Справа № 350/660/19
Номер провадження 2/350/349/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брошнів-Осадської селищної ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що її рідний брат ОСОБА_2 постійно проживав в АДРЕСА_4 , проте за життя був власником домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її брат ОСОБА_2 помер і після його смерті відкрилася спадщина на спадкове домоволодіння. Спадкоємцями першої черги за законом є його дружина та син, які на спадкове домоволодіння не претендують та у визначений законом строк відмовилися від своєї частки у спадщині на її користь, про що подали відповідні заяви. Вона являється єдиним спадкоємцем другої черги. Після смерті брата вступила в управління та володіння спадковим майном та вважала, що таким чином прийняла спадщину. Бажаючи скористатися своїм правом на спадкування за законом, вона звернулася в нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив в оформленні спадщини. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Родіков І.С. направив заяву про розгляд справи без його участі та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України з постановленням заочного рішення.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно матеріалів справи, зокрема: копії свідоцтв про народження (а.с.7) та про одруження (а.с.9) та копії свідоцтва про смерть (а.с.12) підтверджено, що позивачка доводиться сестрою спадкодавця.

Копіями свідоцтв про одруження та про народження (а.с.8,10) та заяв (а.с.20, 21) підтверджено, що спадкоємці першої черги відмовилися від своєї частки у спадщині після смерті ОСОБА_2 на користь позивачки.

Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.18) та витягу про державну реєстрацію прав від 21 вересня 2011 року (а.с.19) підтверджено, що ОСОБА_2 був власником будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Постановою нотаріуса від 02 квітня 2019 року № 89/01-16 (а.с.17) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_2 був власником домоволодіння, яке знаходиться АДРЕСА_1 , позивачка є спадкоємцем по закону, подала заяву про прийняття спадщини, таким чином прийняла спадщину, тому за позивачкою слід визнати право на спадщину.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 392, 1217, 1218 ЦК України, керуючись ст. ст.1-4, 247, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: