Справа № 184/1473/18
Номер провадження 2/184/120/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Гукової Р.М,

за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 .; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 .) третя особа: Бабушкінський районний у місті Дніпропетровську відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду до відповідача про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги, згідно наданих уточнень, мотивує тим, що з червня 2012р. сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах та мали намір одружитись. Восени 2012р. ОСОБА_1 дізналась, що вагітна, відповідач цю новину сприйняв радісно та чекав народження бажаної для них дитини. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька - ОСОБА_4 , однак оскільки відповідач на час пологів був у відрядженні, відомості до актового запису про народження відносно батька дитини внесено зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України. ОСОБА_3 обіцяв згодом вдочерити спільну дитину, але так і не зробив цього.

На даний час відповідач не бажає визнати своє батьківство, кошти на утримання доньки не надає, а тому позивач, будучи впевненою, що ОСОБА_3 є біологічним батьком її малолітньої доньки ОСОБА_4 , вимушена звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та її повноважний представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених в позовній заяві підстав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.

Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача ОСОБА_3 , з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку.

Повноважний представник третьої особи Бабушкінського районного у місті Дніпропетровську відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до суду не з`явився, надав заяву, згідно якої просить розглянути справу за їхньою відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.8).

Відомості до актового запису про народження відносно батька ОСОБА_4 внесено зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.9-10).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що вона з відповідачем ОСОБА_3 з червня 2012р. мешкали однією сім`єю за адресою АДРЕСА_4 , вели сумісне господарство, мали сімейні права та обов`язки стосовно один одного, та фактично знаходилися у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Позивач завагітніла та народила доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є ОСОБА_3

Даний факт підтверджується наданими у судовому засіданні показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_5 надала показання, згідно яких повідомила, що вона є кумою позивача. Вказує, що у 2012р. ОСОБА_6 почала проживати з ОСОБА_7 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У 2013 році ОСОБА_6 завагітніла та народила доньку ОСОБА_8 . Відповідач був присутній на пологах під час народження доньки, на сімейно-партнерських пологах. У вересні 2013р. позивач з відповідачем запропонували свідку бути хресною матір`ю їхньої спільної дитини ОСОБА_9 , вона погодилась. На хрестинах також був присутній син ОСОБА_10 від попереднього шлюбу. Відповідач весь час відносився до ОСОБА_9 як до своєї дитини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав показання, згідно яких він є братом позивачки. Вказує, що його сестра ОСОБА_1 з 2012р. проживала з ОСОБА_7 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Він проживав в м.Покров, а сестра в м. Дніпро, він приїжджав до них в гості. Стверджує, що коли у ОСОБА_12 народилась донька ОСОБА_13 відносився до неї як до своєї доньки. ОСОБА_3 не вказаний батьком в свідоцтві про народження ОСОБА_9 , оскільки в нього були проблеми з документами.

Суд вважає показання допитаних свідків вірними, оскільки вони є логічними, достовірними та чітко підтверджують обставини, викладені позивачем у позовній заяві про визнання батьківства.

Окрім цього, факт проживання позивачки та відповідача однією сім`єю, а також народження у них спільної дитини, також підтверджується довідкою, виданою КЗ «Дніпровський міський пологовий будинок №1»Дніпровської міської ради», згідно якої в історії розвитку новонародженого №1208 в графі «Батько» вказаний ОСОБА_3 зі слів породіллі. В обмінній карті вагітної у графі «Обстеження на ФЛГ: вказано чоловік ОСОБА_3 » (а.с.67).

Як вбачається з довідки Свято-Троїцького кафедрального собору в м. Дніпро, ІНФОРМАЦІЯ_3 . був проведений обряд Хрещення ОСОБА_4 , хрещеним батьком зазначений ОСОБА_14 , хрещеною матір`ю вказана ОСОБА_15 , батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.70).

Факт проживання позивачки та відповідача однією сім`єю, а також факт народження у них спільної доньки, також підтверджується наданими в судовому засіданні фотокартками на яких зображені відповідач ОСОБА_16 та дитина ОСОБА_17 (а.с.73-79).

Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК).

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

За змістом ст. ст. 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Наведене повністю узгоджується із позицією ВСКЦС, яка викладена у постанові від 16.05.2018р. по справі №591/6441/14-ц

Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з абз. 9 п. 20 глави 1 розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін в актовий запис цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5від 12.01.2011 року підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану зокрема є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно з її. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

У зв`язку з наведеним, суд вважає доведеним факт перебування позивача та відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а також доведеним батьківство відповідача ОСОБА_3 по відношенню до доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим вважає що позовні вимоги в частині визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 працездатного віку, суд приходить до переконання про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_9 аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 30.07.2018р. і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття.

Керуючись ст.ст. 4,5,12,13,81,89,258-259,263,264-265,267,280-282ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: Бабушкінський районний у місті Дніпропетровську відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 23.04.2013 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції №503, вказавши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 30.07.2018р. і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття.

Рішення в у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.05.2019р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова