Справа №636/3992/19
Провадження №4-с/636/22/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції в Харківській області, -

в с т а н о в и л а:

Представник боржника адвокат Шемет О.В. звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ в Харківській області, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ в Харківській області та зобов`язати начальника відділу зняти арешт з усього рухомого майна боржника ОСОБА_1 , відповідно до ВП №52407346, що накладений постановою про арешт рухомого майна боржника від 29.11.2016 року старшим державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області при примусовому виконанні виконавчого листа №636/5408/15-ц, виданого 22.09.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Між тим, ЦПК України не передбачені дії суду у разі виявлення недоліків поданої до суду скарги.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Статті 175-177 ЦПК України встановлюють вимоги до позовної заяви, визначають її зміст, а також документи, що додаються до позовної заяви.

Розглянувши матеріали скарги суддею встановлено, що вона не відповідає вимогам, визначеним законом.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. При цьому, ОСОБА_2 звертаючись до суду не зазначає та не вказує доказів на підтвердження точної дати, коли він дізнався про неправомірну бездіяльність з боку державного виконавця, в той час, як до матеріалів скарги додає Розширений витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданий 30.08.2019 року, з якого вбачається факт накладення на ОСОБА_1 обтяження у вигляді арешту на все рухоме майно на підставі постанови Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області. Постанова про арешт майна, яку оскаржує скаржник взагалі датована 29.11.2016 року.

Частина 2 ст. 449 ЦПК України зазначає, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Таким чин6ом скаржнику необхідно зазначити дату, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, вказавши докази цього, а в разі пропущення строку на звернення до суду з цією скаргою, зазначити поважність причин та надати заяву (клопотання) про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців щодо незняття арешту з усього його рухомого майна, накладеного постановою про арешт рухомого майна боржника від 29.11.2016 року старшим державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області, скаржником на надано суду вказаної постанови.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчені копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Зазначені обставини мають істотне значення для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя, також, звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі вищевикладеного, скарга в порядку ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-176, 185 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції в Харківській області залишити без руху.

Надати скаржнику для усунення зазначених в цій ухвалі суду недоліків строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у випадку неусунення зазначених недоліків у встановлений строк, скарга буде повернута.

Копію ухвали надіслати скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.П. Дьоміна