21.02.2019 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/108/19
Провадження № 2/533/100/19
Р І Ш Е Н Н Я

21 лютого 2019 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Оксенюк М. М.,

секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 опіки та піклування Козельщинської районної державної адміністрації, про повернення дитини, -

В С Т А Н О В И В :

18.12.2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 опіки та піклування Козельщинської РДА про повернення дитини, посилаючись на те, що рішенням Козельщинського районного суду від 07.02.2018 року у них було відібрано їхню малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

На обґрунтування позову позивачі зазначили, що виявлені недоліки, які стали підставою для відібрання малолітньої дитини усунуті.

Відповідно до висновку ОСОБА_3 опіки і піклування Козельщинської РДА від 21.12.20189 року №23/391 можливо повернути їм дитину, оскільки після проведеного 14.02.2018 року обстеження житлових умов встановлено, що більшість недоліків усунуті, квартира перебуває в задовільному стані для догляду за дитиною раннього віку.

Згідно ухвали суду від 21.01.2019 року за вищезазначеним позовом відкрито провадження за правилами позовного провадження. Справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 21.02.2019 року о 08 годині 00 хвилин.

Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявилися, але направили заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують.

Також, представник позивача ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_3 опіки та піклування Козельщинської РДА ОСОБА_7 . в підготовче судове засідання не зявився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Згідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом достовірно встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у фактичних шлюбних відносинах.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 перебуває на первинному обліку, як дитина, позбавлена батьківського піклування в службі у справах дітей Козельщинської районної адміністрації.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2018 року, яке набрало законної сили, позов Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області як орган опіки та піклування в інтересах дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, було задоволено частково.

Відібрано у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, селище Козельщина, Козельщинського району Полтавської області, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, селище Козельщина, Козельщинського району Полтавської області проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 не позбавляючи їх батьківських прав.

Малолітню ОСОБА_4, 09.11.2017 року передано під опіку Козельщинській районній державній адміністрації.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, який буде відкритий в відділенні Ощадного банку України.

З моменту відібрання та на даний час дитина перебуває в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини.

Позивач ОСОБА_2 працює в Кременчуцькому комунальному автотранспортному підприємстві 1628 на посаді вантажника з 16 жовтня 2018 року, а позивач ОСОБА_1 отримує пенсію в разі втрати годувальника та мають постійний дохід (а.с. 20).

Позивач ОСОБА_2 за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 21).

Відповідно до довідки Козельщинської селищної ради сімя ОСОБА_1 опинилася в складних життєвих обставинах, але протягом останніх шести місяців помітні зміни на краще, компрометуючих матеріалів не має (а.с. 14).

З довідки КНП «Козельщинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Козельщинської районної ради вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у Козельщинській ЦРЛ, з діагнозом F 71.0 (а.с. 15).

ОСОБА_3 опіки та піклування Козельщинської РДА, 21 грудня 2018 року надав висновок про доцільність повернення малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - батькам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 11-12).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

З викладеного судом встановлено, що батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 після відібрання дітей змінили своє ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків. Соціальними службами проведено роботу з батьками, що дало свої позитивні результати.

Положеннями ст.150 СК України встановлені обов'язки батьків по відношенню до своїх дітей. Так, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

При цьому батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам, мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства (ст. 151 СК України).

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ст. 152 СК України).

Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Отже є законодавчо обумовленими як права дитини на проживання разом з батьками, так і права батьків виховувати дитину особисто, тому будь-яке обмеження цих прав є недопустимим.

У принципі 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не може, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 163 СК батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

При розгляді справи судом не встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для висновку про те, що проживання дитини з позивачами створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або суперечитиме її інтересам, навпаки, обставини, що були підставою відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, які перешкоджали належному вихованню ними дітей, батьками усунуті.

Суд, враховуючи наведені обставини та аналізуючи здобуті докази у їх сукупності, вважає, що позов позивачів підлягає задоволенню, оскільки позивачі після відібрання у них дитини змінили своє ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків.

Крім цього, керуючись ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідно допустити негайне виконання рішення в частині повернення позивачам малолітньої дитини.

Згідно ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується верховенством права.

Далі судом встановлено, що згідно рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2018 року стягнуто з позивачів аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, який буде відкритий в відділенні Ощадного банку України.

Отже, з врахуванням вищезазначеного рішення суду, керуючись принципом верховенства права, а також враховуючи інтереси малолітньої дитини зокрема те, що задоволено позов позивачів про повернення їм малолітньої дитини, суд вважає, за необхідно припини стягнення аліментів з позивачів на утримання дитини.

Керуючись ст.ст.150-152, 163 СК України, ст.ст.10, 12, 14, 19, 76, 189-200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 опіки та піклування Козельщинської районної державної адміністрації, про повернення дитини - задовольнити.

Повернути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, селище Козельщина, Козельщинського району Полтавської області, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, номер картки платника податків НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, селище Козельщина, Козельщинського району Полтавської області, номер картки платника податків НОМЕР_2, малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допустити негайне виконання рішення в частині повернення дитини.

Припинити стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, які підлягали стягненню на підставі рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2018 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя