Копія Справа № 326/1688/16-цр.
Провадження № 2/326/43/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Чапланової О.М.,

при секретарі Бородай А.В.,

за участю представника відповідача - адвоката Кабанцова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-3). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31 липня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 45 250,00 грн., з яких: на споживчі цілі 45000,00 грн., на придбання послуг продавця 2 СК Альфа Страхування 250,00 грн. Кредит надано строком на 48 місяців з 31 липня 2013 року по 31 липня 2017 року, розмір процентної ставки складає 15 % річних.

Пунктом 1.5 Кредитного договору встановлено, що за порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеного графіком платежів, позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення, у розмірі 25 грн.

У разі порушення позичальником строків або суми оплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, регулюються чинним законодавством України (п.1.5.4).

Враховуючи допущені відповідачем порушення, позивач, відповідно до вимог закону та п.1.9 Кредитного договору пред`явив відповідачу вимогу про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до умов Договору факторингу від 22 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № від 31 липня 2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем. Таким чином, до ТОВ «Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача.

У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за Кредитним договором № від 31 липня 2013 року, станом на 15 листопада 2016 року за відповідачем існує заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що складає 51632,71 грн., а саме: залишок заборгованості за кредитом 41445,28 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4406,28 грн.; заборгованість по комісії 5781,15 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № від 31.07.2013 року у сумі 51632,71 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 10 січня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № від 31 липня 2013 року станом на 15 листопада 2016 року в загальній сумі 51632 грн. 71 коп., з яких: залишок заборгованості за кредитом 41445 грн. 28 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4406 грн. 28 коп.; заборгованість по комісії 5781 грн. 15 коп.(а.с.42-43).

Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2018 року за заявою ОСОБА_1 вказане заочне рішення Приморського районного суду Запорізької області від 10 січня 2017 року скасовано, призначено справу за даним позовом до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.126-127).

Представник відповідача - адвокат Кабанцов О.Ю. надав відзив на позовну заяву (а.с.148-151), в якому зазначив, що не визнає позов у повному обсязі, вважає доводи позивача необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

До позовної заяви позивач надав розрахунок боргу відповідача за кредитним договором № від 31.07.2013 року станом на 15.11.2016 року, в якому не зазначені: період, за який виник борг по тілу кредиту згідно графіку погашення кредиту; період, за який виник борг по нарахованим відсоткам за користуванням кредитом, за якою формулою нараховані дані відсотки; за якими комісіям виник борг, зазначений в розрахунку.

До позову не надані первісні документи обліку заборгованості за кредитним договором, а саме: виписки по рахунку обліку простроченої заборгованості по тілу кредиту; виписки по рахункам, нарахованих та прострочених відсотків по кредитному договору.

Відсутність зазначених даних позбавляє відповідача права перевірити правильність нарахування боргу, звірити розрахунки, надати свій контрозрахунок, а також заявити про застосування позовної давності, якщо період розрахунку боргу перевищує встановлений Цивільним кодексом України трирічний строк позовної давності.

У позовній заяві та у додатку до неї зазначена копія повідомлення (вимоги) від 05.01.2015 року». Відповідач повідомляє, що вказаний позивачем документ в матеріалах справи відсутній. Натомість в матеріалах справи в наявності копія повідомлення від 20.09.2014 року за. вих. № 200185483, згідно якого позивач повідомляє ОСОБА_1 , що з 15.09.2014 року згідно Договору №б/н факторингу від 15.09.2014 року новим кредитором за кредитним договором є ТОВ ОТП Факторинг Україна. Але, позивач надав до суду Договір факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року з Випискою з Додатку №1 до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу, в якому зазначений відповідач.

Таким чином, позивач в повідомлені, копію якого надав до суду, послався на інший Договір факторингу, який не був наданий до суду та не зазначений в позові, що свідчить про недоведеність наявності правових підстав прийняття від ПАТ «ОТП Банк» права грошової вимоги до відповідача. Відповідно до ч. 2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно наданого позивачем до суду Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року відповідач звертає увагу суду на те, що в цому Договорі визначена послідовність переходу до позивача права грошової вимоги до клієнтів первісного кредитора, а саме: пункт 1.1. Договору факторингу: Клієнт -Первісний кредитор (ПАТ «ОТП Банк») передає Фактору (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») право грошової вимоги, що належить Клієнту; пункт 1.2. Договору факторингу: Фактор передає Клієнту грошові кошти за плату відповідно до умов цього Договору; пункт 1.3. Договору факторингу: Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання своїх зобов`язань за Кредитними договорам.

Зазначена оплата визначається в Договорі факторингу терміном «Фінансування» в сумі 7 747602,62 грн., які згідно умов п. 7.2. вказаного Договору повинні бути сплачені ТОВ «ОТП Факторинг Україна» протягом одного наступного банківського дня з дати підписання Сторонами цього Договору, тобто не пізніше 23.12.2014 року. Доказів виконання умови Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, а саме: доказів сплати ПАТ «ОТП Банк» грошових коштів за отримання права грошової вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надано.

Таким чином, майнові вимоги позивача до відповідача не доведені, як того вимагає, зокрема ст.ст. 81, 83 ЦПК України.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи, складає 1152 грн. 40 коп., з яких: 352,40 грн. сума судового збору, сплачена відповідачем за подання до суду заяви про перегляд заочного судового рішення, 800 грн. витрати на можливі дві поїздки представника відповідача з м. Запоріжжя до Приморського районного суду для участі в судових засіданнях.

Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, стягнути з позивача сплачені відповідачем судові витрати.

За результатом розгляду нових документів, наданих позивачем, представник відповідача ОСОБА_2 надав додатковий відзив на позовну заяву (а.с.200-204), в якому зазначив, що підставою для позовної заяви був Договір факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, згідно якого, зі слів позивача, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло від ПАТ «ОТП Банк» право грошової вимоги за Кредитним договором № від 31.07.2013 року, укладеним з відповідачем ОСОБА_1

Позивач надав до суду новий Договір факторингу № 15/09/14 від 15 вересня 2014 року з Додатком №1 з реєстру Боржників №2 до цього Договору. Проте, з матеріалів справи невідомо, з якою метою були надані зазначені документи, адже, згідно ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Такої заяви позивачем надано не було, тому відповідач вважає, шо належним чином позивач не оформив зміни підстави позову, як того вимагає діюче законодавство України, і Договір факторингу № 15/09/14 від 15.09.2014 року та Додаток до нього повинні залишитись поза увагою суду.

В самому Договорі факторингу № 15/09/14 від 15.09.2014 року визначена послідовність переходу до позивача права грошової вимоги до клієнтів первісного кредитора, а саме: пункт 1.1. Договору факторингу: Клієнт -Первісний кредитор (ПАТ «ОТП Банк») передає Фактору (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») право грошової вимоги, що належить Клієнту; пункт 1.2. Договору факторингу: Фактор передає Клієнту грошові кошти за плату відповідно до умов цього Договору; пункт 1.3. Договору факторингу: Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання своїх зобов`язань за Кредитними договорами.

Зазначена оплата визначається в Договорі факторингу терміном «Фінансування». Доказів сплати позивачем до ПАТ «ОТП Банк» грошових коштів, як обов`язкової умови для переходу права грошової вимоги за Кредитним договором, надано не було.

В Розрахунку боргу за кредитним договором відсутній розрахунок боргу станом на дату, зазначену в позовній заяві - 15.11.2016 року, є тільки станом на 15.09.2014 року та станом на 22.11.2018 року; не зазначена формула, згідно якої нараховані проценти по кредиту; сума боргу за кредитним договором по процентам та комісіям в Розрахунку боргу і в позовній заяві - не співпадає, а саме: сума боргу згідно позовної заяви станом на 15.11.2016 року по процентам - 4406, 28 грн., по комісіям - 5781,15 грн., згідно розрахунку боргу станом на 22.11.2018 року сума боргу по процентам - 0,00 грн., по комісіям - 2689,19 грн. Письмових уточнень щодо суми боргу за позовною заявою не надходило.

До позову не надані первісні документи обліку заборгованості за кредитним договором. Наданий позивачем Розрахунок боргу за кредитним договором не є достатнім для підтвердження його позовних вимог до відповідача.

До матеріалів справи відповідачем були надані: 1. повідомлення від 20.09.2014 року за вих.№ 200185483, згідно якого позивач повідомляє ОСОБА_1 , що з 15.09.2014 року згідно Договору №б/н факторингу від 15.09.2014 року новим кредитором за кредитним договором є ТОВ ОТП Факторинг Україна. Однак, позивач надав до суду два інших договори факторингу: №22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року та № 15/09/14 від 15.09.2014 року. 2. Опис вкладення в цінний лист про вкладення в лист Вимоги про погашення заборгованості вих.№ 200185483 від 20.09.2014 року, але в матеріалах справи є «Повідомлення», а не «Вимога». Даний опис вкладення не може бути доказом того, що цінний лист із вказаною кореспонденцію був надісланий позивачем до відповідача, оскільки на цьому описі вкладенні до цінного листа чітко не зазначений штамп поштового відділення; не зазначено хто саме відправник кореспонденції.

Позивачем не були надані документи, які б підтверджували надіслання повідомлення про перехід до нового кредитора прав у грошовому зобов`язанні за кредитним договором, а саме: не були надані поштові фіскальні чеки, які мають силу доказу про відправлення кореспонденції до відповідача.

Останній термін повернення кредитних коштів визначений в договорі як 31 липня 2017 року. Позов про стягнення всієї суми кредиту був поданий в грудні 2016 року, тобто до закінчення строку повернення кредиту. Отже, має місце дострокове стягнення кредитної заборгованості, тому що за обома Договорами факторингу, які позивач надав до суду, прострочена заборгованість за кредитом зазначена в Додатках до цих договорів в сумі 5906,88 грн., і аж ніяк не 41445,28 грн, які вказані в позовній заяві. Для того, щоб достроково витребувати всю суму кредиту, перед подачею позову до суду, Кредитор (позивач), крім належно оформлених документів, підтверджуючих перехід до нього права грошової вимоги за кредитним договором, має надати до суду докази здійснення дій щодо надіслання рекомендованим листом на адресу боржника (відповідача) відповідної Вимоги із зазначенням підстави права на дострокове повернення споживчого кредиту, яка має бути виконана боржником протягом 30-ти календарних днів з дати отримання Вимоги згідно вимог пунктів 1.5.4. та 2.13.1. кредитного договору, і лише в тому разі, якщо боржник не виконав дану Вимогу, Кредитор має право звернутись до суду із вимогою дострокового стягнення всієї кредитної заборгованості за Кредитним договором. Зазначеної Вимоги, доказів її надіслання на адресу відповідача та її одержання, позивачем до суду не надано.

Відповідач вважає, що позивач не надав до суду належних доказів переходу до нього права грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем, а саме: позивачем чітко не визначений в позові Договір факторингу, на підставі якого до нього перейшло право грошової вимоги. Позивач не вніс зміни до позовної заяви стосовно підстав позову; не надав докази сплати грошової винагороди первісному кредиторові за перехід до позивача права грошової вимоги за кредитним договором; розмір грошових вимог в Розрахунку заборгованості по кредитному договору належним чином не підтверджений; позивачем не надано доказів письмового повідомлення про перехід до нього права грошової вимоги за кредитним договором та доказів надіслання відповідачу зазначеного документу.

Представник позивача ОСОБА_3 Ю.В., яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду не з`явилась, надала письмову заяву, в якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення, просить проводити судові засідання по даній цивільній справі за її відсутності (а.с.171).

Представник відповідача - адвокат Кабанцов О.Ю., в судовому засіданні 25.02.2019 року позовні вимоги не визнав, дав пояснення, аналогічні викладеним у відзивах на позов. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стягнути з позивача на корить відповідача, понесені судові витрати в розмірі 546 грн. 41 коп., з яких: 352,40 грн. сума судового збору, сплачена відповідачем за подання до суду заяви про перегляд заочного судового рішення, 194,01 грн. витрати на поїздку представника відповідача з м. Запоріжжя до Приморського районного суду для участі в судовому засіданні (а.с.217).

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши надані докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно із ч. 1. ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 31 липня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № (а.с.4-6).

Відповідно до умов даного договору банк надав ОСОБА_1 споживчий кредит у сумі 45250,00 грн., з яких: на споживчі цілі 45000,00 грн., на придбання послуг у продавця 2 СК Альфа Страхування 250,00 грн. Кредит надано строком на 48 місяців з 31 липня 2013 року по 31 липня 2017 року, розмір процентної ставки складає 15 % річних (п.1.1).

Відповідно до п.1.2.1 Банк надав позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов Кредитного договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним Кредитним договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невід`ємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору.

З метою контролю за цільовим використанням кредиту на придбання послуг у Продавця 1 та Продавця 2, банк перераховує відповідні визначені п.1.1 цього договору частини суми кредиту на користь продавців (п.1.2.2).

Іншу відповідну визначену п.1.1 цього Договору частину суми кредиту (на споживчі цілі) банк надає позичальнику шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу банку (п.1.2.3).

Позичальник зобов`язався повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені Кредитним договором не пізніше 31 липня 2017 року (п.1.4.1).

За обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої визначений в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.4.4).

За порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною Графіком платежів позичальник сплачує штраф: за кожен факт порушення 25 грн. (п.1.5.1).

В разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається Вимога (п.1.5.4).

Якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов даного договору, вимога банка втрачає чинність (п.1.5.5).

Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки;

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № від 31 липня 2013 року на суму 45250,00 грн. на строк до 31 липня 2017 року.

За умовами даного кредитного договору банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредитні кошти, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит (а.с.10).

Згідно із доданим до позову розрахунком заборгованості за кредитним договором від 31 липня 2013 року № за ОСОБА_1 станом на 15 листопада 2016 року утворилася заборгованість в сумі 51632,71 грн., яка складається з наступного: залишок заборгованості за кредитом 41445,28 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4406,28 грн.; заборгованість по комісії 5781,15 грн. (а.с.13).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Отже, відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За загальним правилом, закріпленим у ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до умов якого клієнт (первисний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (п.1.1). Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору (п.1.2). За цим договором Фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (п.1.3) (а.с.22-25).

Відповідно до витягу з додатку №1 до Реєстру боржників №1 до вказаного договору факторингу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» придбало право грошової вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № від 31 липня 2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 Загальна сума боргу за зазначеним Договором про надання споживчого кредиту складала 51632 грн. 71 коп., з яких заборгованість за кредитом 41445,28 грн., заборгованість за відсотками 10187,43 грн. (а.с.26)

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

У статті 77 ЦПК України зазначено, що Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У доданому до позову Договорі факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, за яким, як зазначено у позові, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № від 31 липня 2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , визначена послідовність переходу до позивача права грошової вимоги, що належить клієнту, а саме: Клієнт (Первісний кредитор) передає, а Фактор (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту (п ОСОБА_4 1.1); Фактор передає Клієнту грошові кошти за плату відповідно до умов цього Договору (п. 1.2); За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання своїх зобов`язань за Кредитними договорами (п. 1.3). Зазначена оплата визначається у вказаному Договорі факторингу терміном «Фінансування» в сумі 7 747602,62 грн. (п.7.1), які згідно умов п. 7.2. цього Договору повинні бути сплачені ТОВ «ОТП Факторинг Україна» клієнту протягом одного наступного банківського дня з дати підписання Сторонами цього Договору.

Позивачем не надано та в судовому засіданні не встановлено доказів у підтвердження сплати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» грошових коштів ПАТ «ОТП Банк» за передачу права грошової вимоги.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було направлено відповідачу повідомлення вих.№ 200185483 від 20.09.2014 року про відступлення ПАТ «ОТП Банк» права грошової вимоги щодо його заборгованості за кредитним договором № від 31 липня 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору факторингу від 15.09.2014 року. Зазначено, що відповідно до договору факторингу новим кредитором відповідача з 15.09.2014 року стало ТОВ «ОТП Факторинг Україна». В цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а саме вказано, що заборгованість за кредитним договором перед ПАТ «ОТП Банк» на дату відступлення складає 51632 грн. 71 коп., з яких: 41 445,28 грн. сума простроченого кредиту, 10 187,43 грн. сума прострочених відсотків за користування кредитом. Зазначно, що оплату необхідно здійснити протягом 10 днів з моменту отримання даного листа та вказано реквізити для оплати (а.с.12).

Відповідно до ч.2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно із ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Позивачем не надано та в судовому засіданні не встановлено доказів у підтвердження того, що відповідач був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні на підставі договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, за яким, як зазначено у позові, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № від 31 липня 2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_1 , та у підтвердження того, що позивач надав відповідачу докази переходу до нього, як нового кредитора на підставі договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, прав у зобов`язанні.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № від 31.07.2013 року станом на 15 листопада 2016 року у сумі 51632,71 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 41445,28 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4406,28 грн.; заборгованість по комісії 5781,15 грн.

У вказаному кредитному договорі зазначено, що кредит надається строком 48 місяців з 31.07.2013 року по 31.07.2017 року. Позов про стягнення всієї суми кредиту був поданий в грудні 2016 року, тобто до закінчення строку повернення кредиту. Доказів у підтвердження того, що у зв`язку із укладенням Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року, за яким, як зазначено у позові, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № від 31 липня 2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , позивачем було направлено відповідачу вимогу про дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, суду не надано.

До позову додано розрахунок боргу відповідача за вказаним кредитним договором станом на 15.11.2016 року (а.с.13), в якому не зазначено: період, за який виник борг по тілу кредиту згідно графіку погашення кредиту; період, за який виник борг по нарахованим відсоткам за користуванням кредитом, за якою формулою нараховані дані відсотки; за якими комісіям та у якій період виник борг, зазначений в розрахунку.

У наданому під час розгляду справи позивачем розрахунку боргу відповідача за кредитним договором № зазначено, що розрахунок виконується станом на 22.11.2018 року, платіжний період з 01.08.2013 року по 15.09.2014 року, сума заборгованості станом на 15.09.2014 року складає: за кредитом 41445, 28 грн., за відсотками 4406,28 грн., за комісією 5781,15 грн. Сума заборгованості станом на 22.11.2018 року складає: за кредитом 41445, 28 грн., за відсотками - 0,00 грн., за комісією - 2689,19 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 15.11.2016 року, але у вказаному розрахунку не зазначено період, в якій після 15.09.2014 року було сплачено відсотки за користування кредитом та комісію (зазначено тільки суми сплати), не зазначено суму заборгованості за кредитним договором станом на 15.11.2016 року та не наведено її розрахунок.

Позивачем не надані первісні документи обліку заборгованості за кредитним договором, а саме: витяг з особового рахунку, витяги по рахунку обліку простроченої заборгованості по тілу кредиту; витяги по рахункам, нарахованих та прострочених відсотків по кредитному договору.

Відсутність зазначених документів позбавляє суд права перевірити правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором та визначити дійсний розмір заборгованості за вказаним кредитним договором на дату постановлення рішення у даній справі.

В обгрунтування позовних вимог щодо стягнення кредитної заборгованості до позову додано витяг з додатку №1 до Реєстру боржників №1 до договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року за підписом представника ТОВ «ОТП Факторинг» (а.с.26), але позивачем не надано суду первинні бухгалтерські документи за підписом відповідальних посадових осіб.

Суд не приймає до уваги наданий позивачем під час розгляду справи Договір факторингу № 15/09/14 від15 вересня 2014 року, оскільки звернувшись до суду з даним позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначило, що право вимоги за кредитним договором № від 31 липня 2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_1 , позивач прийняв за Договором факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2014 року та на підставі цього просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором. Предмет або підстави позову під час розгляду справи за цим позовом позивач не змінював.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач в позові, як на підставу для його задоволення, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо відшкодування ОСОБА_1 понесених ним витрат в розмірі 546 грн. 41 коп., з яких: 352,40 грн. сума судового збору, сплачена відповідачем за подання до суду заяви про перегляд заочного судового рішення (а.с.65), 194,01 грн. витрати на поїздку представника відповідача адвоката Кабанцова О.Ю., з м. Запоріжжя до Приморського районного суду для участі в судовому засіданні 25.02.2019 року (а.с.217), суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ПКМУ від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Відповідно до ПКМУ від 02.02.2011 року № 98 витрати на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті) відшкодовуються за наявності підтвердних документів.

Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України представником відповідача було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс відповідач та і які він очікує понести в зв`язку із розглядом справи (а.с.151), який згодом було уточнено наданою заявою (а.с.217).

Витрати по сплаті судового збору за подання до суду заяви про перегляд заочного судового рішення у даній справі в розмірі 352,40 грн. підтверджені наданою представником відповідача квитанцію (а.с.65).

Витрати в розміроі 194,01 грн., пов`язані з переїздом з м. Запоріжжя до м. Приморськ представника відповідача Кабанцова О.Ю., який приймав участь у розгляді справи за даним позовом в судовому засіданні 25.02.2019 року, підтверджені наданим представником відповідача квитком, в якому зазначено напрямок: Запоріжжя Приморськ, дата відправлення 25.02.2019 рік, сума 194,01 грн. (а.с.217).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивача на користь відповідача підлягають стягненю витрати по сплаті судового збору за подання до суду заяви про перегляд заочного судового рішення в розмірі 352,40 грн., витрати, пов`язані з переїздом представника відповідача адвоката Кабанцова О.Ю., з м. Запоріжжя до м. Приморськ для участі в судовому засіданні 25.02.2019 року, в розмірі 194,01 грн., а всього витрати в сумі 546 грн. 41 коп.

Керуючись: ст.ст. 512-514, 516-517, 526, 530, 610, 611, 624, 625, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-78, 81, 133, 134, 138, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28Д, , до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 31.07.2013 року в сумі 51632 (п`ятдесят одна тисяча шістсот тридцять дві) грн. 71 коп. відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28Д, , МФО 300528. на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору за подання до суду заяви про перегляд заочного судового рішення в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн.,40 коп., витрати, пов`язані з переїздом представника відповідача до м. Приморськ, в розмірі 194 (сто дев`яносто чотири) грн. 01 коп., а всього витрати в сумі 546 (п`ятсот сорок шість) грн.. 41 коп.

Повний текст рішення складено 27 травня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28Д, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 .

Представник відповідача - ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: підпис О.М. Чапланова

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

17.05.19