16.05.2019 Справа № 469/235/17
2/469/29/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Гапоненко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання - Потриваєвої М.А.,

учасники справи:

прокурор - Маковецький Є.В.,

представник позивача Березанської РДА Танасов С ОСОБА_1 І. - не з`явився

представник відповідача Коблівської сільської ради Панич В.М. - не з`явився

відповідач ОСОБА_2 - не з`явився

представник відповідача ОСОБА_2 . ОСОБА_3 не з`явився,

представник третьої особи ДП «Очаківське ЛМГ» - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка цивільну справу за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області та ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Державне підприємство Очаківське лісомисливське господарство, про визнання незаконними та скасування пунктів рішення, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, витребування земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 21 лютого 2017 року звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, у якому просив :

- визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2 рішення Коблівської сільської ради №6 від 01 липня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1 га в межах населеного пункту села Коблеве для індивідуального дачного будівництва;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності НОМЕР_1 35803119 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 , видане 01 квітня 2015 року реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області на ім`я ОСОБА_2 ;

- витребувати від ОСОБА_2 у власність держави в особі Березанської районної державної адміністрації вказану земельну ділянку.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що надана відповідачу ОСОБА_2 земельна ділянка належала до земель державної власності (державного лісового фонду), перебувала у постійному користуванні ДП Очаківське ЛМГ та була вилучена у постійного користувача на підставі скасованого господарським судом Миколаївської області рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 19 вересня 2012 року за №19.

Таким чином, спірна земельна ділянка фактично належить до земель лісогосподарського призначення, відведення яких у приватну власність заборонено.

Крім того, спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря на відстані від південної межі 1-1,183 км, від північної 1-1,206 км від урізу води, а тому, відповідно до ст.ст.85, 88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 ЗК України, може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей, до яких не відноситься індивідуальне дачне будівництво.

При цьому розміщення об`єктів індивідуального дачного будівництва в межах трикілометрової прибережної захисної смуги Чорного моря та в зоні рекреаційних закладів с.Коблеве забороняється існуючими будівельними нормами та містобудівною документацією.

Усупереч вимогам ч.3 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої в межах прибережної захисної смуги, не погоджено зі структурним підрозділом обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Тому прокурор вважає, що оскаржуване рішення Коблівської сільської ради суперечить законодавству та порушує інтереси держави, що, згідно із ст.ст.16, 21 ЦК України, ст.152 ЗК України, ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є підставою для визнання його недійсним (в частині щодо надання ОСОБА_2 земельної ділянки у власність) у судовому порядку, що, у свою чергу, відповідно до ч.1 ст.21, ст.393 ЦК України призводить до недійсності свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку, яке є похідним документом і лише посвідчує виникнення права власності.

Оскільки вибуття земельної ділянки відбулось без волі власника - держави в особі Березанської районної державної адміністрації, прокурор на підставі ч.3 ст.388 ЦК України просив витребувати земельну ділянку від нинішнього власника ОСОБА_2 на користь належного власника.

22 лютого 2017 року ухвалою судді відкрито провадження у справі у порядку, визначеному ЦПК України (2004 року), та призначено судове засідання.

Ухвалою судді від 10 березня 2017 року за заявою прокурора забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку площею 0,1 га із кадастровим номером НОМЕР_2 , та заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки.

23 травня 2018 року ухвалою суду продовжено розгляд справи у порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, за правилами нині діючої редакції ЦПК України (в редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року).

Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Представник Березанської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання заявлених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , представники відповідачів ОСОБА_2 та Коблівської сільської ради, представник третьої особи ДП "Очаківське лісомисливське господарство" у підготовче та у судове засідання не з`явилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву та пояснень щодо позову до суду не надали.

Представник відповідача Коблівської сільської ради Березанського району Панич В.М. 28 вересня 2017 року подав до суду за правилами ЦПК України (2004 року) заперечення проти позову, мотивовані тим, що п.п.6,7 ст.88 Водного кодексу України передбачають виняток з встановлених законом розмірів прибережних захисних смуг для земельних ділянок, розміщених у межах існуючих населених пунктів, для яких прибережна захисна смуга встановлюється не автоматично, а з урахуванням містобудівної документації або за окремими проектами землеустрою; фактично на місцевості частина спірної земельної ділянки знаходиться у межах прибережної захисної смуги уздовж Чорного моря, однак на ній не розташовано будь-яких будівель чи споруд, що жодним чином не впливає на порушення норм охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення, засмічення та збереження їх водності; надана відповідачу земельна ділянка на час прийняття рішення перебувала у комунальній власності, відноситься до земель рекреаційного призначення та ніколи не відносилась до водного фонду, а тому при прийнятті рішення сільська рада діяла відповідно до ст.128 ЗК України і підстави для відмови у наданні у власність відповідачу спірної земельної ділянки були відсутні; крім того, оспорюване рішення є ненормативним актом органу влади, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання.

У судовому засіданні встановлено, що пунктами 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №6 від 01 липня 2014 року затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для індивідуального дачного будівництва із земель, не наданих у власність та постійне користування, в межах території населеного пункту с.Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, та надано відповідачу ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею до 0,1000 га (забудовані землі, землі кемпінгів, будинків для відпочинку або проведення відпусток), для індивідуального дачного будівництва в с.Коблеве (а.с.13-14).

На підставі вказаного рішення реєстраційною службою Березанського РУЮ у Миколаївській області видано ОСОБА_2 свідоцтво НОМЕР_3 від 01 квітня 2015 року про право власності на зазначену земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 , що підтверджено відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.22).

Надана у власність ОСОБА_2 земельна ділянка входила до складу земель лісового фонду Березанського лісництва, вилучених у ДП "Очаківське ЛМГ" рішенням Коблівської сільської ради № 19 від 19 вересня 2012 року, що підтверджено повідомленням ВО "Укрдержліспроект" (а.с.29).

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16 листопада 2016 року у справі №915/518/16, ухваленим за позовом керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації, Державного агентства лісових ресурсів України, Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства до Коблівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог ДП "Очаківське лісомисливське господарство", позовні вимоги прокурора задоволено, визнано незаконним та скасовано п.1 рішення Коблівської сільської ради Березанського району від 19 вересня 2012 року № 19 "Про вилучення земельної ділянки та переведення до земель запасу" про вилучення у ДП "Очаківський ЛМГ" земельних ділянок загальною площею 17,2 га та переведення до земель запасу Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області в межах населеного пункту с.Коблеве (а.с.31-37).

Зазначене рішення набрало законної сили, що вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/62879138).

Таким чином, ДП "Очаківське ЛМГ" є постійним користувачем земельної ділянки, у складі якої знаходиться земельна ділянка надана ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб; районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства, будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті, індивідуального дачного будівництва.

У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності (п."а" ч.2 ст.83 ЗК України).

Підпунктом "а" пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» передбачено, що у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук, державних галузевих академій наук.

До земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства (ч.1 ст.55 ЗК України, ч.1 ст.5 ЛК України)

Таким чином, спірна земельна ділянка входила до складу земельної ділянки лісогосподарського призначення, що знаходилась у користуванні державного підприємства "Очаківське ЛМГ", та на підставі п.п."а" п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» перебувала у державній власності, повноваження щодо розпорядження якою належать Березанській районній державній адміністрації, а тому Коблівською сільською радою надано земельну ділянку у приватну власність відповідачу ОСОБА_2 поза волею належного власника.

Підпунктом "ґ" частини 4 статті 84 ЗК України передбачено, що землі лісогосподарського призначення належать до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств (ч.2 ст.56 ЗК України).

Тому передача спірної земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 для індивідуального дачного будівництва суперечить діючому законодавству.

Містобудівною документацією, що діяла на момент прийняття спірного розпорядження, є Проект планування та забудови Березанського району Миколаївської області, затверджений постановою Державного комітету Української РСР у справах будівництва від 23.10.1985 року №112, в розділі 4 якого зазначено, що в межах 3-кілометрової зони узбережжя в Березанському районі відповідно до Постанови РМ УРСР №272 від 22.04.1969 року заборонено будівництво промислових об`єктів, які не пов`язані з розвитком та обслуговуванням курорту, а також індивідуальне будівництво.

Аналогічна заборона щодо будівництва індивідуальних будинків у трикілометровій зоні узбережжя Чорного та Азовського морів встановлена п.10.17 ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, затверджених наказом Держком-містобудування №44 від 17.04.1992 року.

Відповідно до повідомлення Управління містобудування та архітектури Миколаївської облдержадміністрації від 25 січня 2017 року, відведена у власність ОСОБА_2 земельна ділянка розташована у зоні рекреації, можливість розміщення індивідуального дачного будівництва в якій не передбачено (а.с.28),

Відповідно до ст.17 Закону України "Про основи містобудування" основою для вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб є містобудівна документація.

Розміщення і будівництво об`єктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів (ч.2 ст.48 Закону України "Про охорону земель").

Невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.7 ст.118 ЗК України).

Таким чином, індивідуальне дачне будівництво на виділеній ОСОБА_2 земельній ділянці суперечить містобудівній документації, будівельним нормам та правилам.

За положеннями ст.60 ЗК України та ст.88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Відповідно до ст.ст.85, 88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 Земельного кодексу України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей.

Отже, надання земель прибережної захисної смуги уздовж моря у приватну власність для індивідуального дачного будівництва законодавством не передбачено.

Надана відповідачу ОСОБА_2 у власність земельна ділянка розташована у прибережній смузі Чорного моря, відстань від урізу води Чорного моря до південної межі складає 1-1,183 м., до північної межі 1-1,206 м., що підтверджується інформаційною довідкою відділу у Березанському районі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області (а.с.24 на звороті), а тому її надання у приватну власність суперечить вказаним нормам законодавства.

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення підлягає погодженню з органом лісового господарства, а земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги з природоохоронним органом (ч.3 ст.186-1 ЗК України).

Як вбачається з повідомлення управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації (а.с.27), проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки ОСОБА_2 на розгляд не надходив, висновки про погодження (відмову) не надавалися.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки пункти 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 01 липня 2014 року № 6 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення індивідуального дачного будівництва суперечить зазначеним нормам законодавства, воно підлягає визнанню недійсним та скасуванню на підставі ч.10 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Згідно зі ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п.8-1 ч.1 ст.18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Враховуючи, що рішення Коблівської сільської ради Березанського району №6 від 01 липня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва видане з порушенням норм чинного законодавства, свідоцтво про право власності, видане відповідачу реєстраційною службою Березанського РУЮ на спірну земельну ділянку, необхідно визнати недійсним та скасувати.

Згідно з ч.3 ст.388 Цивільного кодексу України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Про наявність правових підстав для витребування в добросовісного набувача в порядку ст.388 ЦК України спірної земельної ділянки, що належить до земель лісового фонду та яка на час прийняття незаконного рішення про її відчуження перебувала в державній власності і вибула з володіння власника держави поза його волею, зазначено в правовій позиції Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі №6-99цс14.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги прокурора щодо витребування у відповідача спірної земельної ділянки, яка вибула з володіння держави незаконно, та повернення земельної ділянки на користь держави в особі Березанської районної державної адміністрації підлягають задоволенню.

Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, прокурор посилався на те, що незаконне надання відповідачу земельної ділянки державної власності лісогосподарського призначення у приватну власність грубо порушує інтереси держави у сфері ефективного використання земельних та лісових ресурсів, оскільки унеможливлює реалізацію державної політики по забезпеченню охорони, відтворення та сталого використання земельних і лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства, що відповідно до статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред`явлення цього позову; Березанською РДА як власником (розпорядником) земель державної власності самостійно позов до суду не пред`явлено, тобто захист інтересів держави здійснюється не належним чином.

Отже, у позовній заяві прокурором визначено орган, який уповноважений державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах та підтверджено нездійснення цим органом захисту інтересів держави, що, в свою чергу, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст.131-1 Конституції України відноситься до «виключних випадків», які передбачають повноваження прокурора на здійснення представництва інтересів держави в суді, тому суд вважає, що прокурором відповідно до ч.4 ст.56 ЦПК України належним чином підтверджено наявність повноважень для представництва інтересів держави у даній справі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати в рівних частках з кожного.

У зв"язку з відрядженням судді повний текст рішення складено 16 травня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд - у х в а л и в:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №6 від 01 липня 2014 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1000 га в межах населеного пункту села Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області для індивідуального дачного будівництва.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності НОМЕР_3 , видане 01 квітня 2015 року ОСОБА_2 реєстраційною службою Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 .

Витребувати від ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) у власність держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області земельну ділянку площею 0,1 га нормативною грошовою оцінкою 89025,49 грн., кадастровий номер НОМЕР_2 , розташовану у с.Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Стягнути з Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області () та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь прокуратури Миколаївської області судовий збір в сумі 2800 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення 16 травня 2019 року.

Суддя: