Провадження №2/748/233/19
Єдиний унікальний № 748/219/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2019 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.

секретаря Грибановської В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача Бабинця С.П. ,

відповідача - державного реєстратора державного підприємства «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Комової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державного реєстратора державного підприємства «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Комової Юлії Михайлівни, третя особа Садівниче товариство «Комунальник» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на садовий будинок та виключення запису з Державного реєстру речових прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати незаконним та скасувати рішення індексний номер 36604765 від 14 серпня 2017 року державного реєстратора державного підприємства «Чернігівський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» Комової Ю.М. про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на садовий будинок АДРЕСА_1 та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 21861259 від 10 серпня 2017 року про право власності ОСОБА_3 на садовий будинок АДРЕСА_1 .

Вимоги мотивовані тим, що рішенням правління садівничого товарства від 25 грудня 2010 року позивача прийнято в члени садівничого товариства «Комунальник», виділено земельну ділянку №АДРЕСА_1 площею 0,03 га., на якій розташований садовий будинок загальною площею 36,3 кв. м. та видано членську книжку члена садового товариства, а також абонентську книжку для розрахунків за електроенергію. Як член товариства ОСОБА_1 сплачував членські внески за 2015-2018 роки, сплачував кошти за спожиту електроенергію під час користування садовим будинком починаючи з 2013 року по березень 2017 рік. Відповідач ОСОБА_3 не була та не є членом садівничого товариства «Комунальник». З відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2016 року. Більшу частину часу позивач перебував у м. Києві за місцем своєї роботи, у червні 2017 року ОСОБА_1 виявив, що замок на вхідних дверях до садового будинку змінено. У червні 2018 року до ОСОБА_1 звернулися працівники поліції з вимогою надати доступ до будинку ОСОБА_3 , оскільки вона є його власником. Після цього ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом підробки документів про право власності на садовий будинок за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. За його заявою було відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 18 червня 2018 року за № 0004386. Досудове розслідування за даним кримінальним провадженням триває. Позивач вважає, що право власності на садовий будинок № АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 зареєстровано незаконно і підлягає скасуванню, оскільки прийняте на підставі довідки, яка не відповідає дійсності та за відсутності інших документів, необхідних для реєстрації права власності, документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомості адресии. У позасудовому порядку вирішити це питання позивач не має можливості, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки це порушує його право на вільне користування як садовим будинком, так і земельною ділянкою.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі.

15 лютого 2018 року державним реєстратором державного підприємства «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Комовою Ю.М. подано відзив на позовну заяву, у якому вона просить у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначає, що при проведені державної реєстрації права власності на садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вона діяла у спосіб та в межах визначених законодавством, яке діяло на момент вчинення реєстраційних дій, а тому немає підстав для задоволення позову.

18 лютого 2019 року представником відповідача адвокатом Бабинцем С.П. подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки членство ОСОБА_1 в садівничому товаристві не підтверджено жодним документом, а обставини, на які він посилається в заяві, жодним чином не підтверджують протиправності дій державного реєстратора і тому не дають підстав для скасування її законного рішення про державну реєстрацію права власності на садовий будинок.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 . підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Стверджували, що позивач ніколи не була членом садівничого товариства, а будинок на неї зареєстровано на підставі підробної довідки, яка містить неправдиву інформацію.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник Бабинець С.П. позовні вимоги не визнали, вважали позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Вважали, що доказів незаконності дій державного реєстратора матеріали справи не містять. Відповідач стверджувала, що саме вона в період шлюбу за власні кошти купила садовий будинок і вона була членом садового товариства.

Відповідач ОСОБА_5 позові вимоги не визнала, вважала, що не має підстав для задоволення позову, оскільки вона діяла відповідно до вимог законодаства та посадової інструкції. Садовий будинок був збудований до 1990 року, тому для реєстрації була надана довідка, підписана головою садового товариства. З наданих позивачем документів не вбачалось, що вони підробні. Певних вимог до форми такої довідки законодавець не передбачає.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 136031169 від 30 серпня 2018 року рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 36604765 від 14 серпня 2017 року державного реєстратора державного підприємства «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Комової Юлії Михайлівни, право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано 10 серпня 2017 року за № 21861259 за ОСОБА_3 на підставі технічного паспорта на садовий будинок б / н , виданого 27 червня 2017 року ПП «Експертна фірма Експерт-Плюс»» та довідки б/н, виданої 24 червня 2017 року головою правління садового товариства «Комунальник» Богушем В. В. про те, що ОСОБА_3 є членом садового товариства «Комунальник».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону внесення відомостей до Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставах та в порядку, визначених Законом.

Відповідно до пункту п. 7 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ №1127 від 25 грудня 2015 року, (у редакції, чинній на момент проведення реєстраційних дій) для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 в редакції від 04 лютого 2017 року, яка діяла на час проведення державної реєстрації права власності на садовий будинок, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом по 5 серпня 1992 р., подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

З копії довідки б/н, виданої 24 червня 2017 року головою правління садівничого товариства "Комунальник» ОСОБА_6 . ОСОБА_3 вбачається, що вона дійсно є членом садівничого товариства «Комунальник», яке розташоване на землях Киїнської сільської ради і користується земельною ділянкою № АДРЕСА_1 площею 0,003 га. з ___ року». Садовий будинок, розміщений на земельній ділянці побудований 1990 року.

На час видачі даної довідки ОСОБА_6 був головою правління садівничого товариства «Комунальник» та мав право на видачу даної довідки.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_6 , стверджував, що ніколи не видавав довідки ОСОБА_3 , вона ніколи не була членом садового товариства, проте зазначив, що почерк та підпис на довідці схожий на його. Також надав пояснення, що у 2017 році він дійсно на прохання позивачки виписав їй книжку члена садового товариства за неперевіреними даними. Однак стверджував, що це було у 2017 році, а не у 2010 році, як зазначено у самій книжці.

Виходячи з принципу допустимості доказів, передбаченого ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, сторони не надали відповідні висновки експертів, суд призначає експертизу у справі.(ч.1 ст. 103 ЦПК України).

Відповідно до пункту п. 24 Порядку №1127 за результатом розгляду заяви державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно повертає заявникові оригінали документів, поданих для державної реєстрації (крім заяви, шо долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав, інших заяв, що подавалися суб`єкту державної реєстрації прав або нотаріусу, та документа, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав, видає витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав у паперовій формі (у разі його формування у паперовій формі) .

Так судом встановлено, що оригінал довідки, на підставі якої проведено державну реєстрацію садового будинку, втрачено, без чого провести відповідну експертизу по справі неможливо, з цієї ж причини сторонами і не заявлялось відповідне клопотання по справі.

Чернігівським відділом поліції ГУНП в Чернігівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом підробки документів про право власності на садовий будинок за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. За його заявою було відкрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 18 червня 2018 року за № 0004386. Досудове розслідування за даним кримінальним провадженням триває.

Підстав для зупинення провадження у справі в силу п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд не вбачає, оскільки у даному випадку зібрані докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини ( факти) вмежах заявленого позову, які є предметом судового розгляду.

Посилання позивача, що садовий будинок державним реєстратором зареєстровано за відповідачем за відсутності документів про присвоєння адреси домоволодіння не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком № 1127 не визначення конкретного документа, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Відповідно до роз`яснень Державної реєстрації служби України викладених в листі від 15 квітня 2013 року № 165/06-15-13, документом, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, може бути як рішення органу місцевого самоврядування, так і інший документ, незалежно від форми, виданий відповідним органом, який дає змогу встановити факт присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, зокрема довідки, виписки.

Таким документом також може бути довідка, видана уповноваженою особою кооперативу, у разі проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що знаходяться у такому кооперативі. В поданих позивачем державному реєстратору документах була зазначена адреса, а семе: садовий будинок розміщений на земельній ділянці АДРЕСА_1 .

Та обставина, що позивач не надала доказів суду на своє членство у садовому товаристві, крім книжки члена садівничого товариства, не може бути безумовною обставиною, що свідчить про незаконність виданої їй довідки.

Відповідно до п. 2 ст. 22 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах поданих для держаної реєстрації прав, несе заявник.

В силу положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Таким чином на підставі встановлених та проаналізованих судом доказів, судом не встановлено, а позиваче не доведено незаконності дій державного реєстратора Комової Ю.М. під час проведення державної реєстрації зазначеного садового будинку. Виходячи з наведеного, державний реєстратор при проведені державної реєстрації права власності на садовий будинок, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , діяла у спосіб та в межах визначених законодавством, яке діяло на момент вчинення реєстраційних дій, а тому дії державного реєстратора не можна вважати протиправними.

Також, позивач зазначає, що на даний час прийнято рішення про надання йому у власність земельної ділянки № АДРЕСА_1 площею 0,0306 га., кадастровий номер НОМЕР_3 , для індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території СТ «Комунальник», на якій розміщений спірний садовий будинок. Право власності на земельну ділянку № АДРЕСА_1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 151598369 від 29 грудня 2018 року.

На думку суду, і зазначена обставина не заслуговує на увагу при вирішенні позову, оскільки, крім заявлених позовних вимог, позивачем інші вимоги щодо спірного садового будинка не заявляються.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, пенесені позивачем у виді судового збору та витрат на правову допомогу, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-83, 95, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 , Державного реєстратора державного підприємства «Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Комової Юлії Михайлівни, третя особа Садівниче товариство «Комунальник» про визнання незаконним та скасування індексний номер 36604765 від 14 серпня 2017 року державного реєстратора державного підприємства «Чернігівський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» Комової Юлії Михайлівни про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на садовий будинок АДРЕСА_1 та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису № 21861259 від 10 серпня 2017 року про право власності ОСОБА_3 на садовий будинок АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Хоменко Л.В.

Повний текст рішення виготовлено 31 травня 2019 року