РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука Я.О.,

при секретарі Рибачик О.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Житлово-комунального підприємства «Галицьке» до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості за утримання будинку, споруд та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

Житлово-комунальне підприємство «Галицьке» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості за утримання будинку, споруд та прибудинкової території у сумі 5 705,76 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ЖКП «Галицьке» проводить господарську діяльність у сфері надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та надає послуги обслуговування багатоквартирного будинку, де знаходиться квартира Відповідача, що не спростовано належними доказами.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради « Про тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій окремо за кожним будинком» від 14.02.2012 року № 42, визначено структуру, періодичність та строки надання послуг, їх вартість та тарифи. Будинок, який знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Відінська 5-В, в якому проживає відповідач, віднесено до переліку будинків, щодо яких позивач надає послуги.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до вказаного закону, термін «житлово-комунальні послуги» визначається як результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов»язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що договір між позивачем та відповідачем не укладався, однак між сторонами склалися фактичні договірні відносини, оскільки позивачем надавалися послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а відповідач користувався даними послугами, проте не сплачував послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов»язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг з конкретним споживачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Фактично надані послуги для відповідача, Позивач довів належними та допустими доказами, що не заперечувалися сторонами по справі, а саме, наряд-завдання з 2012-2016 років на 52 арк. та кошторисами доходів та витрат по будинку з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, окрім того, в матеріалах справи також міститься інформація про щорічно нараховані кошти за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період 01.01.2014 року 31.03.2017 року у розрізі нарахувань конкретно частки кв. 57, які судом взято до уваги (а.с. 175-178).

Відповідач із вищевказаними доказами не погоджується та стверджує, що послуги не надавалися взагалі. Проте суд не знаходить підтвердження доводам відповідача, адже доказів неналежного виконання взятих позивачем зобов»язань щодо надання послуг з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, складання актів-претензій згідно ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачем не представлено, а згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд погоджується з твердженням відповідача, що такі послуги в 2017 році як технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання в сумі 7,05 грн. та послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж гарячого водопостачання в сумі 4,19 грн. не надавались, а тому судом до уваги не беруться.

Суд враховує заяву Відповідача про застосування терміну позовної давності та приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості з утримання будинку і споруд та прибудинкової території підлягає до задоволення частково із врахування строку позовної давності, а саме, сума, яка підлягає до стягнення за період 01.04.2014 року по 31.03.2017 року становить 2 600,68 грн., відповідно до довідки № 161 від 20.02.2018 року (а.с. 157) та інформації про нараховані до оплати кошти за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 175-178), фактично витрачених та оплачених коштів в розрізі окремих послуг на утримання будинку та прибудинкової території, за мінусом нарахованих коштів за період січень-березень 2017 року за: технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання в сумі 7,05 грн. та за технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж гарячого водопостачання в сумі 4,19 грн., що становить 307,32 грн., яка і підлягає до стягнення за вказаний період. А всього за період з 01.04.2014 року по 31.03.2017 року з ОСОБА_2 підлягає до стягнення 2 589,44 грн.

За таких обставин та з урахуванням доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 2 589,44 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Вимога про визнання договору укладеним не підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні, представник Позивача пояснила, що багатоквартирний будинок, який знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Відінська 5-В переданий в управління та обслуговування ОСББ «Беркут-плюс» з квітня 2017 року, про що також зазначено в довідці № 161 від 20.02.2018 року (а.с. 157), даний факт Відповідач у судовому засіданні також визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1 378 грн.

На підставі ст.ст. 509, 526, 815, 901, 903 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 89, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Житлово-комунального підприємства «Галицьке» до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості з утримання будинку, споруд та прибудинкової території задовольнити частково.

У задоволені вимоги про визнання договору з утримання будинку і споруд та прибудинкової території укладеним між споживачем ОСОБА_2 та Житлово-комунальним підприємством «Галицьке» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії СР № 724255 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 12.05.2000 року, проживаючої за адресою: 33023, АДРЕСА_3) на користь Житлово-комуналього підприємства «Галицьке» (р/р 5499 в Банк: Філія Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 333368, ) заборгованість за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з 01.04.2014 року по 31.03.2017 року у сумі 2 589 (дві тисячі п»ятсот вісімдесят дев»ять) грн. 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії СР № 724255 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 12.05.2000 року, проживаючої за адресою: 33023, АДРЕСА_3) на користь Житлово-комуналього підприємства «Галицьке» (р/р 5499 в Банк: Філія Рівненське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 333368, ) судовий збір в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 21 лютого 2019 року.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3