Справа № 645/2339/19
Провадження № 6/645/87/19
УХВАЛА

Іменем України

02 травня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова в складі:

Головуючого судді Іващенко С.О.

за участю секретаря Гурської С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до приміщення боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення у нежитлове приміщення, що перебуває у власності боржника. Своє подання обґрунтовує тим, що на виконанні Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження №58878306, по примусовому виконанню наказів про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредіт Банк» на загальну суму стягнення з урахуванням розміру суми стягнення, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця, всього 1990882,17 грн. для виконання наказів №922/1934/18, №922/1934/18, №922/1934/18, виданих 14.03.2019 Господарським судом Харківської області.

11.04.2019 року відкриті виконавчі провадження з виконання вищевказаних наказів, які обєднані у зведене виконавче провадження №5887641 про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредіт Банк» суми боргу.

Приватним виконавцем 12.04.2019 року здійснено виїзд до нежитлових приміщень літ «А-5» площею 93,2 кв м за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 33, проте боржник не допустив виконавця для проведення виконавчих дій до приміщення, що є перешкодою для примусового виконання виконавчого провадження, про що приватним виконавцем складено відповідний акт.

Приватний виконавець просить суд з метою недопущення порушень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», надати дозвіл для примусового проникнення приватного виконавця до нерухомого майна боржника ФОП ОСОБА_2, зокрема в нежитлові приміщення літ «А-5» площею 93,2 кв м за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 33, для реального виконання наказів про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредіт Банк» суми матеріальної шкоди, судових витрат, всього 1990882,17 грн.

Згідно ч. 2ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Приватний виконавець у своїй заяві просив суд розглянути подання без його участі.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця ОСОБА_1 знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредіт Банк» суми матеріальної шкоди, судових витрат, всього 1990882,17 грн.

Згідно ч. 1ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Постанова про відкриттязведеноговиконавчогопровадженнявід11.04.2019була направлена виконавцем11.04.2019відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом з повідомленням про вручення, про що свідчать відомості Укрпошти.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлова будівля за адресою м. Харків, вул. Танкопія б.33 на праві власності належить боржнику.

Згідно акту приватного виконавцявід12.04.2019 в ході проведення виконавчих дій боржник не надав доступ приватному виконавцю для проведення виконавчих дій до зазначеного приміщення, що є прямою перешкодою для виконання ухвали суду, що ускладнює виконання наказу суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно ст. 30 Конституції проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, гарантована Основним законом недоторканість житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження прав особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно статті 1 «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Вказаними нормами чинного законодавства передбачено можливість державного або приватного виконавця входити до житла боржника, що належить боржнику на праві власності або на праві володіння чи користування. Також наведеними нормами закону встановлено право державного або приватного виконавця на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, при цьому не зазначено, що дане житло має належати боржнику та не визначено обовязковості реєстрації місця проживання боржника за даною адресою.

Також з аналізу вищенаведених норм Закону вбачається, що у поданні про примусове проникнення до іншого володіння особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, повинні бути зазначені достовірні дані про наявність такого майна у приміщенні, до якого потрібно здійснити примусове проникнення.

Частиною 1статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-якідані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанн іобов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про те, що боржник ФОП ОСОБА_2 був обізнаний про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна боржника, оскільки доказів про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження додано не було. Також приватним виконавцем не надано доказів, які підтверджували б обставини, викладені в поданні, немає даних щодо здійснення приватним виконавцем дій, спрямованих на добровільне виконання рішення, немає відомостей що боржнику никає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій. Також не надано доказів, що саме у нежитловому приміщенні, належному ФОП ОСОБА_2 знаходиться майно, що належить боржникові.

Частиною першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що виконавчий документ було видано Господарським судом Харківської області в межах розгляду справи №922/1934/18.

Відповідно до ст. 338 ГПК України, процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного подання за наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст.260,261,439 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до приміщення боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду, враховуючи п. 15.5. Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -