Дата документу 25.04.2019 Справа № 554/9656/18
Провадження № 2/554/58/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі - Гаврись В.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1, уточнивши позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, а саме прохала визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, відповідно до варіанту № 1 або № 2 висновку експерта № 8 від 07 березня 2019 року та зобов»язати ОСОБА_3 улаштувати перегороду з дверним прорізом у кімнаті № 3, поділивши її на два приміщення: житлову частину площею 14,0 м та коридор площею 2,3 м2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на даний час проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної часткової власності їй та її сину ОСОБА_3, а саме їй належить 5/8 частки, а відповідачу 3/8 частки. Останнім часом у неї виникають з відповідачем суперечки з приводу порядку володіння та користування квартирою, звернутися до нотаріуса для укладення договору, щоб встановити порядок користування квартирою, немає можливості, оскільки вони не досягли згоди щодо порядку користування. З цих підстав змушена звернутися до суду з позовом.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача надійшов до суду відзив, в якому він позов не визнав, зазначив, що суперечок та конфліктів з приводу користування квартирою між ним та позивачем не існує, позивач не зверталася до нього із зауваженнями та пропозиціями щодо порядку користування квартирою. Вказане свідчить про передчасність та безпідставність позовних вимог. Як співвласник він добросовісно виконує свої обов»язки щодо користування та утримання майна, самостійно сплачує нараховані комунальні платежі, що свідчить про відсутність спору. Займаючи кімнати площею 10,8 кв.м. він не порушує права власності матері, у той час як кімната площею 9,6 кв.м. є значно меншою від його частки, а кімната 16, 3 більшою. Проти стягнення судових витрат заперечує.

Ухвалою суду від 24 січня 2019 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено.

Ухвалою суду від 15 березня 2019 року у зв»язку із проведенням судової будівельно-технічної експертизи, провадження по справі поновлено.

У судовому засіданні представник позивача позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з»явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також прохав закрити провадження по справі, у зв»язку із відсутністю предмета спору (а.с.80).

Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1, а саме ОСОБА_2 належить 5/8 часток (1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2000 виданого державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Корж Т.О. (а.с.12-13) та 3/8 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2018 виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б. (а.с.14-15)), ОСОБА_3 належить 3/8 частки (на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2018 виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б. (а.с.16-17)).

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним (ч.4 ст.41 Конституції України).

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Із змісту зазначених норм діючого законодавства та положень Постанови Пленуму Верховного Суду України випливає що співвласник квартири має право ставити питання про її поділ в натурі, а у разі, якщо такий поділ є неможливим, звертатися до суду з позовом про встановлення порядку користування приміщеннями квартири.

Сторони добровільно між собою не можуть визначити порядок користування квартирою відповідно до належних їм часток у власності. Для усунення спорів та конфліктів між співвласниками необхідно встановити порядок користування спірною квартирою і встановлення такого порядку є можливим, виходячи із кількості житлових кімнат квартири.

З технічного паспорту на вказану квартиру вбачається, що її загальна площа становить 56,9 кв.м., вона складається із трьох кімнат житловою площею 36,7 кв.м., у тому числі: 1-а кімната (2) площею 10,8 кв.м., 2-а кімната (3) площею 16,3 кв.с., 3-я кімната (4) площею 9,6 кв.м., коридору (1) площею 7,7 кв.м., кухні (5) площею 7 кв.м., ванної (6) площею 2,1 кв.м., вбиральні (7) площею 1,2 кв.м., шафи (8) площею 0,2 кв.м., шафи (9) площею 0,2 кв.м., тамбуру (10) площею 0,8 кв.м.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8 від 07 березня 2019 року судового експерта Федорова Д.Ф., визначено три варіанти порядку користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с.40-65).

В уточненій позовні заяві представник позивача прохав суд встановити порядок користування квартирою відповідно до варіанту № 1 або № 2 Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8 від 07 березня 2019 року із мінімальним відхиленням від ідеальних часток та необхідності проведення переобладнання.

Відповідно до варіанту № 1 порядку користування квартирою АДРЕСА_1:

-в особисте користування ОСОБА_2 виділяється кімната № 4 площею 9,6 м2 та кімната № 2 площею 10,8 м2, обладнана лоджією;

-в особисте користування ОСОБА_3 виділяється частина (спальня на дві особи) площею 14,0 м2 кімната № 3;

-у загальне користування співвласників виділяються коридор №1 площею 7,7 м2, кухня № 5 площею 7,0 м2, ванна кімната № 6 площею 2,1 м2, вбиральня № 7 площею 1,2 м2, шафа № 8 площею 0,2 м2, шафа № 9 площею 0,2 м2, тамбур № 10 площею 0,8 м2 та частина площею 2,3 м2 кімнати № 3 - загальною площею 7,7 +7,0+2,1+1,2+0,2+0,2+0,8+2,3=21,5 м2.

За цим варіантом необхідно улаштувати перегороду з дверним прорізом у кімнаті № 3, поділивши її на два приміщення: житлову частину площею 14,0 м та коридор площею 2,3 м2.

Відповідно до варіанту № 2 порядку користування квартирою АДРЕСА_1:

- в особисте користування ОСОБА_2 виділяється кімната № 4 площею 9,6 м2 та частина кімнати № 3 (спальню на дві особи) площею 14 м2 ,

- в користування ОСОБА_3 виділяється кімната №2 площею 10,8 м2 обладнана лоджією,

- у загальне користування співвласників виділяється коридор № 1 площею 7,7 м2 , кухня № 5 площею 7,0 м2 , ванна кімната № 6 площею 2,1 м2, вбиральня № 7 площею 1,2 м2, шафа № 8 площею 0,2 м2, шафа № 9 площею 0,2 м2, тамбур № 10 площею 0,8 м2 та частина кімнати № 3 площею 2,3 м2 - загальною площею 7,7 +7,0+2,1+1,2+0,2+0,2+0,8+2,3=21,5 м2.

За цим варіантом необхідно улаштувати перегороду з дверним прорізом у кімнаті № 3, поділивши її на два приміщення: житлову частину площею 14,0 м та коридор площею 2,3 м2.

Запропоновані позивачем ОСОБА_2 варіанти встановлення порядку користування вказаною квартирою є такими, що не обмежують права відповідача ОСОБА_3 як співвласника квартири.

Таким чином, враховуючи інтереси сторін, зокрема заяву ОСОБА_3, в якій він зазначив, що займає кімнату площею 10,8 кв., а також уточнені позовні вимоги ОСОБА_2, яка прохала визначити порядок користування квартирою за варіантами № 1 або № 2, з метою недопущення порушення прав співвласників на користування спільним майном, суд вважає доцільним визначити такий порядок користування квартирою АДРЕСА_1, який буде відповідати інтересам обох сторін, а саме за варіантом № 2 висновку експерта № 8 від 07 березня 2019. При цьому роботи по улаштуванню перегороди з дверним прорізом у кімнаті № 3, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Заперечення відповідача щодо відсутності спору між сторонами не підтверджені жодними доказами, а не визнання позову свідчить саме про наявність спору між ними. Таким чином, підстав для закриття провадження по справі не встановлено.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. Питання щодо стягнення судових витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи позивачем не порушувалося.

Керуючись ст.ст.12, 81, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 відповідно до варіанту № 2 висновку експерта № 8 від 07 березня 2019 року виділивши:

в користування ОСОБА_2 кімнату № 4 площею 9,6 м2 та частину кімнати № 3 (спальню на дві особи) площею 14 м2 ,

в користування ОСОБА_3 виділити кімнату №2 площею 10,8 м2 обладнану лоджією,

залишити у загальному користуванні співвласників коридор № 1 площею 7,7 м2 , кухню № 5 площею 7,0 м2 , ванну кімнату № 6 площею 2,1 м2, вбиральню № 7 площею 1,2 м2, шафу № 8 площею 0,2 м2, шафу № 9 площею 0,2 м2, тамбур № 10 площею 0,8 м2 та частину кімнати № 3 площею 2,3 м2.

Зобов»язати ОСОБА_2 до ОСОБА_3 улаштувати перегороду з дверним прорізом у кімнаті № 3, поділивши її на два приміщення: житлову частину площею 14,0 м та коридор площею 2,3 м2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи через Октябрський районний суд м.Полтави.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач - ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя Л.І. Савченко