Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 206/3219/15-ц

провадження № 61-19754св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі - ОСОБА_3 , приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна», Моторне (транспортне) страхове бюро України,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 31 січня 2017 року у складі судді Сухорукова А. О. та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Свистунової О. В., Красвітної Т. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь майнову шкоду, завдану пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), у розмірі 127 353,00 грн, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 600,00 грн, витрати, сплачені за подання телеграми про виклик на огляд -194,16 грн, а також 10 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17 жовтня 2013 року о 14 год.10 хв. на вулиці Томській у місті Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Fiat Siena», реєстраційний номер НОМЕР_1 під його керуванням, та автомобіля «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3

У результаті ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13 листопада 2013 року винною у скоєнні ДТП визнано водія автомобіля «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3

Цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія автомобіля застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна» (далі - ПрАТ «СК «Україна») на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28 листопада 2012 року зі строком дії до 28 листопада 2013 року.

Відповідно до висновку судового експерта Цаберябого В. М. від 03 червня 2015 року № 040/15 вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля «Fiat Siena», реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 70 928,72 грн, вартість відновлювального ремонту - 126 796,72 грн.

Згідно з рахунком-калькуляцією ПП ОСОБА_5 , СТО «Пегас» від 04 травня 2015 року № 086 вартість запасних частин та ремонтних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля «Fiat Siena» склала 127 353,00 грн.

Також йому заподіяно моральну шкоду, розмір якої оцінює у 10 000,00 грн, оскільки ДТП негативно вплинула на стан здоров`я.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 31 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Україна» на користь ОСОБА_1 50 000,00 грн майнових збитків та 500,00 грн судових витрат зі сплати судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 20 928,72 грн майнових збитків, 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, 452,89 грн - судові витрати зі сплати судового збору, 600,00 грн - витрати на залучення спеціаліста з проведення експертного дослідження, 2 211,84 грн - витрати на проведення судової автотехнічної експертизи. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 14 лютого 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення судової автотехнічної експертизи у сумі 1 779,22 грн.

Суд першої інстанції виходив із того, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику транспортного засобу «Fiat Siena», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з вини ОСОБА_3 заподіяна майнова шкода у розмірі 70 928,72грн, з яких сума страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності у розмірі 50 000,00 грн, підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Україна». З ОСОБА_3 підлягає стягненню майнова шкода у розмірі (70 928,72 грн - 50 000,00 грн) = 20 928,72 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 31 січня 2017 року та додаткове рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 14 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнові збитки, заподіяні внаслідок ДТП, у розмірі 70 928,72 грн, у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000,00 грн, витрати за проведення експертного дослідження - 600,00 грн, витрати за направлення телеграми про виклик на огляд транспортного засобу в розмірі 194,16 грн, витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи від 25 листопада 2015 року - 2 211,84 грн, витрати за проведення повторної судової автотоварознавчої експертизи від 28 жовтня 2016 року - 1 761,60 грн, та судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви, у розмірі 1 525,08 грн і за подання апеляційної скарги у розмірі 1 677,59 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що спричинена позивачу майнова шкода в результаті ДТП, розмір якої становить 70 928,72 грн відповідно до висновку експертного дослідження від 03 червня 2015 року, повинна бути стягнута з ОСОБА_3 , як винної у ДТП особи, оскільки саме остання має нести обов`язок з відшкодування майнової шкоди. Вимоги до страхової компанії позивач не заявляв.

Короткий зміст касаційних скарг

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині стягнення майнової шкоди, справу направити на новий апеляційний розгляд.

Михайленко О. М. також подала касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Суди не обґрунтували та не зазначили, з яких причин вони не прийняли до уваги відомості про вартість відновлювального ремонту, акти виконаних робіт та квитанції про сплату фактично понесених ним витрат.

Касаційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що суди не врахували експертні висновки з приводу того, що ДТП сталося з вини обох водіїв. Крім того, вона застрахувала свою відповідальність в ПрАТ «СК «Україна» і саме страхова компанія повинна сплатити страхове відшкодування у межах ліміту її відповідальності.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала заперечення, в яких просить відхилити касаційну скаргу ОСОБА_3

На підставі постанови суду саме ОСОБА_3 визнана винною у скоєнні ДТП і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення свою вину визнала у повному обсязі.

Крім того, його право, як потерпілого, на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і він вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати страхове відшкодування від особи, яка завдала шкоду.

ОСОБА_3 подала заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 та просила відмовити у її задоволенні. Вона застрахувала свою відповідальність і страхова компанія повинна сплатити страхове відшкодування. Лише у разі недостатньої страхової виплати позивач має можливість звернутися до неї для повного відшкодування завданої шкоди.

Надходження справи до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 206/3219/15-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди попередніх інстанцій встановили, що 17 жовтня 2013 року о 14 год. 10 хв. на вулиці Томській у місті Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Fiat Siena», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , та «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3

У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13 листопада 2013 року, яка набрала законної сили 26 листопада 2013 року, ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу у розмірі 340,00 грн.

ОСОБА_1 , який є власником автомобіля «Fiat Siena», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахував свою відповідальність в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50 000, 00 грн.

Цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія автомобіля застрахована в ПрАТ «СК «Україна» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28 листопада 2012 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю потерпілому, 100 000,00 грн, шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн, франшиза - 500,00 грн.

17 жовтня 2013 року ОСОБА_1 повідомив ПрАТ «СК «Україна» про страховий випадок.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 03 червня 2015 року № 040/15 з визначення вартості майнового збитку, завданого власнику автомобіля «Fiat Siena», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був складений судовим експертом ОСОБА_6 , ринкова вартість транспортного засобу на момент пошкодження складає 133 874,56 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 126 796,71 грн. Вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля, з урахування фізичного зносу, складає 70 928,72 грн.

Згідно з калькуляцією від 04 травня 2015 року № 086 ПП ОСОБА_5 СТО «Пегас» вартість ремонту автомобіля «Fiat Siena», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 127 353 грн.

Згідно з актом виконаних робіт від 27 липня 2015 року відбулася заміна запчастин належного позивачу автомобіля та відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордера від 09, 10, 13, 21, 22, 23, 24, 27 липня 2015 року ОСОБА_1 сплатив кошти за ремонт транспортного засобу «Fiat Siena» на загальну суму 127 353,00 грн.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив стягнути завдану йому майнову та моральну шкоду з ОСОБА_3 , як у винної у ДТП особи, вина якої встановлена постановою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 13 листопада 2013 року.

Ухвалами Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 30 липня 2015 року та 12 грудня 2016 року за заявою ОСОБА_3 до участі у справі у якості співвідповідачів залучені ПрАТ «СК «Україна» та Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційних скарг та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційних скарг.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції. Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не повністю відповідають.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі ОСОБА_3 , з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3 , як до особи, відповідальної за спричинену майнову шкоду, ОСОБА_1 зазначав, що не отримав страхове відшкодування від страхової компанії, в якій застрахована цивільна відповідальність відповідача.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18, яка відступила від висновку, висловленого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс18.

Відповідно до договору від 28 листопада 2012 року № АЕ/0064472 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_3 та ПрАТ СК «Україна» страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн.

30 жовтня 2013 року ПрАТ СК «Україна» отримало від ОСОБА_1 заяву про сплату страхового відшкодування, однак не виплатило його.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ «СК «Україна» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн (ліміт відповідальності), послався на те, що останній з позовними вимогами до страхової компанії не звертався та має право одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання.

При цьому, суд не врахував, що коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

З огляду на викладене, висновок апеляційного суду про те, що шкода має бути відшкодована тільки заподіювачем у повному обсязі, не беручи до уваги обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування в межах ліміту, є помилковим без урахування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, для вирішення питання про наявність підстав для відшкодування шкоди відповідачем, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в ПрАТ «СК «Україна», правове значення має, чи виник у страховика обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Апеляційний суд не перевірив, чи виник у ПрАТ «СК «Україна» відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок з виплати страхового відшкодування, а також обставини, на які посилався позивач на обґрунтування неможливості одержати страхове відшкодування від страховика.

Заслуговують на увагу й доводи скарги ОСОБА_1 щодо визначення розміру відшкодування страхового відшкодування з урахуванням висновку судового експерта ОСОБА_6 від 03 червня 2015 року № 040/15.

Наведене свідчить, що і суд першої інстанції, і апеляційний суд не встановили всіх фактичних обставин, які мають значення для справи, не визначилися із нормами матеріального права, що підлягають застосуванню, у зв`язку із чим оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, встановлених статтею 411 ЦПК України.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

За таких обставин, оскаржувані судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 ,ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 31 січня 2017 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат