1Справа № 335/3061/19 2-о/335/76/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Соляник А.В.,

за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В.,

заявника 1 ОСОБА_1 ,

заявника ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката Волнової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі, цивільну справу за заявою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, між ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Єлгава Латвія та ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Рига Латвія, як між матір`ю та дочкою.

Метою встановлення факту родинних відносин є усунення виявлених розбіжностей поданих документах, що підтверджують підстави для отримання дозволу на імміграцію а законність перебування на території України неповнолітньої доньки заявника ОСОБА_2

Встановлення факту родинних відносин породжує для неповнолітньої доньки заявника, законним представником якої вона є, юридичні наслідки, бо від цього факту залежить законність її перебування на території України та оформлення посвідки на постійне проживання на території України, що потрібно для вступу до ВНЗ, та встановити даний факт іншим шляхом, аніж звернутися до суду за судовим захистом, є неможливим.

Крім того, встановлення факту родинних відносин між заявником та її дочкою не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, бо рішення про імміграцію та оформлення посвідки на постійне місце проживання приймають територіальні підрозділи ДМС відповідно до повноважень.

Заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представник адвокат у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, посилаючись на доводи, що викладені в ній, на встановленні факту наполягають.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.

Заслухавши пояснення заявників, представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник у справі - ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Єлвага Латвія, має посвідку на постійне проживання на території України № НОМЕР_1 від 22.10.2013 року, звернулась як законний представник своєї дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Управління державної міграційної служби України особі Вознесенівського районного відділу у м. Запоріжжі з приводу оформлення їй посвідки на постійне проживання в Україні.

06.03.2019 року Вознесенівський районний відділ у м. Запоріжжі УДМС України відповіддю за вих. № 2314-437/2314.2-19 від 06.03.2019 року тимчасово відмовив ОСОБА_1 в оформленні на імміграцію, зазначивши, що подані нею документи містять розбіжності - різне написання дошлюбного прізвища заявниці та прізвище батька доньки.

Після ретельного вивчення документів, ОСОБА_1 стало відомо, що при перекладі з латиської мови документів, що стали підставою для набуття нею права на постійне проживання на території України разом з дочкою ОСОБА_2 , були допущені помилки при перекладі прізвища.. Таки помилки у перекладі прізвища виникли внаслідок неуважного перекладу з латиської мови на українську, бо латиською прізвище у всіх офіційних документах було зазначено правильно без описок.

Відповідно до перекладу на українську свідоцтва про шлюб, зареєстровано шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_1 , про що в Книзі реєстрації шлюбів 09.09.2000 року зроблено відповідний актовий запис № 197. Після реєстрації шлюбу заявник набула прізвище чоловіка - ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Рига Латвія народилася ОСОБА_2 Що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відповідним органом 25.04.2001 року. В перекладі свідоцтва про народження дочки на російську мову, зазначено прізвище російською - ОСОБА_2 .

Подружнє життя з чоловіком не склалося, тому 02.02.2012 року на підставі загальної заяви шлюб між заявником та батьком дитини визнано розірваним, що зареєстровано в реєстрі актів та запевнень під № 1334. Переклад цього документу містив прізвище - ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу, заявник залишила прізвище ОСОБА_1 та переїхала до м. Запоріжжя України, де протягом року мешкала згідно посвідки на тимчасове проживання.

10.08.2012 року заявник зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації шлюбів 10.08.2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 530. Свідоцтво про шлюб підтверджує зміну прізвища ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . Написання прізвища ОСОБА_1 через другу „е" відповідає паспорту, який був чинний у строк з 26.03.2010 року по 25.03.2015 року., переклад якого з латиської мови на російську був зроблений у Латвії .

З 2013 року заявник та її дочка проживають у м. Запоріжжі по теперішній час. В посвідку, яку ОСОБА_1 отримала після реєстрації шлюбу та зміни прізвища було внесено відомості про дітей віком до 16 років, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначено в перекладі офіційного документа, батько дочки ОСОБА_13 , надав згоду, що його донька переселилась на постійне проживання в Україну разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене погодження зареєстровано у реєстрі актів та запевнень 05.07.2013 року за № 4875.

При цьому, у перекладі, який було замовлено заявником у Бюро перекладів у Латвії, в одному документі по різному перекладено українською прізвище батько дочки ОСОБА_13 та ОСОБА_13.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала паспорт громадянки Латвії зі строком дії до 19.06.2018року, в перекладі якого на українську зазначено прізвище: ОСОБА_2 .

У зв`язку з реєстрацією зміни адреси проживання, батько дочки повторно надав погодження га постійне проживання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , за межами Латвійської республіки в Україні, м. АДРЕСА_2 , що зареєстровано у реєстрі актів та запевнень за № 6238 12.08.2016 року. При цьому переклад на українську мову цього офіційного документу знову містив різне написання прізвища батька: ОСОБА_13 , ОСОБА_13 .

У теперішній час, дочка має паспорт громадянки Латвії зі строком з 27.06.2017 року по 26.06.2022 року, у перекладі якого з латиської на українську мову зазначено прізвище: ОСОБА_2 , що відповідає запису про дитину у посвідці заявника у справі - № НОМЕР_1 від 22.10.2013 року.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, про наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між матір`ю та донькою.

Доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає.

Факт, про встановлення якого просить заявник ОСОБА_1 , має для неї юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить законність перебування на території України та оформлення посвідки на постійне проживання на території України її дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на час розгляду справи набула повноліття, окрім того, вказане надасть останній здійснити дії необхідні для вступу до вищого навчального закладу тощо.

Суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вважає заяву підлягаючою задоволенню як така, що доведена письмовими документами, обґрунтована ст.ст. 315, 316 ЦК України.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 18, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, між ОСОБА_29 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Єлгава Латвія та ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Рига Латвія, як між матір`ю та дочкою.

Рішення суду по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя А.В. Соляник