Справа № 357/2595/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Сливка І. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква, в залі суду № 5 справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої слуби ГТУЮ у Київській області про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на підставі рішення суду від 30.05.2017 року про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Право власності на будинок позивач належно зареєстрував, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №91602549 від 10.07.2017 року. Однак, з відповіді від 13.02.2019 року №8944, наданої начальником відділу Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Соколовського О.В. позивачу стало відомо, що на вказане майно було накладено арешт, в зв`язку з борговими зобов`язаннями попереднього власника, та підстав для зняття арешту у ДВС не має, а тому позивач просить суд звільнити вказане майно з-під арешту.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, просив позовну заяву задовольнити.

Відповідач не направив в судове засідання свого представника, подали заяву про розгляд справи без їх участі, направили письмові пояснення на позов, зазначивши, що виконавче провадження №31782050 знищено за терміном зберігання, відповідно до п.9.9 9.15 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби. А відповідно до реєстру прав власності на нерухоме майно будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 і його майно було обтяжене, а не ОСОБА_2 чи ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на підставі рішення суду від 30.05.2017 року по справа №357/2740/17 про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, згідно рішення суду по вказаній справі, за позивачем було визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом. Судом було встановлено, що за час життя спадкодавцю ОСОБА_2 належав, серед іншого майна, і будинок АДРЕСА_1 , згідно договору дарування від 18.05.2012 року.

Встановлено, що право власності на вказаний будинок позивач належно зареєстрував, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №91602549 від 10.07.2017 року.

З наданої Білоцерківським МВ ДВС заяви вбачається, що згідно даних підрозділу автоматизованої системи виконавчого провадження, який є архівною складовою частиною Системи, та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження цієї Системи, у період з 16.03.2012 по 20.012.2013 в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби перебував на примусовому виконанні судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 (ВП №31782050). З метою виконання вищевказаного виконавчого документа державним виконавцм був накладений арешт будинку АДРЕСА_1 , що належав боржнику згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно актуальної інформації зі спеціального розділу про державну реєстрацію обтяжень вбачається, що постанова Міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ про арешт нерухомого майна, житлового будинку АДРЕСА_1 була винесена 01.06.2013р. і зареєстрована в реєстрі 18.06.2013р. Особа, майно якої обтяжується, зазначено ОСОБА_3 .

Згідно договору дарування житлового будинку від 18.05.2012р. ОСОБА_3 подарував вказаний будинок батькові позивача, ОСОБА_2 Отже, відчуження будинку відбулось задовго до накладення арешту.

На запит суду надано інформацію Другої Білоцерківської міської нотаріальної контори Київської області від 02.05.2019 р. №1084 /01-16, та повідомлено, що станом на 02.05.2019 року по спадковій справі, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 , кредитори з будь-якими вимогами щодо повернення боргу до спадкоємців не звертались.

Отже, встановлено, що 01.06.2013 року з метою виконання документа державним виконавцм було прийнято рішення про арешт будинку АДРЕСА_1 , що належить боржнику, ОСОБА_3 , у межах суми звернення стягнення 31568,81 грн. Державному виконавцю не було відомо про відчуження ОСОБА_3 . житлового будинку с. Острійки. 21.12.2013 року державним виконавцем було прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» та винесено відповідну постанову. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінал виконавчого документа направлено стягувачу.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ч.ч. 4, 5 цієї статті передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо зняття арешту з майна, оскільки позивач, як власник майна, позбавлений можливості розпорядитися своєю власністю, і повністю реалізувати свої права законного власника, в цьому майні, та іншого способу захисту прав позивача не існує.

Позивіач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст..ст. 49,59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом вилучення (скасування) запису про обтяження від 18.05.2013р. номер НОМЕР_2 (спеціальний розділ), в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, підстава виникнення обтяження - постанова серія та номер 31782050, видана 01.06.2013р. Міським відділом ДВС Білоцерківського міськрайонного уг равління юстиції.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СуддяО. Я. Ярмола