Справа №345/5194/18
Провадження № 2/345/244/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 11.10.2000 року померла його мама ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння по вул.Молодіжна,26 в с.Негівці Калуського району Івано-Франківської області.

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №26 (14) з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Негівці по вул.Молодіжна, однак отримав відмову у видачі даного документа, у звязку з тим, що право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_6

Просить суд визнати за нею право власності на вищезазначене нерухоме майно, оскільки він являється спадкоємцем за заповітом та належним чином прийняв спадщину після смерті матері.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали заяви, в яких просять проводити розгляд справи за їхньої відсутності, позов визнають, не заперечують проти задоволення позову.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 11.10.2000 року померла мама позивача ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

З довідки №797 від 14.06.2018 року, яка видана виконкомом Верхнянської сільської ради, вбачається, що згідно із записом в господарській книзі виконкому Негівської сільської ради за №318 за гр.ОСОБА_6, яка померла 11.10.2000 року, постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті в с.Негівці, значиться одноповерховий цегляний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами - (а.с.16).

Згідно даних, що містяться в технічному паспорті, спадкове домоволодіння складається з житлового будинку (літера «А»), стайні (літера «Б»), стодоли (літера «В»), мараю (літера «Г»), убиральні (літера «Д»), літної кухні (літера «Е»), криниці (№1), хвіртки (№ 2), воріт (№ 3), огорожі (№4), огорожі (№5) - (а.с. 10-13).

29.03.2000 року ОСОБА_6 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своєму синові, позивачу по справі ОСОБА_1 (а.с.14).

При зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №26 (14) з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Негівці по вул.Молодіжна, позивач отримав відмову у видачі даного документа, у звязку з тим, що право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_6 (а.с.6).

Відповідно до статей 120,123 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору безпосередньо належить його членам на праві сумісної власності, кожний з них має рівну частку. Разом з тим, суд вважає, що виділити частки у спільній сумісній власності на домоволодіння неможливо у звязку із смертю спадкодавця.

На момент відкриття спадщини цивільні правовідносини сторін були врегульовані Цивільним кодексом УРСР в редакції 1963 р.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст.549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Син спадкодавця ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері. Відповідачі по справі претензій до спадкового майна не мають, на майно колгоспного двору не претендують.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 120,123, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на спадкове майно за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 11.10.2010 року, а саме: на житловий будинок з господарськми будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Молодіжна,26 в с.Негівці, Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: