи для перевірки доводів відповідача щодо вагітності позивача, зокрема, ухвалою суду від 22 січня 2019 року було витребувано від ТзОВ «Гемо Медика Україна», Клініки репродуктивної медицини «Надія» та Виноградівської районної лікарні інформацію про перебування ОСОБА_2 на обліку по вагітності, із зазначенням періоду вагітності.

Відповідно до відповіді ТзОВ «Гемо Медика Україна» станом на 05 лютого 2019 року ОСОБА_2 на обліку у ТзОВ «Гемо ОСОБА_4 аїна» не перебуває (а.с.63).

Згідно відповіді Виноградівської районної лікарні ОСОБА_2 на обліку в жіночій консультації Виноградівської районної лікарні з приводу вагітності не перебуває (а.с.72).

Отже, будь-яких відомостей, які б підтверджували вагітність позивача та перебування такої на обліку з приводу вагітності матеріали справи не містять.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави для розірвання шлюбу з посиланням на вагітність позивача є голослівними та належними доказами не підтверджені.

При цьому, слід зауважити про те, що СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

В даному випадку, позивачем категорично висловлено свою позицію, що подальше збереження шлюбу є неможливим, буде суперечити її інтересам.

Суд першої інстанції врахував дані обставини та норми закону та дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути взяті до уваги.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

За таких обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 17 травня 2019 року.

Головуючий :

Судді: