ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2019 року м. Херсон

справа № 766/21309/17

провадження № 22-ц/819/718/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач): Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Геленко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 30 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_3 від імені якої діє ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди, в якому просила стягнути з страхової компанії страхове відшкодування в сумі 100000 грн, з іншого відповідача - частину матеріальної шкоди, якої не вистачає для повного відшкодування спричиненої шкоди у розмірі 102 602, 98 грн та витрати про проведенню авто товарознавчого дослідження у розмірі 1 590 грн.

Позовна заява з посиланням на норми ст.ст. 1166,1187,1194 ЦК України, Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мотивована тим, що 12 жовтня 2017 року о 16.10 годині в м. Херсоні на перехресті доріг по вул. Видрігана та вул. Кримська сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу - автомобіля BMW X5, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу «CEVROLET AVEO», реєстраційний державний номер НОМЕР_2, яким під час ДТП керував ОСОБА_2, якого визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності.

В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_3.

Згідно з висновком експертного товарознавчого дослідження №АВе-384 від 28 листопада 2017 року, вартість матеріальної шкоди, спричиненій їй, як володільцю транспортного засобу складає 202 602,98 грн, в тому числі розмір втрати товарної вартості 81 149 грн 86 коп.)

Вартість експертизи становить 1590,00 грн.

Зазначає, що транспортний засіб, належний ОСОБА_2, застрахований в ПрАТ «Київський страховий дім», поліс серії АК №2235488, а тому суми стягнення визначені з урахуванням страхового полісу, норм матеріального права та висновку експертного авто товарознавчого дослідження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 лютого 2018 року позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» у даній цивільній справі залишено без розгляду на підставі заяви представника позивача / а.с.162/.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 листопада 2018 року позовні вимоги до ОСОБА_2 задоволені. Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 102 602 грн 98 коп., витрати по проведенню авто товарознавчого дослідження у розмірі 1 590 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 2026 грн 06 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заявленої до нього вимоги відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтвердили правильність розрахованої величини втрати товарного виду; наявний у справі висновок №АВе-683 експертного товарознавчого дослідження, виданий Херсонською Торгово-Промисловою Палатою не може бути належним доказом у справі, оскільки проведення такого дослідження без призначення судом експерта не передбачено ЦПК України. Крім того, поза увагою суду залишилася обставина невідповідності цього дослідження вимогам Методики товарознавчої експертизи, про що відповідач викладав у відзиві на позов, яким суд першої інстанції не надав оцінку. Вважає, що «в порушення вимог ЦПК України була призначена експертиза, яка так і не була безпідставно проведена».

Крім того, особа, яка подала апеляційну скаргу наводить порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо розгляду справи, які полягають у безпідставній зміні призначеного часу та дати проведення судового засідання, без належного повідомлення сторони, з недотриманням принципу рівності сторін.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідач та його представники в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За клопотанням представника відповідача судове засідання, призначене на 16.04.2019 року було відкладено. 23.04.2019 року секретар судового засідання у присутності адвоката позивача, особи присутній у відкритому засіданні, яка повідомила, що вона присутня в якості слухача з боку відповідача та судової колегії додатково перевірив обізнаність відповідача та його представника про дату, час і місце розгляду справи ( 23.04.2019р), які секретарю судового засідання підтвердили про те, що вони були повідомлені про розгляд справи на зазначену дату та час.

Заслухавши доповідача, адвоката позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги до ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з підстав їх обґрунтованості, положень статей 1166, 1187 ЦК України, доведеності розміру шкоди, яка підлягає стягненню з винуватця ДТП.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що:

ОСОБА_3 є власником автомобіля BMW X5, реєстраційний державний номер НОМЕР_1, яким під час ДТП керував ОСОБА_5 /а.с.6, 62 зв.с./;

Власником транспортного засобу «CEVROLET AVEO», реєстраційний державний номер НОМЕР_2, яким під час ДТП керував ОСОБА_2 є ОСОБА_6 /а.с. зв.с. 61, а.с. зв.с. 62 /;

За участю зазначених водіїв 12.10.2017 року здійснено ДТП, винним у якому відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 07.11.2017 року визнаний ОСОБА_2 у зв'язку з чим притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП / а.с.5/.

Цивільно-правова відповідальність страхувальника ОСОБА_6 застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховій компаній ПрАТ «Київський страховий дім» про що свідчить поліс серії АК №2235488 /а.с.58,106/.

При розмірі страхового відшкодування відповідно до страхового поліса, у розмірі 100 000 грн, ОСОБА_3 відповідно до угоди про визначення розміру та способу здійснення виплати страхового відшкодування погодила зі страховою компанією її розмір у сумі 85 000 грн, яка 31.01.2018 року перерахована ТОВ «Центр Херсон» / а.с.70,71 (зв.с.)/.

15.02.2018 року суд першої інстанції постановив ухвалу про призначення у даній справі по матеріалам справи авто-товарознавчу експертизу /а.с.163/, яка за наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, залишена судом апеляційної інстанції без змін / а.с.203-204/, проте судова експертиза не була проведена / а.с.209, 252/ та як зазначено представником позивача внаслідок відновлення автомобіля необхідність у її проведенні відпала / а.с.210/.

Акт виконаних робіт офіційного дилеру БМВ- ТОВ «Центр Херсон» від 27 грудня 2017 року свідчить про виконання робіт по відновленню автомобіля в період з 13.10.2017 року по 27.12.2017 року з зазначенням переліку робіт, що виконано та запчастин, що використано на суму 133 982,83 грн ( з ПДВ) /а.с.225-226/.

Роботи оплачені за рахунок коштів перерахованих товариству страховою компанією в сумі 85 000 грн /а.с.71/ та готівкою через касу товариства в сумі 48982 грн 83 коп. за замовленням-нарядом ОСОБА_3 ZN -0000900 /а.с. 269/.

Відповідно до висновку №АВе-683 експертного авто товарознавчого дослідження по встановленню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу від 28.11.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля БМВ Х5 у цінах на дату виконання дослідження складає 121 453 грн 12 коп. Ринкова вартість цього автомобіля - 2 475 342 грн 27 коп. Вартість матеріальної шкоди, заподіяної з технічної точки зору володільцю цього автомобіля складає - 202 602 грн 98 коп., в тому числі величина втрати товарної вартості складає 81 149 грн 86 коп./ а.с.139-155/.

Як вбачається з вступної частини дослідження, обстеження автомобіля проводилося 21.11.2017 року у світлий час доби за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе,54 на ТОВ «Центр Авто» у присутності представника власника автомобіля та представника ТОВ «Центр Херсон». Під час обстеження проводилося фотографування, фото ( 30 шт.) наведені у фото таблиці / а.с.139/.

Також матеріали справи містять докази направлення 15.11.2018 року повідомлення про проведення огляду ОСОБА_2/ а.с. 270-272/, за адресою, яка співпадає з адресою, зазначеною його представником / а.с. 262/ та відповідно до поштового відстеження за №411 / а.с.271/ це відправлення було вручено 19.11.2018 року.

Особа, яка проводила експертне авто товарознавче дослідження є атестованим судовим експертом.

В силу вимог ст.81 ЦПК України, відповідач не довів ті обставини на які він посилався в заперечення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження матеріальної шкоди не ґрунтуються на процесуальних основних положеннях про докази.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Оскільки, відповідно до висновку вартість матеріальної шкоди завданій пошкодженням автомобіля складає 202 602 грн 98 коп., з яких вартість відновлювального ремонту - 121 453 грн 12 коп. (а за даними ремонтної організації ТОВ «Центр Херсон» - 133 982,83 грн) та розмір втрати товарної вартості автомобіля 81 149 грн 86 коп., отже з урахуванням ліміту страхової суми 100 000 грн, до повного відшкодування має бути сплачена сума 102 602, 98 грн, яка підлягає стягненню з винуватця ДТП.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-760цс15 зроблено висновок, що втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Вищенаведеними матеріалами справи в тому числі щодо необхідності фарбування доведена втрата товарної вартості автомобіля.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, належну оцінку яким надав суд першої інстанції, не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права, спростовуються вищенаведеним, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись статтями 367, 374,375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 25 квітня 2019 року

Суддя І.В. Склярська