П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року м. Київ

Справа № 22-4390 Головуючий у1-й інстанції - Піхур О. В.

Унікальний №761/17981/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської в місті Києві районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей,-

у с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_4 пред'явила в суд позов до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони з 29 квітня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу народилися діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. 27 квітня 2018 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва шлюб розірваний. З 16 травня 2017 року діти проживають з позивачем в Польщі. Діти повністю знаходяться на утриманні матері, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не приймає, хоча є працездатним, здоровим чоловіком, офіційно працевлаштований з 27 травня 2000 року в ПАТ "Альфа банк" та має стабільний заробіток, крім цього, у власності має нерухоме та рухоме майно. Позивач самостійно забезпечує дітей всім необхідним. В період шлюбу відповідач сплачував аліменти на дітей в розмірі 30000-40000 грн, а після розірвання в значно меншому розмірі, хоча також має неофіційні доходи.

Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

У серпні 2018 року представник ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4, третя особа : Служба у справа дітей Дніпровської РДА в м. Києві, про визначення місця проживання малолітніх дітей, відповідно до якої просив суд визначити місце проживання малолітніх дітей сторін разом з батьком.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року первісні позовні вимоги задоволені частково.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 10000 грн на кожну дитину щомісячно починаючи з 15 травня 2018 року до повноліття дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також вирішив питання розподілу судових витрат між сторонами.

В задоволенні вимог зустрічного позову суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду в частині вирішення первісного позову щодо визначеного судом розміру присуджених до стягнення аліментів, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду змінити, визначивши розмір аліментів по 3 000 грн. на кожну дитину (т.3, а.с.1-7).

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому через адвоката ОСОБА_7, позивач, ОСОБА_4, просила апеляційний суд залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію сторона позивача аргументувала тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість сплати відповідачем аліментів у розмірі 10 000 грн. на кожну дитину, такі висновки відповідають обставинам справи та наявним у розпорядженні суду доказам щодо розміру доходів батька.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 не оскаржується, а тому в апеляційному порядку у цій частині не перевіряється.

За правилами ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

При ухваленні рішення судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорюються сторонами.

29 квітня 2006 року між сторонами був зареєстрований шлюб, в якому у сторін ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася донька ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_5 - донька ОСОБА_6.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 27 квітня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.

17 січня 2017 року було нотаріально оформлено заяву про тимчасовий виїзд дітей сторін до Польщі в період з 01 лютого 2017 року по 31 січня 2018 року, у супроводі одного з батьків.

Відповідно довідки "Global Jobs" від 21 серпня 2018 року позивач працює в товаристві з лютого 2018 року, займає посаду спеціаліста відділу обслуговування клієнтів, в якій також зазначено, що має двох доньок, уміло поєднує працю та виховання дітей.

ОСОБА_5 навчається в початковій школі № 298 м. Варшава, мама дівчинки постійно цікавиться її успіхами, присутня на батьківських зборах, ОСОБА_6 навчається в дитячому садку м. Варшава, мама дівчинка постійно цікавиться її успіхами, присутня на урочистих подіях та святах, постійно веде індивідуальні бесіди з вихователями, діти зареєстровані в реєстрі медичного страхування з 02.01.2018 року, також позивач за первісним позовом надає довідку про заробітну плату, трудовий договір та договір оренди житла (т. 1 а.с. 158-172).

Відповідач має постійну роботу на посаді головного спеціаліста відділу розвитку регіональної мережі Управління з розвитку відділень та віддалених каналів продажів в ПАТ "Альфа банк" та отримує стабільну заробітну плату, в середньому 18114 грн на місяць.

На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року, ПАТ "Альфа банк" було надано виписки по особовим рахункам ОСОБА_3, з яких вбачається, що він отримує грошові кошти.

За встановлених обставин районний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення первісного позову про стягнення аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 10 000 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи з 15 травня 2018 року до повноліття дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З наявних у розпорядженні суду письмових доказів убачається, що ОСОБА_3 працює на посаді головного спеціаліста відділу розвитку регіональної мережі Управління з розвитку відділень та віддалених каналів продажів в ПАТ "Альфа банк" та отримує заробітну плату згідно зі штатним розписом у розмірі 15 000 грн. (т.1, а.с.111 - Довідка від 10.07.2017 №47913-17-214636).

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_3 №1122/18 б/б, виданою ПАТ "Альфа-Банк" 11 липня 2017 року, загальна суму доходу відповідача у період з січня 2017 року по червень 2017 року становила 108683 грн 99 коп. з урахуванням утриманих податків (т.1, а.с.112).

Як убачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, які надані ГУ ДФС у м. Києві від 13 вересня 2018 року №28368/9/26-15/08-02-23, сума доходу (заробітної плати) відповідача за другий квартал 2018 року становить 57179 грн 73 коп., сума утриманого видатку становить 10292 грн 34 коп. (т.1, а.с.145).

Отже районним судом вірно встановлено, що відповідач має стабільний дохід, в середньому 18 114 грн. на місяць.

Водночас, визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін в сумі 10 000 грн. на кожну дитину, районний суд виходив з наявності коштів на банківських рахунках відповідача.

З наявних у матеріалах справи виписок з банківських рахунків відповідача, відкритих в ПАТ "Альфа-Банк", не вбачається наявність грошових коштів у ОСОБА_8 у розмірі, достатньому для сплати аліментів по 10 000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Згідно з повідомленням банку щодо наявності у ОСОБА_8 карткових рахунків по шести рахункам залишок коштів відсутній, два рахунки закрито відповідно у квітні 2016 року та у лютому 2017 року. Крім того, з виписок убачається, що грошові кошти, якими користується відповідач, є кредитними коштами (т.2, а.с.1-225).

Одночасно при вирішенні спору районним судом не врахована обставина наявності на утриманні відповідача малолітньої дитини в іншій сім'ї. Указана обставина, відповідно до змісту відзиву на зустрічну позовну заяву, ОСОБА_4 не заперечується (т.1, а.с.136-139).

Доказів наявності у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати, у розпорядженні суду немає.

Ураховуючи всі вищенаведені обставини, які в контексті положень ст.182 СК України мають істотне значення, апеляційний суд доходить до висновку, що визначений районним судом розмір аліментів є необґрунтовано завищеним.

Відповідно до положень п. п. 3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

За правилом ч.2 ст. 376 ЦПК неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на встановлені апеляційним судом: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про наявність правових підстав для зміни оскаржуваного рішення в частині визначеного районним судом розміру аліментів - 10000 грн. щомісяця на кожну дитину, шляхом його зменшення до 3000 грн. на кожну дитину щомісячно.

Такий розмір аліментів - 3000 грн. на кожну дитину щомісяця, що становить 1/3 від заробітної плати відповідача і є більшим від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому, ураховуючи також можливість утримання від матері, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів змінити в частині розміру присуджених аліментів.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 10 000 грн. щомісячно до 3 000 (трьох тисяч) грн. щомісячно.

В решті рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома