Справа № 372/1804/18
Провадження № 2-149/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 травня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.,

справа № 372/1804/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в:

26.06.2018 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з останнього на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», суму кредитної заборгованості в розмірі 6 106 грн. 89 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги позивач зазначив, що 08.04.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Обухівського територіального відокремленого безбалансового відділення № 10026/0538 філії Головного управління по м. Києву та Київської області та ОСОБА_3 був укладений договір № 142713 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. За умовами п. 1.1.1. договору, банк відкрив відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою. Згідно п. 1.1.2. банк надав відповідачу платіжну картку та ПІН-конверт до неї. Згідно п. 1.2. договору, банк зобов`язувався приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять відповідачу, та забезпечувати проведення розрахунків за операціями, в т.ч. здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витраченого ліміту. Згідно п. 1.3. договору, відповідач зобов`язувався здійснювати оплату послуг банку за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленому тарифами. 28.07.2015 року сторонами було укладено додатковий договір № 2 до договору. Згідно п. 1.1.4. додаткового договору, банк встановив відповідачу кредит у сумі 3 000 грн. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 процентів річних. Згідно п. 4.4. додаткового договору № 1, відповідач зобов`язувався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором відповідач зобов`язувався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачувалася пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строку та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів у розмірі 6 106 грн. 89 коп. Позивачем на адресу відповідача був надісланий лист-вимога, однак він залишився без відповідного реагування. Тому позивач просить у зв`язку з не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, стягнути суму кредитної заборгованості, та понесені ним судові витрати.

Ухвалою судді від 02.10.2018 року відкрито спрощене позовне провадження в справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 06.03.2019 року замінено первісного відповідача ОСОБА_3 на належних відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце слухання справи повідомлялися належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направили та відзиву на позов не подали, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Судом встановлено, що 08.04.2013 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Обухівського територіального відокремленого безбалансового відділення № 10026/0538 філії Головного управління по м. Києву та Київської області та ОСОБА_3 був укладений договір № 142713 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до якого банк відкрив відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, та надав відповідачу платіжну картку типу Maestro 0 грн. та ПІН-конверт до неї.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданий Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 133.

Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 16.05.2018 року заборгованість за договором № 142713 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, становить 6106 грн. 89 коп., яка складається з наступного: загальна сума основної заборгованості (основного боргу) 3 000 грн., загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом 1 297 грн. 75 коп., загальна сума нарахованої пені 1 152 грн. 10 коп., сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту 396 грн., сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 130 грн. 29 коп., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 98 грн. 14 коп., розмір 3% річних на сум у нарахованих та несплачених процентів 32 грн. 60 коп.

З копії спадкової справи, що відкрилась на майно померлого ОСОБА_3 встановлено, що з заявою про прийняття спадщини звернулась мати померлого ОСОБА_1 та дружина померлого ОСОБА_4 , в інтересах сина померлого ОСОБА_2

Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219 Цивільного кодексу України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В судовому засіданні позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що відповідачі прийняла у спадщину будь-яке майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3

Однак ч. 2 ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства) передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо в позові відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-257, 268, 280-284, 288 ЦПК України, ст.ст. 526, 608, 1218, 1281, 1282 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми кредитної заборгованості, відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 20 травня 2019 року.

Суддя: