ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2299/19 Справа № 206/2896/17 Суддя у 1-й інстанції - Дубовик Г.Є. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Куценко Т.Р., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2017 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що 01 липня 2009 року між позивачем та ТОВ «АВТО Просто» був укладений договір добровільного страхування №1-АК, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2. 06 квітня 2016 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2 та транспортного засобу «KIA» д/н НОМЕР_3 під керуванням відповідача. Позивачем за заявою потерпілої особи на підставі страхового акту № 013523 від 19 квітня 2016 року здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 5 682,25 грн.

Враховуючи викладене, просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь збитки, понесені у результаті виплати страхового відшкодування в розмірі 5 682,25 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2017 року позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» витрати, понесені в зв'язку із виплатою страхового відшкодування в розмірі 5 682,25 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 липня 2009 року між ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" та ТОВ «Авто Просто» укладено договір страхування № 1-АК.

24 квітня 2015 року страхувальником в особі ОСОБА_2 та представником страховика ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" був підписаний страховий сертифікат №284005/4097/0000272, який засвідчує факт укладання Договору страхування №1-АК від 01.07.2009 року по відношенню до страхувальника та є його невід'ємною частиною.

Відповідно постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 5 травня 2016 року, 06.04.2016 року о 08 годині 45 хвилин, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «KIA» д/н НОМЕР_3, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Запорізьке шосе - вул. Аеропортівської - пр. Праці в м. Дніпропетровську, виїжджаючи з другорядної дороги не надала переваги у русі та скоїла зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ» д/н НОМЕР_2, під керування водія ОСОБА_3, що слідував по головній дорозі вул. Запорізьке шосе та виконував поворот праворуч. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.16.11 ПДР України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Вказаною постановою, що набрала законної сили відповідача було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124 КУпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 про подію, що має ознаки страхового випадку від 06 квітня 2016 року мав місце страховий випадок 06 квітня 2016 року за участю автомобіля «ЗАЗ» д/н НОМЕР_2, що застрахований в ПрАТ "Страхова компанія «Уніка».

Згідно страхового акту № 00190473 від 18 квітня 2016 року заявлена подія є страховим випадком за Договором страхування, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 5 682,28 грн.

Згідно платіжного доручення № 013523 від 19 квітня 2016 року позивач сплатив страхувальнику ОСОБА_3 страхове відшкодування у вищезазначеному розмірі.

Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ "Страхова компанія «Уніка», суд першої інстанції виходив з вимог ст. 993 ЦК України та з того, що відповідача, як водія автомобіля «KIA» д/н НОМЕР_3, визнано винною у скоєнні ДТП, заподіяну нею шкоду потерпілому відшкодувало ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», а тому позивач набув право регресної вимоги до відповідача.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц дійшла висновку, що покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 червня 2015 року між відповідачем та ПрАТ СК "Україна" було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів(а.с. 69).

У пункті 3 цього договору встановлено, що строк його дії з 16.10.2015 року по 15.10.2016 року, тобто на момент ДТП 06.04.2016 року діяв даний поліс.

Відповідно до пункту 7 цього договору, забезпечений транспортний засіб KIA Cerato, номерний знак НОМЕР_3.

Згідно пункту 4 цього договору, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., такого ліміту достатньо для відшкодування заявленої позивачем шкоди у розмірі 5 682,28 грн.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач звертався до страховика відповідача та отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування, натомість ПрАТ "Страхова компанія «Уніка» відразу пред'явило вимогу до відповідача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на вказані обставини справи та вимоги закону уваги не звернув, не врахував наявність у відповідача станом на день виникнення ДТП діючого полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та помилково дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат, понесених в зв'язку із виплатою страхового відшкодування в розмірі 5 682,25 грн. та судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ПрАТ "Страхова компанія «Уніка».

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому колегія суддів вважає за необхідне судовий збір за подання позову залишити за позивачем та стягнути з ПрАТ "Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 400,00 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2017 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, понесених у результаті виплати страхового відшкодування - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 400,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко

І.Ю. Ткаченко