Справа № 206/6565/18
Провадження № 2/206/228/19
18 лютого 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровську у складі:
головуючого судді - Кушнірчука Р.О.,
при секретареві судового засідання - Соловйовій О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що 12 червня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, хоча відповідно до закону зобовязаний це робити. Відповідач не хворіє, офіційно не працює. Її середньомісячний заробіток на місяць складає 5500 грн. Отже, виходячи з викладеного, вважала, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини його доходу.
Ухвалою судді від 20 грудня 2018 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, з посиланням на підтримання позовних вимог. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд на підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України та наявних у матеріалах справи доказів (ухвалює заочне рішення).
Врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого.
Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2010 року (а.с.4).
Від шлюбу сторони мають доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3).
Донька проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.
Докази обставин того, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини в матеріалах справи відсутні.
Домовленості між сторонами про утримання дитини не має.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, суд повинен врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Судом досліджені та враховані обставини, передбачені ст.182 СК України: стан здоровя та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема обовязок обох батьків в рівній мірі нести витрати по утриманню своєї дитини.
З урахуванням усіх цих обстави, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.
Вимоги в іншій частині позову є необґрунтованими та завищеними, а тому не підлягають задоволенню.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Повний текст судового рішення складений 18 лютого 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук