Справа № 510/114/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2019 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошков І.Д.;

-за участю секретаря Занфір О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідачів ОСОБА_4, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності та відсутності відповідачів.

Позивач, її представник ОСОБА_5 на задоволенні позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія договору купівлі-продажу від 16.02.2018 р.; копія паспорта гр. України на імя ОСОБА_1 та її РНКОПП; копія технічного паспорту на квартиру № 1 у житловому будинку № 169 по вул. Вознесенська, у м. Рені Одеської області; копія довіреності від 16.04.2018р.; копія свідоцтва про право власності № 627 від 30.08.1993р.копія свідоцтва про право на спадщину від 19.12.2007р.; копія договору дарування від 22.02.2018р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки нерухомості.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачів, зазначивши, що відповідачам на підставі свідоцтва про право власності № 627 від 30.08.1993р. та договору дарування від 22.02.2018р. належить квартира № 1 у житловому будинку № 169 по вул. Вознесенська в м. Рені Одеської області. 16.02.2018 р. між позивачем та представником відповідачів ОСОБА_4, була досягнута домовленість про купівлю-продаж квартири № 1 у житлового будинку № 169 по вул. Вознесенська в м. Рені Одеської області. У той же день сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. Позивач передала представнику відповідача обумовлену суму, а вона передала нерухомість в натурі та ключі. Так як, згідно законодавства подібні договори підлягають нотаріальному посвідченню, позивач запропонувала ОСОБА_4 привести їх домовленість у відповідності до вимог закону. На вказані вимоги позивача, представник відповідача, вказала, що наразі вона не може це зробити, так як поки у неї не має належним чином оформлених повноважень на представництво. Про ці обставини позивачу не було відомо, так як відповідачі під час попередньої домовленості запевнили її, що вирішення усіх питань щодо оформлення правочину вони уповноважили їх родичку ОСОБА_4

Таким чином, на момент оформлення сторонами договору купівлі-продажу квартири, представник відповідачів ОСОБА_4 (продавець) не мала на це повноваження. Враховуючи вищенаведене, позивач була вимушена звернутися із позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках.

Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені засади законодавства, позивач по справі (покупець) за договором купівлі-продажу без нотаріального посвідчення від 16.02.2018 р. ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки на момент укладення письмової угоди про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1, вона не знала про існування тих обставин, що представник відповідача (продавець) за договором купівлі-продажу, не мала права на відчуження вказаної нерухомості, оскільки на той час не мала повноваження на його відчуження у встановленому законом порядку. Отже, вбачаються правові підстави для набуття позивачем права власності на вищевказану нерухомість, як добросовісним набувачем, оскільки випадків, передбачених ст. 388 ЦК України, для витребування майна від набувача немає.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода з усіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, продавець передав покупцю ключі та нерухомість в натурі. Позивач фактично вступила у володіння і користування нерухомістю, тобто правочин між сторонами фактично відбувся. Факти укладення угоди, передачі грошей у рахунок вартості нерухомості підтверджуються договором купівлі-продажу від 16.02.2018 р., однак нотаріального посвідчення угоди про купівлю-продаж нерухомості між сторонами не відбулося з незалежних від позивача обставин.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обовязки відповідачів щодо права володіння спірною квартирою (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивача як добросовісного набувача, тому є правові підстави визнати право власності на квартиру № 1 у житловому будинку № 169, розташованого по вул. Вознесенська у м. Рені Одеської області за позивачем як добросовісним набувачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 330, 388, 397, 657 ЦК України 2003р., суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 1 у житловому будинку № 169 по вул. Вознесенська у м. Рені Одеської області.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.Д. Бошков