АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/949/19
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

28 травня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.І.

суддів: Єльцова В.О., Карпенко О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 жовтня 2001 року у Сиротинській селищній раді міста Сєвєродонецька Луганської області, актовий запис № 9, розірвано.

23 травня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року в якій просить скасувати рішення суду.

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення пропущеного строку.

У вищевказаному клопотанні скаржник зазначав, що на даний час в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває, зокрема, справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року по справі про розірвання шлюбу та визнання шлюбу недійсним.

Ухвалою суду від 16 січня 2019 року у відкритті провадження по цивільній справі за позовом про скасування рішення суду про розірвання шлюбу та визнання шлюбу недійсним, в частині вимог про скасування рішення суду про розірвання шлюбу відмовлено та прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

В ухвалі від 22 лютого 2019 року зазначено, якщо шлюб розірвано за рішенням суду, позов про визнання його недійсним може бути пред`явлено лише після скасування рішення суду про розірвання шлюбу, тому він звернувся до Апеляційного суду Черкаської області із даною апеляційною скаргою.

Зазначав, що ухвалу про виправлення помилки в оскаржуваному рішенні отримав 16 травня 2019 року та просив поновити строк звернення до суду для апеляційного оскарження.

Дослідивши наявні матеріали справи та проаналізувавши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у взаємодії із нормами цивільного процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Частинами 2, 3 ст. 354 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Із доданого до апеляційної скарги оскаржуваного заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року вбачається, що скаржник, ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні під час розгляду даної справи 21 листопада 2017 року та надавав пояснення, рішення суду вступило в законну силу 22 січня 2018 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року була подана до канцелярії Апеляційного суду Черкаської області 23 травня 2019 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваної ухвали.

Крім того, в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку скаржником зазначено, що 06 грудня 2018 року він звернувся до суду з позовом про скасування рішення суду про розірвання шлюбу та визнання шлюбу недійсним, а 16 січня 2019 року в частині вимог про скасування рішення суду про розірвання шлюбу відмовлено у відкритті провадження та прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

Таким чином, ОСОБА_1 , позивач у даній справі, безпосередньо брав участь у розгляді справи, достеменно знав про оскаржуване рішення, будь-яких доказів наявності обставин непереборної сили, які завадили скаржнику вчасно звернутися до суду із апеляційною скаргою, матеріали справи не містять.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на апеляційне оскарження також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення може порушити принцип правової визначеності.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поважні причини пропуску цього строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення судом про прийняте рішення у справі. Проте навіть у такому випадку можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення особою, обізнаною про розгляд справи та постановлення такого рішення, а також беручи до уваги відсутність обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2017 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Л.І. Василенко

Судді: В.О. Єльцов

О.В. Карпенко