Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2137/18

16 травня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні,-

В С Т А Н О В И В :

10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, який в ході судового розгляду уточнили, до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні.

Свої вимоги мотивують тим, що вони є подружжям, зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 . Відповідач по справі є їхнім сином. Дане домоволодіння є їхньою спільною частковою власністю та належить їм по 1/3 частки домоволодіння кожному, про що свідчить свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04 листопада 2019 року. Зазначили, що дане домоволодіння складається: із житлового будинку загальною площею - 149.6 кв.м., житловою 48,5 кв. м., 1983 року побудови; хліву площею 40,9 м кв., 1983 року побудови, стодоли площею 33,8 м кв., 1983 року побудови, шопи площею 37,4 м кв. 1983 року побудови, літньої кухні площею 34.3 м кв. 1991 року побудови, гаражу площею 23.1 м кв., 1991 року побудови; сараю площею 43.4 м кв., 1991 року побудови; шопи площею 16,6 м кв., 1983 року побудови; вбиральні площею 1.0 м кв., 1983 року побудови; криниці площею 8,0 м кв., 1983 року побудови; огорожі площею 37,8 м кв., 2000 побудови; огорожі площею 32,4 м.кв., 2006 року побудови; воріт площею 48.6 м.кв. 2006 року побудови, огорожі площею 6.5 м кв. 1983 року побудови та воріт площею 5,8 кв. - 1983 року побудови. Відповідач з 2004 року в даному домоволодінні не проживає, дане домоволодіння не утримує, а саме не проводить поточні ремонти для збереження жилого стану будинку, комунальні послуги не сплачує; взагалі належним йому майном не користується. Вважають, що частка ОСОБА_3 є незначною і не може бути виділена в натурі, частина будинку є неподільною, спільне користування нею неможливе, до того ж таке припинення не завдасть істотної шкоди ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що він не користується своєю часткою у вказаному будинковолодінні. Зазначили, що вони не заперечують, щодо виплати компенсації частки відповідача. Будинок побудований в межах земельної ділянки, закріпленої за цим господарством для обслуговування, загальна площа якої складає 0,2500 га. Земельна ділянка не приватизована. Загальна ринкова вартість житлового будинку - складає 199 317. 87 грн. Ринкова вартість 1/3 частки житлового будинку складає 66 439,29 грн., про що свідчить звіт про оцінку майна та висновок про вартість майна, виконаного ТОВ "Інститут незалежної експертної оцінки" від 27 вересня 2018 року. Просять постановити рішення про припинення права спільної власності відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3 частки, у будинковолодінні АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній частковій власності, шляхом виплати матеріальної компенсації та визнати право власності па 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 за ними.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з"явилися, однак їхній представник - адвокат Брайляк Е.Я. подала до суду заяву про те, що позовні вимоги позивачів підтримує в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в їх відсутність. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судової повістки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та шляхом розміщення оголошення на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2019 року. Заяви про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду не подавав. Відзив на позов також не подав.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За письмової згоди представника позивачів - адвоката Брайляк Е.Я. суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є власниками домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , та належить їм кожному по 1/3 частки даного домоволодіння, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04 листопада 2009 року. (а. с. 10-11)

Дане домоволодіння складається: з житлового будинку загальною площею - 149.6 кв.м., житловою площею 48,5 кв.м., 1983 року побудови; хліву площею 40,9 м. кв. - 1983 року побудови, стодоли площею 33,8 м. кв. - 1983 року побудови, шопи площею 37,4 м. кв. 1983 року побудови, літньої кухні площею 34.3 м. кв. - 1991 року побудови, гаражу площею 23,1 м. кв. - 1991 року побудови, сараю площею 43,4 м кв. - 1991 року побудови, шопи площею 16,6 м. кв. - 1983 року побудови, вбиральні площею 1,0 м кв. - 1983 року побудови, криниці площею 8,0 м кв. - 1983 року побудови, огорожі площею 37,8 м кв. - 2000 року побудови, огорожі площею 32,4 м. кв. - 2006 року побудови, воріт площею 48.6 м. кв. 2006 року побудови, огорожі площею 6.5 м. кв.-1983 року побудови та воріт площею 5,8 м. кв. - 1983 року побудови, що підтверджується копією технічного паспорта від 04 листопада 2009 року. (а. с. 15-17)

Згідно довідки про реєстрацію та проживання Середньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 24 вересня 2018 року № 630 в с АДРЕСА_1 проживають та зареєстровані позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.12)

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в АДРЕСА_1 , з 2004 року знятий з реєстрації місця проживання, що підтверджується довідкою Середньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 24 вересня 2018 року № 631 та актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї, виданого депутатом Середньомайданської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області . (а.с. 13, 18)

Судом досліджено звіт про оцінку майна №SD18-180927-008 (об"єкт оцінки житловий будинок загальною площею 127,60 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 - АДРЕСА_1 ) та висновок про вартість майна, виконаного ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» від 27.09.2018 року, з якого вбачається, що загальна ринкова вартість житлового будинку - складає 199 317, 87 грн. Ринкова вартість 1/3 частки житлового будинку складає 66 439,29 грн.(а.с.19-34)

Судом встановлено, що частка відповідача ОСОБА_3 у майні є незначною і домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , відвовідач не утримує, комунальні послуги не сплачує, майном не користується.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст.ст. 364, 365, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності, при здійсненні якої передбачена ч.4 ст.358 ЦК України умова не є обов`язковою.

Частиною 1 статті 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Один з таких випадків наведено в ст. 365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 від 15.05.05.2013 року висловив правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Також, і під час розгляду іншої справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

З постанови Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п.1-3 ч. 1 ст.365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п.4 ч.1 цієї статті.

Згідно правового висновку Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6 2925цс15, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі №6-68цс14, відповідно до статті 365 ЦК України, зокрема пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Вирішуючи питання компенсації частки в об`єкті нерухомого мийна, суд бере за основу звіт про оцінку майна, складений на замовлення позивача ОСОБА_1 оцінювачем ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» від 27.09.2018 року, яким встановлено ринкову вартість 1/3 частки спірного будинку у сумі 66 439,29 грн.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем.

Припинення права відповідача ОСОБА_3 на частку в спільному майні жодним чином не завдасть йому істотної шкоди, оскільки, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, він за це отримає грошову компенсацію.

Відповідно позивач ОСОБА_2 внесла на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області 66 439,29 грн. (а.с.67), що відповідає ринковій вартості 1/3 частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.3,15,16,355-358,365 Цивільного кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 223, 247 ч. 2, 259, 263-265, 280-284, 285 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/3 частку домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , право власності на 1/3 частку домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Стягнути із депозитного рахунку 2265 Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, код: 26289647, Банк: Держказначейська служба України м. Київ, МФО: 820172, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошову компенсацію за 1/3 частку домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в розмірі 66 439 (шістдесят шість тисяч чотириста тридцять дев"ять) гривень 29 копійок, які було внесено ОСОБА_2 на підставі квитанції №0.0..1 від 19.04.2019 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Флоряк Д.В.