Постанова

Іменем України

20 травня 2019 року

м. Київ

справа № 607/943/16-ц

провадження № 61-33795 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_2,
відповідачі:- - - - -Тернопільськ а міська рад а , Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради, приватнепідприємство «Східний масив», комунальнепідприємство «Земельно-кадастрове бюро», комунальнепідприємство «Місто»,
третя особа-приватне підприємство «Креатор-Буд»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у складі судді Грицай К. М. від 06 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області у складі колегії суддів: Ходоровського М. В., Бершадської Г . В., Сташківа Б. І., від 04 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради, Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради, приватного підприємства «Східний масив», комунального підприємства «Земельно-кадастрове бюро», комунального підприємства «Місто», третя особа - приватне підприємство «Креатор-Буд», про визнання незаконним рішення міської ради, надання в користування земельної ділянки.

Встановив:

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Тернопільської міської ради (далі - Тернопільська МР), Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради (далі - УОКВКМ Тернопільської МР), приватного підприємства «Східний масив» (далі - ПП «Східний масив»), комунального підприємства «Земельно-кадастрове бюро» (далі - КП «Земельно-кадастрове бюро»), комунального підприємства «Місто» (далі - КП «Місто»), третя особа - приватне підприємство «Креатор-Буд» (далі - ПП «Креатор-Буд»), про визнання незаконним рішення Тернопільської МР від 27 січня 2015 року № 6/55/122 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2196 га для обслуговування адміністративної будівлі, складських будівель та столярного цеху, що розташовані на АДРЕСА_1 та надання управлінню обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради в постійне користування земельної ділянки площею 0,2196 га для обслуговування адміністративної будівлі, складських будівель та столярного цеху, що розташовані на АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_3 , за яким закріплена прибудинкова територія площею 518 кв. м, з них 238,20 кв. м під будівлею будинку, а 279,80 кв. м двір та якою завжди користувались жителі вказаного будинку. Вважає, що значна частина прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3, якою постійно користуються мешканці вказаного будинку, увійшла до складу земельної ділянки загальною площею 0,2196 га, із врахуванням затвердженого Тернопільською МРпроекту землеустрою, на підставі якого виділена в натурі земельна ділянка площею 0,2196 га надана в постійне користування УОКВКМ Тернопільської МР, а в подальшому і в оренду ПП «Креатор-Буд», та суттєво зменшилась, фактично, вказаний житловий будинок позбавлено прибудинкової території. Так, відстань від зовнішньої стіни вказаного багатоквартирного будинку (де розміщений під`їзд - вхід в будинок) до зовнішньої межі прибудинкової території складає 23,3 м, якою постійно користуються жителі будинку та позивач (за даними генплану, наданого БТІ), а із врахуванням затвердженого Тернопільською МРпроекту землеустрою, на підставі якого виділена в натурі земельна ділянка площею 0,2196 га надана в постійне користування УОКВКМ Тернопільської МР, а в подальшому і в оренду ПП «Креатор-Буд», становить лише 3,24 кв. м (за даними проекту визначення прибудинкової території та доповнення до нього).

Посилаючись на те, що зазначеним рішенням Тернопільської МР грубо порушено охоронювані законом інтереси позивача та інших власників та мешканців квартир багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , як користувачів прибудинкової території, оскільки залишена мешканцям площа прибудинкової території значно менша від передбаченої законом мінімальної площі прибудинкової території багатоквартирного будинку.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 04 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який затверджений оскаржуваним рішенням Тернопільської міської ради, відповідає вимогам закону, прав та інтересів позивача ОСОБА_2 не порушує.

У касаційній скарзі, надісланій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_2 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 04 вересня 2017 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи неправильно застосовані норми матеріального права, а також порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

У запереченнях на касаційну скаргу, поданих у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ УОКВКМ Тернопільської МР просить касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

04 червня 2018 року вказану справу передано на розгляд Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, доводи касаційної скарги не підтверджують неправильного застосування судами при розгляді справи норм матеріального права, порушення норм процесуального права з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 143 Конституції України територіальні громади міста безпосередньо або через утворювані ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до частини першої статті 12 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність та користування громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Судами установлено, що 27 січня 2014 року Тернопільською МР прийнято рішення № 6/44/18 «Про приватизацію об`єктів комунальної власності», із змінами внесеними рішенням від 27 січня 2015 року № 6/55/20 про включення будівлі за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 742,7 кв. м у перелік об`єктів, що підлягають приватизації.

Рішенням сесії Тернопільської МР від 25 квітня 2014 року за № 6/47/68 зі змінами, внесеними рішенням Тернопільської міської ради від 28 жовтня 2014 року № 6/52/115, надано дозвіл УОКВКМ Тернопільської МР на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування площею до 0,2196 га для обслуговування адміністративної будівлі, складських будівель та столярного цеху, розташованих за адресою АДРЕСА_1 .

Комунальним підприємством «Земельно-кадастрове бюро» згідно завдання на виконання робіт від 07 липня 2014 року на замовлення УОКВКМ Тернопільської МР розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для обслуговування адміністративної будівлі, складських будівель та столярного цеху за адресою АДРЕСА_1 .

27 січня 2015 року сесією Тернопільської міської ради прийнято рішення № 6/55/122, згідно якого затверджено УОКВКМ Тернопільської МР проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2196 га для обслуговування адміністративної будівлі, складських будівель та столярного цеху за адресою АДРЕСА_1 та надано УОКВКМ Тернопільської МР в постійне користування земельну ділянку площею 0,2196 га для обслуговування адміністративної будівлі, складських будівель та столярного цеху, що розташовані на АДРЕСА_1 .

21 квітня 2015 року ПП «Креатор-Буд» уклало договори купівлі-продажі будівель комунальної власності загальною площею 742,7 кв. метрів, що розташовані на АДРЕСА_1 .

Тернопільською міською радою 30 червня 2015 року прийнято рішення № 6/60/20 про надання в оренду ПП «Креатор-Буд» терміном на п`ять років земельної ділянки площею 0,2196 га для обслуговування викуплених адміністративної будівлі, складських будівель та столярного цеху, що розташовані на АДРЕСА_1 . На підставі вказаного рішення між ПП «Креатор-Буд» та Тернопільською міською радою 23 липня 2015 року укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки.

Встановлено, що попереднім землекористувачем (землевласником) була Тернопільська міська рада, дані землі відносяться до комунальної власності, не були надані у власність або постійне користування.

Надана в користування управлінню земельна ділянка межує із землями Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, землями Української гімназії ім. І. Франка, землями ПП «Східний масив», землями гр. ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6

Як свідчить акт прийому передачі межових знаків на зберігання від 07 липня 2014 року, власники (користувачі) суміжних земельних ділянок претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не мають.

Установлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 , що підтверджено витягом із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 травня 2013 року серії НОМЕР_1 .

Відповідно до листа ПП «Східний масив» від 08 грудня 2015 року № 08-12-15-1, будинок на АДРЕСА_3 , 1885 року забудови, двоповерховий, чотирнадцятиквартирний, квартири приватизовані, на першому поверсі розташовані два нежитлових приміщення площею 176,9 та 36,6 кв. м. ПП «Східний масив» не володіє інформацією про розміри земельної ділянки у зв`язку із відсутністю у нього інвентарної справи.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи сторін по справі дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано доказів щодо зменшення площі земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, де проживає позивач внаслідок ухвалення рішення Тернопільської МР про надання земельної ділянки площею 0,2196 га у постійне користування УОКВКМ Тернопільської МР згідно оскаржуваного проекту землеустрою.

Крім того, з проекту землеустрою, а саме опису меж суміжних землекористувачів, кадастрового номера земельної ділянки вбачається, що межі та конфігурація виділеної земельної ділянки, зокрема, від Ж до З - землі ПП «Східний масив», візуально збігаються із межами земельної ділянки на генеральному плані, та площа виділеної земельної ділянки є меншою, ніж вказана у генеральному плані.

Доводи касаційної скарги вказаних висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають та фактично зводяться до переоцінки доказів, що не передбачено положеннями статті 400 ЦПК України.

Посилання відповідача у своїй касаційній скарзі на те, що оспорюваним рішенням Тернопілької МР порушено її права, як користувача земельною ділянкою спростовуються матеріалами справи. Так, зібраними у справі доказами підтверджено те, що земельна ділянка, яка згідно рішення Тернопільської МР відведена відповідачу, не знаходилась у власності чи в користуванні ОСОБА_2 , вказані землі відносяться до комунальної власності, не були надані у власність або постійне користування. Крім того, судом не встановлено будь-яких порушень закону під час прийняття спірного рішення сесії Тернопільської МР.

Слід зазначити, що позивач та інші мешканці будинку не скористалися правом на об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ), яке передує стадії оформлення права власності на земельну ділянку за таким ОСББ.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Підстави для скасування судових рішень відсутні, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Враховуючи наведене, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судами попередніх інстанцій. Судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на особу, яка подала касаційну скаргу. Учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 та підпунктом 4 пункту 1 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 04 вересня 2017 року залишити без змін.

Судовий збір за подання касаційної скарги покласти на ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська