Справа № 740/5414/18
Провадження № 2/740/321/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2019 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючої судді Пантелієнко В.Г.
з участю секретаря Філоненко О.В.
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Шимко М ОСОБА_2 Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут», про зобов`язання вчинити певні дії в порядку захисту прав споживачів,
Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, та просив зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Чернігівгаз» здійснити перерахунок фактичного об`єму спожитого газу та послуг газопостачання згідно з нормами споживання природного газу визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням в разі відсутності газових лічильників» з моменту встановлення загальнобудинкового лічильника.
Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що є власником квартири АДРЕСА_1 та є побутовим споживачем природного газу. Газ використовується ним лише для приготування їжі. Належна йому квартира не обладнана індивідуальним приладом обліку газу. Враховуючи приписи постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням в разі відсутності газових лічильників» він здійснював оплату за газ та послуги з газопостачання з розрахунку 4,4 м3 за особу людину. В вересні 2016 року ПАТ «Чернігівгаз» встановило на будинку загальнобудинковий лічильник та почала нараховувати спожитий об`єм газу виходячи з показників загальнобудинкового лічильника відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових) затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620. Вважає застосування вказаної норми незаконним. Так відповідачем проігнорована подана ним заява від 25.01.2018 року про встановлення індивідуального лічильника природного газу та претензія щодо перерахунку заборгованості за нормами споживання. Встановлення загальнобудинкового приладу обліку без погодження із мешканцями конкретних квартир ставить останніх у гірші умови для споживачів порівняно із індивідуальними лічильниками газу. Відповідачем порушено вимоги Кодексу газорозподільних систем, зокрема п.3 гл.4 «Порядок комерційного обліку по об`єктах побутових споживачів (населення)», яким передбачено, що якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. У випадку, якщо побутовий споживач, а це споживач, який споживає газ у своєму помешканні, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок оператора ГРМ, фактичний об`єм спожитого природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням визначеними в додатку 10 до цього Кодексу. Обов`язок зі встановлення лічильника покладений на суб`єкт господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, позивач звертався до відповідача з заявою про встановлення індивідуального лічильника, яка була проігнорована, крім того з позивачем не погоджувалось встановлення загальнобудинкового лічильника.
В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та пояснив, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 та є побутовим споживачем природного газу. Позивач 25.01.2018 року звертався до відповідача з заявою про встановлення в квартирі індивідуального лічильника газу, адже обов`язок зі встановлення індивідуального лічильника покладено саме на відповідача як суб`єкт господарювання, що здійснює розподіл природного газу. Без погодження з мешканцями будинку, та й з позивачем зокрема, ПАТ «Чернігівгаз» встановило на будинку загальнобудинковий лічильник, що призвело до порушення прав позивача як споживача послуг відповідача, так як встановлення загальнобудинкового лічильника призвело до погіршення умов оплати послуг з газопостачання. Вважає, що права позивача слід відновити та зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Чернігівгаз» здійснити перерахунок фактичного об`єму спожитого газу та послуг газопостачання згідно з нормами споживання природного газу визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням в разі відсутності газових лічильників» з моменту встановлення загальнобудинкового лічильника.
В судовому засіданні представник відповідача вимоги позову заперечила та пояснила, що позивач є побутовим споживачем газу. 01.09.2016 року на будинку, квартиру в якому на праві власності має позивач, було встановлено загальнобудинковий лічильник з обліку спожитого газу, що дозволено чинним законодавством і не суперечить його нормам. У разі незгоди власника квартири розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку він може встановити квартирний лічильник газу окремо на квартиру за власні кошти. 01.09.2017 року представником ПАТ «Чернігівгаз» та представником балансоутримувача КП «Служба Єдиного Замовника» будинку по вул. Шевченка,130а в м. Ніжині, підписаний акт приймання загальнобудинкового комерційного вузла обліку газу в експлуатацію. Вказаний лічильник на будинку встановлено згідно відповідних норм та чинного законодавства та на момент його встановлення не потребував дозволу мешканців будинку на встановлення лічильника. Отже в зв`язку з обладанням будинку загальнобудинковим вузлом обліку, правомірно відбувається визначення спожитого позивачем природного газу в період з вересня 2017 року відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620. Нарахування відбуваються за кількістю зареєстрованих в квартирі осіб, враховуючи, що в квартирі належній позивачу зареєстрованих осіб не значиться, нарахування за послуги з газопостачання здійснюється на одну особу.
Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» в судове засідання не з`явився надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. В задоволенні заявлених вимог просити відмовити.
Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.
Як підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.11.2013 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 4).
Також сторонами не заперечується факт того, що ОСОБА_3 шляхом здійснення оплати спожитого природного газу на підставі наданих йому з боку постачальника - ПАТ «Чернігівгаз» відповідних рахунків за послуги з газопостачання приєднався до умов договору розподілу природного газу.
Підставою для встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу на багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 . Ніжині стало виконання Плану розвитку на 2015-2025 роки Інвестиційної програми ПАТ «Чернігівгаз» (копії на а.с. 21-23).
До встановлення загальнобудинкового лічильника норма споживання газу не перевищувала 7,100 м3 за місяць, а після встановлення загальнобудинкового лічильника та здійснення за ним нарахування в квартирі позивача різко збільшилась норма споживання газу, а саме з жовтня 2017 року до 18,288 м3, листопад 2017 року - 15,407, м3, грудень 2017 року - 20,102 м3 і т.д., що суттєво вплинуло на оплату послуг, вказане вбачається з розрахунку нарахувань ТОВ «Чернігівгаз Збут» (на підставі даних про обсяги споживання наданих ПАТ «Чернігівгаз») та оплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 107).
В матеріалах справи маються акт приймання загальнобудинкового комерційного вузла обліку газу в експлуатацію від 01.09.2017 року та договір № 37/01/09/2017 щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів від 01.09.2017 року (а.с.24-27), що є підтвердженням встановлення загальнобудинкового лічильника на будинку де розташована квартира позивача.
Згідно копії довідки КП «Служба Єдиного Замовника» на а.с. 19, з 05.11.2013 року в квартирі АДРЕСА_1 Ніжині зареєстрованих не має.
Згідно п.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року № 620 обсяги спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначаються: 1) у будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні; 2) у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу: для споживачів, що мають квартирні лічильники газу, - за показаннями таких лічильників; для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цієї групи споживачів, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні. За відсутності зареєстрованих у квартирі, іншому ізольованому житловому приміщенні осіб та відомостей щодо офіційного припинення газопостачання на квартиру (будинок) облік спожитого газу здійснюється з розрахунку на одну особу.
Згідно вказаних норм і здійснюється нарахування спожитих послуг з газопостачання позивачу.
Як вбачається з матеріалів справи копія заяви від 25.01.2018 року на а.с 5, позивач, висловив своє бажання про встановлення в квартирі індивідуального лічильника, але вказана заява ним адресована керівнику Ніжинського відділу реалізації ТОВ «Чернігівгаз Збут», а не відповідачу по справі ПАТ «Чернігівгаз».
Відповідно до статті 18 Закону України «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» , суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року.
У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету міністрів України № 203 від 23.03.2016 р. "Про норми споживання природного газу населенням в разі відсутності газових лічильників" визначено норму споживання газу в розмірі 4,4 м. куб. на особу в місяць, а з 19.08.2017 року в розмірі 3,3 м. куб. на особу в місяць. 08.02.2019 року вказана постанова втратила чинність.
Частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що у разі відмови населення від встановлення суб`єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - з 01 січня 2021 року.
Згідно з пунктом 10 глави 2 розділу Х Кодексу газорозподільних систем затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».
Наведеними спеціальними законами у сфері регулювання ринку газу обов`язок із встановлення лічильників газу (незалежно від виду - квартирних чи загальнобудинкових) покладений на суб`єктів господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території. При цьому, законом також чітко визначені джерела фінансування робіт з оснащення лічильниками газу (незалежно від виду - квартирних чи загальнобудинкових) населення: кошти суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, кошти відповідного бюджету,інші джерела, не заборонені законодавством. Отже, законом не передбачено покладення на споживача обов`язку фінансувати витрати зі встановлення лічильника газу у багатоквартирному будинку, в якому розташована його квартира, або ж у його квартирі.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач природного газу - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
Об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування (Постанова НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015).
Відповідно до п.1 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем для визначення фактичного об`єму спожитого газу за об`єктом побутових споживачів будинку АДРЕСА_2 , приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.
Оскільки позивач ОСОБА_3 , як побутовий споживач за договором розподілу природного газу, не був забезпечений індивідуальним лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за показаннями загальнобудинкового лічильника встановленого на будинку.
В статтях 5, 6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку газу" відсутні будь-які положення, які б передбачали встановлення для однієї категорії споживачів виключно індивідуальних газових лічильників, а для іншої категорії споживачів загальнобудинкових приладів обліку газу, а тому слід прийти до висновку, що відповідно до цього Закону Оператор ГРМ не вправі одноособово вирішувати питання, який саме газовий лічильник має бути встановлений для споживача, індивідуальний чи загальнобудинковий і споживач може нести встановлену законом відповідальність лише за відмову від встановлення газового лічильника виключно у своє помешкання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2018 року (справа №214/2435/17, провадження №14-347цс18) дійшла висновку, що відмова встановити індивідуальні лічильники позивачам суперечить вимогам законодавства, порушує права позивачів. З урахуванням вимог статті 5 Закону № 1023- ХII, статті 2 Закону № 1875-IV волевиявлення позивачів на встановлення індивідуальних лічильників газу не може бути порушеним. Саме на відповідача покладений обов`язок встановлення лічильників газу, лише він повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт і покладання такого обов`язку на споживачів є неправомірним.
Однак позивачем вимога про зобов`язання встановити індивідуальний лічильник не заявляється, а заявлені вимоги стосуються здійснення перерахунку.
З 01 липня 2015 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ (копія на а.с. 89) здійснює діяльність з розподілу природного газу.
ОСОБА_3 позовні вимоги заявляє до ПАТ «Чернігівгаз», ТОВ «Чернігівгаз збут» є третьою особою по справі.
ТОВ "ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ" - газопостачальна організація, що визначена гарантованим постачальником природного газу для побутових споживачів Чернігівської області відповідно до Постанови НКРЕКП № 1644 від 28.05.2015 р.(ліцензія переоформлена Постановою НКРЕКП від 14.09.2015 р. № 2303) та Постановою КМУ № 705 від 25.07.2012 р. "Про визначення гарантованих постачальників природного газу".
В травні 2017 року, згідно Постанови НКРЕКП від 16.05.2017 р. № 653, компанії видано нову ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України.
Отже, ПАТ «Чернігівгаз» забезпечує розподіл природного газу, а ТОВ «Чернігівгаз Збут» постачання природного газу, облік споживання та здійснення нарахування.
Оскільки ОСОБА_3 просив зобов`язати саме ПАТ «Чернігівгаз» здійснити перерахунок за спожитий газ та послуги газопостачання з моменту встановлення загальнобудинкового лічильника на підставі норм, які встановлені Постановою Кабінету міністрів України № 203 від 23.03.2016 р. "Про норми споживання природного газу населенням в разі відсутності газових лічильників", тобто вимоги позивача стосуються нарахувань, перерахувань, а даний вид послуг надає залучена в якості третьої особи організація ТОВ «Чернігівгаз Збут», вимоги до ПАТ «Чернігівгаз» за даним предметом спору не підлягають задоволенню до відповідача, до якого пред`явлено позов ОСОБА_3
Керуючись ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу», ст. 5, 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», розділи ІХ, Х Кодексу газорозподільних систем затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» про зобов`язання здійснити перерахунок фактичного об`єму спожитого газу та послуг газопостачання згідно з нормами споживання природного газу визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням в разі відсутності газових лічильників» з моменту встановлення загальнобудинкового лічильника, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко

Повний текст рішення виготовлено 30.05.2019 року