Справа № 336/579/13
Пр. № 6/336/57/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за кордон, заінтересовані особи акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за поданням про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановленого 11 жовтня 2013 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до виконання нею зобов`язань, що встановлені рішенням суду.

В поданні зазначає, що в провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ВДВС знаходилось виконавче провадження з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2013 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, під час здійснення якого застосований означений захід забезпечення виконавчого провадження. 10 січня 2019 року Запорізьким апеляційним судом скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжі у вказаній справі, в задоволенні позову акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 відмовлено. У зв`язку з припиненням зобов`язання боржника рішенням суду, яке набрало законної сили, наявні всі підстави для закриття виконавчого провадження та скасування заходів його забезпечення.

На підставі викладеного ОСОБА_1 в особі свого представника просить про скасування обмеження, встановленого під час здійснення виконавчого провадження, у вигляді заборони виїзду за межі України до виконання зобов`язання, встановленого судом.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення справи, її учасники до суду не з`явились.

Представник ОСОБА_1 подав суду заяву, яка містить прохання про задоволення заяви та її вирішення без його участі.

Означені судом обставини в силу ст. 441 ЦПК України не перешкоджають проведенню судового розгляду.

Вивчивши доводи звернення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вбачає всі підстави для задоволення заяви, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2013 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя встановлено тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання нею зобов`язань, що встановлені рішенням суду від 27.02.2013 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 44). Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2013 року скасовано, в задоволенні позову фінансової установи до ОСОБА_1 відмовлено (а. с. 154-160).

Згідно із ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, врегульовані Розділом УІ ЦПК України.

В силу ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати Україну, за винятком обмежень, встановлених законом.

Винятки з зазначеного права, гарантованого законом, передбачені ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», відповідно якої громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як випливає зі змісту наведеної статті 441 ЦПК України, є заходом забезпечення виконання судового рішення.

З аналізу наведеної норми процесуального законодавства випливає, що для застосування такого суворого заходу забезпечення виконавчого провадження необхідна наявність сукупності таких передумов, як: наявність невиконаного зобов`язання і обгрунтовані підстави вважати, що боржник ухилятиметься від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань шляхом виїзду за межі держави; застосування ж такого заходу не повинно бути свавільним.

З наявності встановлених в законі підстав виходив суд, застосовуючи вказаний захід забезпечення виконавчого провадження за поданням державного виконавця.

Між тим на час розгляду цієї заяви, одна із складових, лише сукупність яких може зумовити встановлення вказаного обмеження, а саме: невиконане зобов`язання, припинила існувати, що означає відсутність будь-яких матеріальних і процесуальних підстав для продовження збереження вказаного обмеження.

Питання скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника внормоване частиною 5 ст. 441 ЦПК України, за змістом якої підставою для такого скасування є вмотивована заява боржника.

Суд за наслідками розгляду цієї заяви знаходить, що заявник повністю обгрунтувала викладені в ній вимоги, що тягне за собою ухвалення рішення на користь доводів заяви.

Керуючись ст. ст. 441, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, встановлене ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2013 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя О. В. Щаслива