Номер провадження: 22-ц/813/1053/19
Номер справи місцевого суду: 520/1032/17
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О.І.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

позивач - Обслуговуючий кооператив «МЖСТ Дом»

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса, 59-д»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 березня 2018 року у складі судді Калашнікової О.І.

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року Обслуговуючий кооператив «МЖСТ Дом»звернувся до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_2, третя особа Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса, 59-д» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, посилаючись на те, що Обслуговуючий кооператив «МЖСТ Дом» є юридичною особою та надає житлово-комунальні послуги мешканцям багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 і є споживачем комунальних послуг, що надаються йому, як мешканцю зазначеної квартири і будинку. Однак, відповідно до укладеного договору у 2011 році між кооперативом та ОСОБА_2, відповідач своєчасно не сплачує вартість спожитих житлово-комунальних послуг, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню.

На підставі вищевикладеного, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача борг за надані кооперативом і спожиті відповідачем комунальні послуги в сумі 13069 грн. 64 коп., пеню за несвоєчасні розрахунки за виконання грошових зобов'язань в сумі 6314,74 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 3627,96 грн. та 3% річних від суми боргу у сумі 519,02 грн., загальна сума якої складає 23531,36 грн.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були сповіщені.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 березня 2018 року позов Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ Дом» до ОСОБА_2, третя особа Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса,59-д» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задоволений. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ Дом» суму 23531 грн. 36 коп., яка складається з заборгованості за послуги з утримання будинку і прибудинкової території - 795,52 грн., за послуги з опалення і гарячого водопостачання - 12274,12 грн., інфляційні втрати - 3627,96 грн., 3% річних - 519,02 грн., пеня - 6314,74 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ Дом» судовий збір в сумі 1600 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним в зв'язку з порушенням судом процесуального і матеріального права, також рішення є необґрунтованим, тому, що суд неповно з'ясував фактичні обставини.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_2зазначає, що помилковим є висновок суду про те, що Обслуговуючий кооператив «МЖСТ Дом» на законних підставах постачав комунальні послуги у багатоквартирний будинок, та відповідач зобов'язаний сплачувати їх вартість саме позивачу, оскільки Обслуговуючий кооператив «МЖСТ Дом» не є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 та не є виробником або постачальником газу, води, електричної енергії, що споживаються відповідачем, зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню.

У своєму відзиві ОСОБА_4, представник ОК «МЖСТ Дом» зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду є законним, обґрунтованим, винесеним із дотриманням норм як матеріального, так і процесуального права, оскільки позивач на законних підставах звернувся до суду з позовом, в обґрунтування доводів якого надав суду докази, у зв'язку з чим просить відмовити в задоволені апеляційної скарги та залишити рішення суду залишити без змін.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Комлевої О.С. - головуючий суддя, судді - Журавльова О.С., Кравця Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.01.2019 року цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2була призначена до розгляду на 20 лютого 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що багатоквартирний житловий будинок № АДРЕСА_1, належить Молодіжному житлово-будівельному товариству «Дом», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 5499617 від 18 листопада 2004 року.

10 січня 2011 року МЖБТ «Дом» і ОК «МЖСТ Дом» уклали договір про спільну діяльність, відповідно до п. 1.1. якого сторони зобов'язалися шляхом об'єднання своїх зусиль спільно діяти для досягнення спільної господарської цілі з експлуатації будинків за АДРЕСА_1, та надання житлово-комунальних послуг мешканцям цих будинків.

На підставі договору про спільну діяльність від 10 січня 2011 року, відповідно до протоколу загальних зборів учасників (засновників) МЖБТ «Дом» за № 1 від 24 січня 2011 року, прийнято рішення про передачу в управління в обслуговування житлових будинків за АДРЕСА_1 ОК «МЖСТ Дом». Зазначене рішення загальних зборів засновників МЖБТ «Дом» було оскаржене мешканцем будинку ОСОБА_5 в судовому порядку.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до МЖБТ «Дом», треті особи: Одеське міське управління юстиції в особі Відділу державних реєстраторів, ОК «МЖСТ Дом», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників МЖБТ «Дом» за протоколом № 1 від 24 січня 2011 року відмовлено; рішенням Київського райсуду м. Одеси від 4.07.2014 року ОСОБА_5 у задоволенні позову до МЖБТ «ДОМ», третя особа ОК «МЖСТ Дом» про визнання передачі в управління та обслуговування багатоквартирного житлового будинку незаконною відмовлено; рішенням Київського райсуду м. Одеси від 24.11.2015 року ОСОБА_3 та іншим мешканцям будинку відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсним правочину з передачі МЖБТ «Дом» будинку АДРЕСА_1 на баланс обслуговуючому кооперативу «МЖСТ Дом». Зазначені судові рішення набрали законної сили.

Задовольняючи позов Обслуговуючого кооперативу «МЖСТ Дом» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не виконував умови укладеного договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а також договору про надання послуг з опалення, постачання холодної та гарячої води.

05.10.2011 року ОК «МЖСТ Дом» і ОСОБА_2 уклали договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, договір про надання послуг з опалення, постачання холодної та гарячої води. За умовами зазначених договорів ОК «МЖСТ Дом» зобов'язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з утримання будинку та прибудинкової території, з опалення, постачання холодної та гарячої води,а споживач зобов'язався своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у період з серпня 2014 року по січень місяць 2016 року не регулярно і в не повному обсязі сплачував надані позивачем і спожиті відповідачем комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, з опалення, постачання холодної та гарячої води.

На підставі звернення кооперативу і відповідно до норм діючого законодавства України (відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») виконкомом Одеської міськради приймались у 2012, 2014 роках рішення «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, розташованих за адресою АДРЕСА_1 для ОК «МЖСТ ДОМ» (рішення за №189 і рішення за №353 відповідно). За встановленими виконкомом тарифами позивач розраховує мешканцям будинку вартість наданих житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 має модульну котельну установку системи «Укрінтерм». За договором, укладеним між ПАТ «Одесагаз» і ОК «МЖСТ Дом», ПАТ «Одесагаз» надає послуги ОК «МЖСТ Дом» з постачання та транспортування природного газу для виробництва теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій.

На підставі зазначеного договору, статуту і договору про надання послуг, укладеного між кооперативом та відповідачем кооператив надає, а відповідач споживає послуги з опалення квартири, постачання гарячої води, однак вказані послуги ОСОБА_2 також не сплачував з серпня місяця 2014 року по січень місяць 2017 року та має заборгованість в сумі 12274,12 грн.

Рішенням виконкому Одеської міськради №351 від 27.11.2014 року «Про встановлення для населення тарифів на теплову енергію та послуги опалення й гарячого водопостачання, що надаються даховою котельною обслуговуючого кооперативу «МЖСТ Дом» для будинку по АДРЕСА_1 були встановлені тарифи для мешканців вказаного будинку на теплову енергію і гаряче водопостачання. В подальшому в 2015 році, в 2016 році в це рішення виконком вносив зміни щодо розміру тарифів.

В 2015 році мешканці будинку ОСОБА_9, ОСОБА_10 та інші оскаржили зазначені рішення виконкому Одеської міськради про встановлення тарифів як на утримання будинку так і на теплову енергію і гаряче водопостачання. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2015 року позов мешканців будинку був залишений без задоволення.

Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені в Законі України «Про житлово-комунальні послуги», яким передбачається відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Як зазначив ВСУ, зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно цивільно-правового договору є грошовим зобов'язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якій кореспондується право вимоги кредитора про оплату наданих послуг. Враховуючи той факт, що до подібних правовідносин застосовані цивільно-правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов'язань, до таких правовідносин застосовується і норма ст.625 ЦК, що встановлює обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Відповідно до положень викладених у пункті 10 ч.3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки судом повно та всебічно досліджені всі наявні в матеріалах справи докази на підтвердження позовних вимог, а саме те, що відповідач не повному обсязі сплачував надані позивачем і спожиті відповідачем комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, з опалення, постачання холодної та гарячої води.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що Обслуговуючий кооператив «МЖСТ Дом» не є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 та не є виробником або постачальником газу, води, електричної енергії, а тому відповідач не зобов'язаний сплачувати їх вартість саме позивачу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме статутом (за змінами) ОК «МЖСТ Дом», витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копіями договорів про надання послуг, укладених у 2011 році кооперативом та ОСОБА_2 та іншими доказами, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог та містяться в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, всі ці доводи були розглянути судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

РішенняКиївського районного суду м. Одеси від 02 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21 лютого 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець