Справа № 445/1480/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/811/89/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар:Іванова О.О.

З участю: представника позивача Піддубної Х.Г., відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу Золочівської міської ради Львівської області в особі міського голови І.Гриньків на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2018 року ухваленого судом у складі судді Сивака В.М. у справі за позовом Золочівської міської ради Львівської області до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Органу опіки та піклування Золочівської районної державної адміністрації, ОСББ «Максима Кривоноса-9» про виселення,-

в с т а н о в и в :

02 серпня 2016 року Золочівська міська рада Львівської області звернулася в суд з позовом про виселення ОСОБА_5, 1973р.н. та ОСОБА_4, 1956р.н. з їхніми неповнолітніми дітьми: ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_14»яном Володимировичем, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 із неповнолітнім сином ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_8; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9 із самовільно зайнятого нежитлового приміщення на АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до рішення сесії Золочівської міської ради Львівської області №59 від 26.08.1999 року «Про прийняття майна в комунальну власність» нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 передано в комунальну власність територіальної громади міста Золочева. Відповідачі по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та їхні діти самовільно зайняли нежитлове приміщення по вказаній вище адресі, яке не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам для проживання і що грубо порушує права територіальної громади м.Золочева Львівської області.

Рішенням Золочівського районного суду м.Львова від 20 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила Золочівська міська рада Львівської області в особі міського голови Ігоря Гриньківа.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.Розглядаючи дану справу, судом неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Золочівською міською радою заявлено позов про захист права власності шляхом звільнення відповідачами самовільно зайнятого нежитлового приміщення, однак при вирішенні справи, суд посилався на норми житлового законодавства та Судову практику, рішення Європейського Суду з вирішення спорів у сфері житлових правовідносин, які не можуть застосовуватися при вирішенні спорів щодо права власності.В матеріалах технічного паспорта на нежитлове приміщення, яке є предметом спору, чітко визначено призначення приміщень, що входять до його складу: коридор, нежитлові приміщення, підсобні приміщення та туалет. Положення ст. 391 Цивільного кодексу України чітко встановлює право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, однак суд першої інстанції цього не врахував та ухвалив незаконне рішення. Просить задовольнити апеляційну скаргу, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши пояснення представника позивача Золочівської міської Ради Піддубної Х.Г. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх представника ОСОБА_6, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що міський голова Золочівської міської ради Гриньків І. 04.04.2011 року звернувся до голови Золочівської районної асоціації інвалідів в особі Семенчук М.М. із листом № 524 (а.с.197) про звільнення нежитлового приміщення в будинку АДРЕСА_1 для тимчасового проживання багатодітної сім»ї ОСОБА_5, яка виховує 8 (восьмеро) дітей, серед яких одна дитина з інвалідністю.

Вказана сім»я винаймає приватне помешкання у м.Золочеві, сплачувати за яке через важке матеріальне становище не в змозі. (а.с.197 т.1).

16.04.2011 року комісією, що була створена згідно розпорядження міського голови м.Золочева Гриньків І. від 14.04.2011 року №4 видано акт відповідно до якого комісія рекомендує міськвиконкому дозволити ОСОБА_5- склад сім»ї 9 осіб тимчасове проживання у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 до часу отримання постійного проживання.

Зазначений лист та акт став підставою для заселення спірного приміщення на АДРЕСА_1 сім»єю відповідачів ОСОБА_5.

На час заселення спірне приміщення було квартирою АДРЕСА_1, оскільки відповідно до рішення виконавчого комітету Золочівської міської Ради №464 таке переведене у нежитлове приміщення 11.11.2011 року, що підтверджується долученим до матеріалів справи Рішенням №464.(додано до справи).

Згідно рішення сесії Золочівської міської ради Львівської області №59 від 26.08.1999 року «Про прийняття у комунальну власність міста» нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 передано у комунальну власність територіальної громади міста Золочева.

Рішенням виконавчого комітету Золочівської міської Ради Львівської області від 30.11.2010 року № 457 ОСОБА_5 зараховано на квартирний облік у загальну чергу та у позачергову чергу та склад сім»ї, як особи, яка потребує поліпшення житлових умов з 30.11.2010 року (а.с.246 т.1).

16.06.2011 року міський голова м.Золочева видав розпорядження №78 «Про збір коштів на придбання житла» відповідно до якого оголосити про благодійний збір коштів на рахунок Золочівської міської ради для придбання житла багатодітним сім»ям» (а.с.247). Підставою для постановлення вищеназваного розпорядження було звернення ОСОБА_5 від 11.04.2011 року, міським головою враховано рішення ІУ позачергової сесії УІ демократичного скликання Золочівської районної ради від 05.05.2011 року №60 «Про забезпечення житлом багатодітної сім»ї ОСОБА_5» та ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування». Згідно пояснень відповідачів житло придбане не було.

У матеріалах справи містяться акти, скарги мешканців будинку, листи-звернення у вищестоячі органи з приводу антисанітарних умов, які допустила сім»я ОСОБА_5 як у спірному приміщенні так і на прибудинковій території.

25.07.2016 року Золочівська міська рада Львівської області видала рішення №207 «Про розгляд звернення Золочівського МВЖКП» згідно з яким вирішила звернутися до Золочівського районного суду Львівської області з позовом про виселення сім»ї ОСОБА_5 із самовільно зайнятого ними нежитлового приміщення на АДРЕСА_1.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, прийняв законне та обгрунтоване рішення, відмовивши у позові про виселення сім»ї ОСОБА_5.

Позивачем по справі у відповідності до ст.ст.12, 76-81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів про те, що відповідачі по справі забезпечені іншим житлом.

Із названих вище та долучених до матеріалів справи листів міського голови м.Золочева, з прийнятих розпоряджень встановлено, що сім»я ОСОБА_5 в складі восьмеро дітей та малолітнього внука поселена у спірне приміщення не самовільно. На час заселення приміщення мало статус квартири №7. Сім»ю поставили на квартирний облік, оголосили благодійний збір коштів для придбання житла. Відтак, Золочівська міська рада взяла на себе опіку за сім»ю ОСОБА_5 з метою забезпечити таку благоустроєним житлом.

За приписами ст.47 Конституції України кожен має право на житло.

Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст.310 Цивільного кодексу України (далі ЦК) фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.311 п.4 ЦК фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Суд апеляційної інстанції вважає правильним посилання суду першої інстанції на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцький і Кривіцька проти України». У зазначеній справі поняття житла залежить від фактичних обставин.

У справі «Саган проти України» від 23.10.2018 року Європейський суд з прав людини з посиланням на ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначає, що омебльоване та обладнане додаткове місце для проживання є житлом.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги, що позовні вимоги стосуються захисту права власності на нежитлове приміщення, яке належить територіальній громаді м.Золочева, а суд неправомірно керувався нормами, що стосуються житлового законодавства та захисту права на проживання.

Із матеріалів справи судом встановлено, що на час поселення спірне приміщення було квартирою. Відповідачів було поселено для проживання у приміщенні на АДРЕСА_1. Спірне приміщення знаходиться у житловому будинку, стало конкретним та визначеним місцем проживання відповідачів, набуло всіх вимог, які властиві для проживання людини: обладнане теплопостачанням, газифіковане, прокладено водопостачання та водовідведення, має 2 кімнати, кухню, санвузол. Загальна площа 49,2 кв.м.

Висновок суду першої інстанції про те, що виселення відповідачів можливе тільки при забезпеченні їх іншим житлом відповідає вимогам Конституції України, Декларації про права дитини.

Відповідно до ст.375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Золочівської міської ради Львівської області в особі міського голови І. Гриньків залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 20 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду на протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк