Справа № 445/1339/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/811/87/19 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника АТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Золочівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Держаного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву, про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду в порядку ст. 1057-1 ЦК України із заявою про накладення арешту на майно, а саме: житловий будинок № 19 а по вул. Привокзальній в селі Вороняки Золочівського району Львівської області, що належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Вороняцької сільської ради Золочівського району від 27 вересня 2005 року за № 35.

Заява обґрунтована тим, що рішенням від 22 жовтня 2018 року Золочівського районного суду Львівської області по цивільній справі № 445/1339/16-ц позов ОСОБА_3 було задоволено та постановлено визнати Договір іпотеки нерухомого майна від 30.09.2005, укладений між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (), посвідчений приватним нотаріусом Золочівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в книзі реєстрів за №4555 від 30 вересня 2005 року недійсним. Припинити обтяження забороною відчуження житлового будинку загальною площею 76,9 кв.м з надвірними спорудами за адресою №19-а по вул. Привокзальній в селі Вороняки Золочівського району Львівської області, що були накладені на підставі договору іпотеки нерухомого майна від 30.09.2005, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (), посвідчений приватним нотаріусом Золочівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в книзі реєстрів за №4555. Припинити інше речове право - іпотеку житлового будинку загальною площею 76,9 кв.м з надвірними спорудами за адресою №19-а по вул.Привокзальній в с.Вороняки Золочівського р-ну Львівської області, що було зареєстроване на підставі договору іпотеки нерухомого майна від 30.09.2005, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (), посвідчений приватним нотаріусом Золочівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в книзі реєстрів за №4555. Зобов»язати приватного нотаріуса Золочівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 внести запис в Державний реєстр речових прав та їх обтяжень про припинення заборони та іншого речового права-іпотеки на житловий будинок загальною площею 76,9 кв.м з надвірними спорудами за адресою №19-а по вул. Привокзальній в с.Вороняки Золочівського р-ну Львівської області, що було зареєстроване на підставі договору іпотеки нерухомого майна від 30.09.2005, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (), посвідчений приватним нотаріусом Золочівського міського нотаріального округу ОСОБА_6В. та зареєстрований в книзі реєстрів за №4555.

У заяві АТ КБ "ПриватБанк" посилався на те, що при оголошенні в режимі відеоконференції 22.10.2018 вступної та резолютивної частини судового рішення судом в супереч вимог п. 13 ст. 265 ЦПК України та ч. 5 ст. 1057-1 ЦК не вирішена заява АТ КБ "ПриватБанк" та не накладено арешт на житловий будинок № 19а по вул. Привокзальній в селі Вороняки Золочівського району Львівської області, що є предметом оспорюваного договору іпотеки від 30.09.2005.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2018 року, у якій виправлено описку ухвалою цього суду від 26 листопада 2018 року, у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про накладення арешту відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що іпотечний договір було укладено на тривалий термін, а саме з 30.09.2005 по 23.09.2025, а тому положення ст. 1057-1 ЦК України розповсюджуються на дані правовідносини. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник АТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін, покликаючись на доводи, викладені у відзиві на скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судове рішення таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що 30 вересня 2005 року між ОСОБА_3 (іпотекодавець) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №4555. Згідно п.2 договору іпотеки іпотекою забезпечується виконання зобов»язань, що випливають з кредитного договору від 23 вересня 2005 року №LVZ0GF00000007. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором іпотекодавець надала в іпотеку належний їй на праві власності житловий будинок з дворовими спорудами, що знаходиться в с.Вороняки Золочівського району Львівської області по вул.Привокзальна за номером 19 «а», який належить їй на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Вороняцької сільської ради Золочівського району від 27 вересня 2005 року за №35, зареєстрованого в Золочівському міжрайонному бюро технічної інвентаризації згідно Витягу №8495521 від 29 вересня 2005 року в книгу №35 «а» за №832 (реєстраційний номер 12238334).

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 22 жовтня 2018 року вирішено визнати договір іпотеки нерухомого майна від 30.09.2005, укладений між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (), посвідчений приватним нотаріусом Золочівського міського нотаріального округу ОСОБА_6В. та зареєстрований в книзі реєстрів за №4555 від 30 вересня 2005 року недійсним. Припинити обтяження забороною відчуження житлового будинку загальною площею 76,9 кв.м з надвірними спорудами за адресою №19-а по вул.Привокзальній в селі Вороняки Золочівського району Львівської області, що були накладені на підставі договору іпотеки нерухомого майна від 30.09.2005, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (), посвідчений приватним нотаріусом Золочівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в книзі реєстрів за №4555. Припинити інше речове право - іпотеку житлового будинку загальною площею 76,9 кв.м з надвірними спорудами за адресою №19-а по вул.Привокзальній в с.Вороняки Золочівського р-ну Львівської області, що було зареєстроване на підставі договору іпотеки нерухомого майна від 30.09.2005, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (), посвідчений приватним нотаріусом Золочівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в книзі реєстрів за №4555. Зобов»язати приватного нотаріуса Золочівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 внести запис в Державний реєстр речових прав та їх обтяжень про припинення заборони та іншого речового права-іпотеки на житловий будинок загальною площею 76,9 кв.м з надвірними спорудами за адресою №19-а по вул.Привокзальній в с.Вороняки Золочівського р-ну Львівської області, що було зареєстроване на підставі договору іпотеки нерухомого майна від 30.09.2005, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (), посвідчений приватним нотаріусом Золочівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в книзі реєстрів за №4555.

Частиною 1 статті 1057-1 ЦК України передбачено, що у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов'язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.

Відповідно до частини 5 ст. 1057-1 ЦК України, на яку банк посилався як на підставу накладення арешту, визнаючи недійсним договір застави, який забезпечував виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави. Такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов»язання повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором, а у разі визнання кредитного договору недійсним після виконання зобов»язання повернути кредитодавцю кошти у розмірі, визначеному судом відповідно до частини першої цієї статті.

Частина п»ята ст. 1057-1 ЦК України, яка набрала чинності з 04.11.2012, застосовується у тому випадку, коли суд визнає недійсним договір застави. Ця норма має імперативний характер та зобов»язує суд під час вирішення питання про недійсність договору застави у випадку звернення кредитодавця із заявою накласти арешт на майно, яке було предметом застави.

Частиною першою статті 58 Конституції України закріплено загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом»якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Отже, норми Закону України № 5405-VI від 02 жовтня 2012 року, якими ЦК України доповнено статтею 1057-1, набрали чинності 04 листопада 2012 року, тобто після укладення спірного іпотечного договору, який було укладено 30.09.2005, що виключає можливість застосування зазначеної норми до спірних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 22.02.2017 у справі № 592/1809/15-ц.

Верховний Суд не встановив підстав відступити від цього правового висновку, що вбачається із постанови Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 635/4427/15-ц (провадження № 61-12012св18).

Враховуючи наведене, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав накладення арешту на житловий будинок № 19 а по вул. Привокзальній в селі Вороняки Золочівського району Львівської області, що належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Вороняцької сільської ради Золочівського району від 27 вересня 2005 року за № 35, у порядку ст. 1057-1 ЦК України є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ухвалу прийнято з дотриманням норм процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 25.04.2019

Головуючий

Судді