Справа № 466/7865/18 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/2953/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Львів

Справа № 466/7865/18

Провадження № 22-ц/811/2953/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Симець В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року у складі судді Баєвої О.І.

у справі

за скаргою ОСОБА_2 на неправомірної дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року скаргу залишено без розгляду.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу.

З ухвалою не погоджується, вважає її незаконною у зв'язку з неправильним застосування норм процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції залишив без розгляду скаргу апелянта на підставі того, що позивач, належним чином повідомлений про дату розгляду справи повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки. Зазначає, що суд першої інстанції помилився у своєму рішенні визнавши апелянта позивачем, а не заявником і відповідно застосував не ту норму процесуального права. Норма процесуального права, яку застосував суд першої інстанції у своїй ухвалі, а саме п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не застосовується до заявника, який подав скаргу на неправомірні дії державного виконавця.

Просить ухвалу ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, від Шевченківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області надійшло письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності, тому їх неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їх відсутності, а фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 завернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця.

Суд першої інстанції на підставі ст.. 257 ЦПК України залишив скаргу без розгляду, оскільки заявник не з`явився до суду, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно положень ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системне тлумачення ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.. 257 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що застосування інституту залишення заяви без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання можливе лише за сукупності певних установлених законом умов:

- належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання;

- повторної неявки позивача в судове засідання;

- ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Під повторністю неявки в судове засідання в цивільному процесі слід розуміти другу неявку підряд належно повідомленого позивача.

Відповідно до ст.. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, проаналізувавши зазначені вище норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що норми ЦПК якими керувався суд першої інстанції при винесення оскаржуваної ухвали застосовують до позовних заяв, в даному ж випадку чинний ЦПК України передбачає що неявка сторін при розгляді скарги не перешкоджає її розгляду.

Відповідно до пункту 4 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги є підставними а ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Тому, з врахуванням вищенаведеного апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді