Справа № 185/2085/19
Провадження № 2/185/2240/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 травня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання - Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -
11.03.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та просив суд усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження її майном, будинком за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими що втратили право користування цим будинком.
В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачі не є членами її сімї. Починаючи з 2000 року та по теперішній час Відповідачі фактично не проживають в її будинку. Речі Відповідачів відсутні. Вважає, що своєю бездіяльністю Відповідачі перешкоджають їй користуватись її майном повною мірою, а саме: перешкода в оформленні субсидії; оплата комунальних послуг за Відповідача; перешкода у здійсненні правочину щодо продажу будинку із зареєстрованим мешканцями. Хоча фактично вважає, що можливо укласти договір купівлі-продажу із зареєстрованими мешканцями, але з такою умовою потенційних покупців менше і вартість будинку дешевша, що є обєктивним порушенням її прав. Із Відповідачами вона постійно не проживає, спільним побутом не пов'язана, спільного господарства не веде, взаємних прав та обов'язків не має, у родинних стосунках не перебуває. Відповідачі не є співвласниками будинку, витрат по комунальним послугам не несуть, будинок не утримують. Бездіяльність відповідачів щодо небажання добровільно знятися з реєстраційного обліку суперечить її правам як власника будинку.
Позивач в судовому засіданні просила суд розглядати справу за її відсутності та просить задовільнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідачі не подали письмові відзиви на позов.
Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, пояснення позивача, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.02.2001 року (арк.с.5). Відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копіями листів з квартальної книги (арк.с.9-12), відповіддю з відділу реєстрації та обліку громадян виконкому ПМР (арк.с.18), та те, що вони не проживають за цією адресою, підтверджується актом обстеження домоволодіння (арк.с.7).
Однак, добровільно відповідачі не бажають знятись з реєстрації за вищезазначеною адресою, договору оренди чи найму житла з позивачем не укладали, особистих речей в ньому не мають, комунальні послуги не сплачують.
Суд відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України, та відповідно до викладеної в позові вимоги ОСОБА_1 визначає у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, а саме не «усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження її майном» а лише «визнання відповідачів, такими що втратили право користування цим майном», оскільки позивач помилково вважає, що у звязку з тим, що за адресою розташування її нерухомого майна зареєстровані відповідачі, проте там не проживають, і тим саме вони їй створюють перешкоди у користуванні та розпорядженні цим майном, проте суд вважає, що не дії відповідачів створюють перешкоди у користуванні та розпорядженні майном позивача, а саме факт реєстрації цих відповідачів є фактором який створює додаткові ускладнення у вигляді сплати за зареєстрованих осіб комунальних послуг, які по факту не користуються ними, а також ускладнення при продажу цього нерухомого майна позивача покупцям.
Таким чином, відповідно до ст.ст. 163,71 ЖК України, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, оскільки відповідачі будучи належним чином повідомлені про місце, дату, та час слухання справи не зявилися в судове засідання, та не надали відзиви на позов, а тобто не надали доказів у розумінні положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, де наявні поважні причини не проживання за місцем реєстрації відповідачів, а також не надано доказів того, що вони є родичами позивача.
Судові витрати підлягаю розподілу, відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 141, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 256,13 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 256,13 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в сумі 256,13 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається Дніпровському апеляційному суду.

Суддя: В. О. Головін