БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1135/19, cправа № 361/7562/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» квітня 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів,

в c т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати договір підряду від 06 січня 2017 року, укладений між нею та ОСОБА_3 ; стягнути солідарно із фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на її користь грошові кошти за невиконання за договору підряду від 06 січня 2017 року у розмірі 41 983 грн. 09 коп., моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. 00 коп. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року закрито провадження у цивільній справі у частині позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення коштів.

В обґрунтування вимог зазначається, що 06 січня 2017 року між позивачем та ФОП ОСОБА_3 укладено договір підряду по виготовленню, доставці, встановленню ПВХ та метало пластикових конструкцій, а саме балкону.

Відповідно до умов договору вартість виробу складає 22 500 грн. 00 коп., завдаток

18 500 грн. 00 коп., борг по доставці 4 000 грн. 00 коп.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що після оплати замовлення у розмірі - 22 500 грн. 00 коп. виконавець зобов`язується виготовити і доставити виріб впродовж 31 робочого дня, у разі якщо виріб має не стандартну комплектацію, строк виготовлення та доставки збільшується до 48 робочих днів.

З метою оплати вартості замовлення 06 січня 2017 року позивач оформила кредит у

ПАТ «Альфа-Банк» на загальну суму 20 720 грн. 00 коп., з яких 15 910 грн. 00 коп., перераховані за виготовлення, доставку та встановлення ПВХ та металопластикових конструкцій на поточний рахунок ФОП ОСОБА_2

10 січня 2017 року позивач віддала ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 залишок боргу за договором підряду у розмірі 4 000 грн. 00 коп.

Взяті на себе зобов`язання щодо виготовлення, доставки та встановлення ПВХ і металопластикових конструкцій ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_2 у встановлені договором строки виконані не були. Заборгованості за договором підряду становить 41 983 грн. 09 коп., з яких грошові кошти сплачені за договором 22 500 грн. 00 коп.; пеня 14 107 грн. 50 коп., 3 % річних 1 160 грн. 00 коп., інфляційні збитки 4 215 грн. 59 коп. Розмір моральної шкоди, завданої порушенням прав споживача позивач оцінює у 1 000 грн. 00 коп.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви, просить позов задовольнити.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що відповідач не була стороною договору укладеного між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Грошових коштів для оплати вартості замовленого виробу позивач не мала, тому звернулася до банку для оформлення відповідного кредиту на суму 20 720 грн. 00 коп., з яких 15 910 грн. 00 коп. були перераховані на її поточний рахунок для сплати товару відповідно до наданої специфікації. Грошові кошти у розмірі - 15 910 грн. 00 коп. були отримані ФОП ОСОБА_3 на підставі довіреності, про що він власноручно вказав у пункті 2.2 договору про отримання завдатку в сумі 18 500 грн. 00 коп. Відповідно до специфікації товару від 06 січня 2017 року, укладеної між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_1 отримала товар, що підтвердила власноручним підписом.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 06 січня 2017 року між ОСОБА_1 й

ФОП ОСОБА_3 укладено договір підряду, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується організувати роботи по виготовленню та доставці ПВХ та металопластикових конструкцій; вид конструкцій за технічними кресленнями балкон.

Відповідно до розділу 2 вказаного договору вартість виробу складає 22 500 грн. 00 коп., завдаток 18 500 грн. 00 коп., борг по доставці 4 000 грн. 00 коп.

Згідно із пунктом 3.2 договору після виконання пункту 3.1 договору (оплати вартості замовлення) виконавець зобов`язується виготовити і доставити виріб впродовж 31 робочого дня, а у випадку, якщо виріб має не стандартну комплектацію, строк виготовлення та доставки збільшується до 48 робочих днів.

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру від 06 січня 2017 року та від 10 січня 2017 року ОСОБА_1 перерахувала ФОП ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2 600 грн. 00 коп. та 4 000 грн. 00 коп., підстава балкон.

06 січня 2017 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 20 720 грн. 00 коп. зі сплатою процентної ставки за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних на строк до 10 січня

2019 року.

За умовами кредитного договору грошові кошти надавалися для оплати товарів згідно із Специфікацією № 401742303 від 06 січня 2017 року у загальній сумів 15 910 грн. 00 коп. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_2 відкритий у ПАТ «Альфа-Банк».

Згідно із довідкою № 13432 від 15 лютого 2018 року, виданою ПАТ «Альфа-Банк», позичальник ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 06 січня 2017 року

№ 401742303 не має, кредитний договір закрито.

Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_3 з 18 листопада 2013 року був зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_2 з 26 квітня 2012 року зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності. Вид діяльності: КОД КВЕД 96.09 надання інших індивідуальних послуг, Код КВЕД 47.82 роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із частиною першою статті 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог про стягнення грошових коштів за договором підряду, відповідач посилається на ті обставини, що договір між нею та позивачем не укладався, грошові кошти у розмірі 15 910 грн. 00 коп. на підставі довіреності отримав ФОП ОСОБА_3 , про отримання товару позивач розписалася у Специфікації

№ 401742303.

Оцінюючи твердження позивача та заперечення відповідача, а також доводи, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку про часткове задоволення даного позову та стягнення із ФОП ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі - 15 910 грн. 00 коп. При цьому суд враховує, що письмовий договір підряду між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не укладався. Разом з тим, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, суд зробив висновок про існування домовленості щодо спільної діяльність між ФОП ОСОБА_2 й ФОП ОСОБА_3 Так, 22 вересня 2016 року ФОП ОСОБА_2 видала довіреність, якою уповноважила здійснювати розрахунково-касові операції (отримання чекової книжки, внесення, зняття готівки з поточних рахунків по чеку, отамання виписок та додатків до них, надання у банк платіжних документів) по поточним рахункам у ПАТ «Альфа Банк» співробітника ОСОБА_3 Вказана довіреність жодним чином не свідчить про безпосереднє отримання ФОП ОСОБА_3 , грошових коштів, сплачених позивачем на рахунок відповідача у розмірі 15 910 грн. 00 коп.

Крім того, відповідно до умов кредитного договору від 06 січня 2017 року безготівкове перерахування коштів згідно із специфікацією № 401742303 від 06 січня 2017 року здійснювалося на поточний рахунок ФОП ОСОБА_2 № НОМЕР_2 у ПАТ «Альфа Банк». При цьому ФОП ОСОБА_3 одночасно приймав і готівкові кошти, про що свідчать квитанції, доцільності перераховувати кошти через ФОП ОСОБА_2 за відсутності спільної діяльності між ними не встановлено. Специфікація товару № 401742303 на ім`я

ФОП ОСОБА_2 складена відповідно до відповідно до договору підряду, типу товару та найменування відповідає вказаному договору. Вказана ОСОБА_7 завірена печаткою відповідача ФОП ОСОБА_2

Згідно із товарним чеком від 06 січня 2017 року ФОП ОСОБА_2 отримала грошові кошти у розмірі 15 910 грн. 00 коп.

Посилання відповідача на ті обставини, що у Специфікації від 06 січня 2017 року

ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила отримання товару, не заслуговують на увагу суду, з огляду на ті обставини, що домовленість про виготовлення певних виробів між ФОП ОСОБА_3 й ОСОБА_1 виникла лише 06 січня 2017 року. Відповідно до пункту

3.2 договору підряду виготовлення і доставка виробу повинна бути здійснена впродовж

31 робочого дня з моменту повної його оплати, а у випадку, якщо виріб має не стандартну комплектацію, строк виготовлення та доставки збільшується до 48 робочих днів, при цьому

10 січня 2017 року вносився черговий платіж на виконання умов договору. Доказів, які б свідчили про належне виконання умов договору, а саме виготовлення, доставку ПВХ та металопластикових конструкцій позивачу, відповідачем надано не було.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що відповідач повинна повернути позивачу фактично отримані грошові кошти за договором підряду від 06 січня 2017 року у розмірі - 15 910 грн. 00 коп. з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так як грошовим є будь-яке зобов`язання зі сплати коштів, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, тому грошовим є також і правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Таким чином, зобов`язання за договором підряду (побутового підряду) з оплати вартості виконаних робіт, що також є ціною договору та його істотною умовою, є грошовим зобов`язанням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 квітня 18 року у справі №589/5263/16-ц.

Так, розмір відсотків за користування грошовими коштами у період з 23 лютого 2017 року до 23 квітня 2019 року (790днів), тобто по день постановлення судового рішення складає 1 033 грн. 06 коп.

Розрахунок 3 % річних здійснений за формулою (відсотки)=(сума боргу)*(процентну ставку)/ 100% / 365 днів *(кількість днів).

При розрахунку інфляційних втрат судом враховуються рекомендації Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ (лист

N 62-97р від 03 квітня 1997 року). Так, Сукупний індекс інфляції за період розраховується за формулою: ІІ ср. = ІІ1 х ІІ2 ...х ІІХ/100^n, де ІІ1 індекс інфляції за перший місяць заборгованості; ІІ2 індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ індекс інфляції за останній місяць заборгованості; n - кількість місяців заборгованості. Інфляційне збільшення суми боргу розраховується за формулою: С. інфл. = С х ІІср., де С сума боргу; ІІср.- сукупний індекс інфляції. Сума боргу з врахуванням індексу інфляції розраховується за формулою: С заг. = С + С інфл., де С сума боргу; С інфл. - інфляційне збільшення суми боргу. Таким чином інфляційне збільшення суми боргу за період з 23 лютого 2017 року по 23 квітня 2019 року складає 4 302 грн. 06 коп.

Позовні вимоги у частині стягнення пені у розмірі - 14 107 грн. 50 коп. задоволенню не підлягають через необґрунтованість та недоведеність.

Відповідно до статті 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте, право на відшкодування моральної шкоди відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають, якщо шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). Проте таких обставин по справі не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, підстави для задоволення даного позову у цій частині відсутні.

Суд звертає увагу, що з часу закриття провадження у справі, позивач маючи процесуальну можливість зміни позовних вимог, таких дій не вчинив. Враховуючи принцип диспозитивності, судом розглянута дана справи відповідно до заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання по суті зави відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується наступним.

Як передбачено у статті 15 ЦПК України - учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частина третя стаття 133 ЦПК), та становлять одну із складових судових витрат (частина перша стаття 133 ЦПК).

Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

За змістом статті 137 ЦПК (1) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. (2) За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (3) Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (4) Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (5) У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (6) Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частиною третьою статті 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від

12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження обставин, викладених у заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано договір про надання правничої допомоги адвокатом Бойко Л.В. від 17 грудня 2018 року та копії квитанцій від 17 грудня 2018 року й 20 лютого 2019 року на загальну суму 5 000 грн. 00 коп.

Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також часткової обґрунтованості позовних вимог, суд дійшов висновку, що стягненню із позивача на користь відповідача, підлягають документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти у розмірі 15 910 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот десять) грн. 00 коп., 3 % річних у розмірі 1 033 (одна тисяча тридцять три) грн. 06 коп., інфляційні збитки у розмірі 4 302 (чотири тисячі триста дві) грн. 06 коп.

Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 );

відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_8 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин