Ухвала

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 526/662/17

провадження № 61-42455св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2018 року у складі судді Горошка А. М. та постанову апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року у складі суддів: Панченка О. О., Одринської Т. В., Пікуля В. П.,

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»,

заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Гадячсир»,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» (далі - ПАТ «Креді Агріколь Банк») звернулося до суду із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня 2017 року у справі АС № 367у/2016 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» (далі - ТОВ «Гадячсир») на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк»заборгованості у сумі 12 858 465 доларів 01 цент США та 22 9893 616 грн 23 коп., а також 63 623 доларів США 32 центи на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору.

Представник стягувача ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернувся до суду із клопотанням про залишення клопотання ПАТ «Креді Агріколь Банк» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України без розгляду.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Креді Агріколь Банк» про залишення клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України без розгляду.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2018 року у задоволенні клопотання ПАТ «Креді Агріколь Банк» про передачу справи на розгляд апеляційного суду м. Києва відмовлено.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2018 року задоволено клопотання ТОВ «Гадячсир» про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження у цивільній справі з розгляду клопотання ПАТ «Креді Агріколь Банк» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України до розгляду заяви справи № 761/20302/17 за заявою ТОВ «Гадячсир» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня 2017 року.

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2018 року про відмову у залишенні клопотання без розгляду, ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2018 року про відмову у передачі справи на розгляд іншому суду та ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2018 року про зупинення провадження у справі залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 рокудо Верховного Суду, ПАТ «Креді Агріколь Банк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про залишення справи без розгляду, постанову апеляційного суду в цій частині та прийняти постанову про залишення без розгляду клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційне провадження необхідно закрити з огляду на таке.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Такий підхід до оскарження судових рішень застосований з огляду на те, що судове рішення, яке набрало чинності, зокрема після перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не має переглядатися та повинно бути виконано сторонами або відповідними органами в установленому законодавством порядку.

Закон України «Про судоустрій та статус суддів» визначає основні завдання діяльності Верховного Суду як найвищого органу у системі судоустрою України, а саме: забезпечення сталості та єдності судової практики, а Цивільний процесуальний кодекс України визначає основними засадами судочинства , зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення лише у випадках встановлених законом (статті 2 та 17 ЦПК України).

Порядок та підстави касаційного оскарження судових рішень урегульовано зокрема у главі 2 розділу V ЦПК України.

Право касаційного скарження судових рішень та його зміст та об`єм визначаються зокрема положеннями статті 389 ЦПК України, яка передбачає як право оскарження рішення суду першої інстанції після перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції; ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку за переліком визначеним пунктом 2 цієї статті та статтею 353 ЦПК України і ухвали суду апеляційної інстанції за переліком визначеним у пункті 3 статті 389.

Наведена норма процесуального кодексу передбачає право на оскарження остаточних рішень у справі: рішення суду першої інстанції, яке залишено в силі після перегляду в апеляційній інстанції та постанову апеляційної інстанції, якою рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення по суті (пункт 1статті 389 ЦПК ); право на оскарження ухвал суду першої інстанції, постановлених у порядку ЦПК України за переліком пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, які залишені в силі після перегляду апеляційним судом (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України); та ухвал суду апеляційної інстанції, постановленим у порядку ЦПК України за переліком, визначеним у пункті 3 частини першої статті 389 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 353 ЦПК України вбачається, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 3) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову; 6) повернення заяви позивачеві (заявникові); 7) відмови у відкритті провадження у справі; 8) відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності; 15) закриття провадження у справі; 16) залишення позову (заяви) без розгляду; 22) повернення заяви про перегляд заочного рішення; 23) відмови у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами; 27) розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця; 28) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 30) звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку; 32) визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Таким чином, касаційна скарга на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про залишення заяви про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України без розгляду, що згідно пункту 16 частини першої статті 353 ЦПК України не належить до переліку ухвал, які відповідно до статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку, не підлягала прийняттю до провадження Верховного Суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «установленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, враховуючи норми ЦПК України та компетенційну складову у понятті «судом, встановленим законом», Верховний Суд встановив, що повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду касаційної інстанції, є помилковим (рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2012 року ТОВ «Фірма Верітас» проти України).

Враховуючи те, що провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «Креді Агріколь Банк» на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року відкрито щодо ухвали суду першої інстанції (після її перегляду в апеляційному порядку), яка не підлягає касаційному оскарженню, вказане провадження необхідно закрити.

Керуючись статтями 400, 403, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Закрити касаційне провадження у справі за клопотанням публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 січня 2017 року за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про залишення заяви про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик