КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №369/25/19

30 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Давиденко Анастасії Іванівни на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Дубас Т.В., у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

02 січня 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 01.03.2015 року на автодорозі Київ-Чоп, в с. Мрія сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів автомобіля марки "Фіат Добло", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням відповідачки ОСОБА_1 та автомобіля марки "Хонда", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , власником якого є ОСОБА_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілої особи отримав механічні пошкодження.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідачки перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, потерпіла особа звернулася до МТСБУ з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та із заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі звіту № 11344 від 27.03.2015 року про оцінку матеріального збитку, спричиненого автомобілю потерпілої особи, Моторне ( транспортне) страхове бюро України 11.06.2015 року видало наказ № 3106 про виплату страхового відшкодування потерпілій особі ОСОБА_3 .

10 червня 2016 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 3106 від 10.06.2016 року.

Враховуючи наведене, просило суд стягнути з ОСОБА_1 сплачене МТСБУ страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. та судовий збір.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2019 року в задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 14 серпня 2019 року представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Давиденко Анастасія Іванівна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що страхове відшкодування було виплачено ОСОБА_3 10.06.2016 року, а даний позов подано до суду 02.01.2019 року, тобто в межах позовної давності, визначеної відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України для регресного зобов`язання, тому трирічний строк позовної давності позивачем не було пропущено, як помилково зазначив в рішенні суд першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачкою не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 березня 2015 року, о 19 годині 00 хвилин, на автодорозі Київ-Чоп, в с. Мрія, Києво-Святошинського району, Київської області, по вул. Боголюбова водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час переміщення з однієї смуги руху в іншу, не надала перевагу в русі транспортному засобу «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , належного на праві власності ОСОБА_3 , який рухався по тій смузі, в які вона мала намір переміститись, та допустила зіткнення з вказаним автомобілем. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню. (а.с.4)

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідачки перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, потерпіла особа ОСОБА_3 звернулася до МТСБУ з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та із заявою про виплату їй страхового відшкодування. (а.с.8,36)

Відсутність у відповідачки полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності підтверджується також інформаційною довідкою з централізованої бази даних МТСБУ. (а.с.5)

Згідно звіту № 11344 від 27.03.2015 року про визначення вартості матеріального збитку, складеного ТОВ " ЕАК " Довіра", вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля" Хонда", реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 27.03.2015 року а складає 434 364,04 грн.

На підставі вказаного звіту МТСБУ було видано наказ № 3106 від 11.06.2015 року про виплату ОСОБА_3 страхового відшкодування в сумі 50 000,00 грн. (а.с.37)

10 червня 2016 року Моторним (транспортним) страховим бюро України було виплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3106 від 10.06.2016 року. (а.с.39)

Звертаючись до суду з позовом до винної у ДТП особи ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, Моторне (транспортне) страхове бюро України посилалося на те, що виплачена сума страхового відшкодування підлягає стягненню в порядку регресу з відповідачки як винуватиці дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність якої застрахована не була.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що починаючи з 11.06.2015 року позивач знав про порушення своїх прав з боку відповідача, однак звернувся до суду за захистом своїх прав лише 02.01.2019 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

До страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Отже при регресі строк позовної давності обчислюється з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування.

З досліджених доказів встановлено, що відповідачка, у передбаченому законом порядку, не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, МТСБУ не є страховиком, однак здійснило виплату, завданої потерпілій особі шкоди, тому набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідачки, отже в даному випадку має місце саме регрес і строк позовної давності обчислюється з моменту виплати відшкодування.

Таким чином, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, суд першої інстанції помилково вважав, що право на звернення до суду з таким позовом виникло у МТСБУ з 11.06.2015 року, тобто з дня видачі ним наказу №3106 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих», а не фактичної виплати страхового відшкодування.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Оскільки страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі ОСОБА_3 виплачено МТСБУ 10 червня 2016 року, перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з цієї дати. Враховуючи, що до суду з цим позовом МТСБУ звернулося 02 січня 2019 року, колегія суддів приходить до висновку, що трирічний строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Вказаний висновок колегії суддів узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 10 січня 2019 року по справі № 200/13392/13-ц, від 27 грудня 2018 року по справі №373/2348/16-ц, від 23 травня 2018 року по справі № 199/1848/16, від 28 березня 2018 року по справі № 183/791/16-ц, від 25 жовтня 2018 року по справі № 203/8457/13-ц.

Встановивши, що внаслідок компенсації МТСБУ шкоди, завданої власнику пошкодженого у ДТП автомобіля " Хонда" ОСОБА_3 , позивач набув право вимоги в порядку регресу та звернувся до суду з позовом до винної у вчиненні вказаної ДТП особи ОСОБА_1 з дотриманням трирічного строку позовної давності з моменту виплати страхового відшкодування, а також відсутність інших підстав для відмови у позові, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_4 підлягає задоволенню, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 50000 грн. у якості відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ході розгляду даної справи Моторним (транспортним) страховим бюро України, було понесено судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції в розмірі 1 762 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 2 881,50 грн., при цьому позовні вимоги та апеляційна скарга задоволені в повному обсязі.

Отже, з урахуванням вимог ч.10 ст.141 ЦПК України, із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 4643,50 грн.

Керуючись ст.ст. 1166,1187,1191 ЦК України, п. 38.2.1. ст.. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України Давиденко Анастасії Іванівни задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () 50 000 грн. у відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Стягнути із ОСОБА_1 ( адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () витрати по сплаті судового збору у розмірі 4643,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: