Справа № 266/1404/19
Провадження № 2/266/535/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шишиліна О.Г.,

за участю секретаря Воропаєвої О.Є.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебували, мешкали разом у період з 2005р. по 2013р., у цей період ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у них народилася донька ОСОБА_3 , яка постійно мешкає з нею, і на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги. Відповідач працевлаштований не офіційно, має можливість матеріально допомагати дитині. 21.12.2018р. вона зверталася до Приморського районного суду міста Маріуполя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, однак ухвалою суду від 16.0.1.2019р. їй було відмовлено у видачі судового наказу, у зв`язку з неможливістю встановити зареєстроване місце проживання боржника. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини зі всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати звернення до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 03.04.2019 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року провадження по справі зупинено у зв`язку із оголошенням у розшук відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 27.06.2019 року провадження по справі відновлено.

До суду позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 , виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 14 березня 2006 року, батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , записано ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно з інформацією з центру надання адміністративних послуг департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 50-126-1555 від 22.09.2018р., ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до вимог ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Тому, враховуючи те, що відповідач є здоровим, не має жодних утриманців та має забезпечити дитині не тільки мінімальний рівень життя, а достойний рівень, тому суд вважає, що аліменти в розмірі ј частини зі всіх видів його доходу щомісячно, розмір яких визнаний сторонами, не поставлять його в скрутне становище, але забезпечать мінімальний рівень для існування ОСОБА_3

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини зі всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19 березня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Шишилін О. Г.

Нельтнєр ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який мешкає; АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , Донецька область