Справа № 214/5726/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Звада Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у місті Кривому Розі цивільну справу №214/5726/18 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 01.08.2014 року між нею та відповідачем в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №559, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_1 ». Також, позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у розмірі 704,80 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що з 01.08.2014 року вони із відповідачем перебувають в шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №559. Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Позивач стверджує, що їх сім`я розпалась. Шлюбно-сімейні стосунки між нею та відповідачем зіпсувались навесні 2018 року, у зв`язку із застосуванням психічного та фізичного насилля щодо неї з боку відповідача. Позивач стверджує, що на теперішній час вони з ОСОБА_2 проживають окремо, єдиного сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Окрім того, позивач зазначає, що повернення до шлюбних відносин з відповідачем неможливе. Вважає, що шлюб між нею та відповідачем носить формальний характер. В зв`язку з викладеним, позивач змушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, справу просив розглядати за своєї відсутності та відсутності позивача.

Відповідач, у судове засідання не з`явився, при цьому представник відповідача надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

За правилами ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Так, сторони перебувають у шлюбі з 01.08.2014 року, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №559, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Також, судом встановлено, що від шлюбу подружжя спільних дітей не має,шлюбні стосунки між сторонами припинено у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння, протилежними поглядами на життя. Сторони спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають.

Як видно з положень ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану, відповідно до статей 106 та 107 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Положеннями ст.112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач - не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги.

Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 та розірванням шлюбу, зареєстрованого між нею та ОСОБА_2 01.08.2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №559.

Згідно з ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 01.08.2014 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін, з урахуванням поданої нею заяви.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 352,40 грн., а інші 50% (352,40 грн. відповідно) - повернути позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.56, 104, 110-112, 114 СК України, ст.ст.12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 01.08.2014 року між ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №559.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_1 » без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , з державного бюджету судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Після набрання рішенням суду законної сили, видати виконавчий лист для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» в частині стягнення судових витрат, а копії рішення суду та квитанції направити Управлінню Державної казначейської служби у Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - для виконання в частині повернення судового збору.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Чернова