Провадження № 2-п/522/203/19
УХВАЛА

03 червня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерно-комерційного банку «Укрсоцбанк» про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі представника Байрамова О.В. з заявою про перегляд заочного рішення суду, ухваленого суддею Турецьким О.С. 25.07.2013 року.

В обґрунтування заяви вказав, що повістки та ухвалу про відкриття провадження банк не отримував, а підпис на рекомендованому повідомленні вчинений невідомою особою, без печатки банку. Більше того відправлення здійснювалися не судом, а не встановленою особою, адже вказаний інший поштовий індекс. Розглянувши справу без участі представника банку суд позбавив банк можливості на подання до суду доказів та своїх заперечень. Вказують, що стан квартири до ремонту невідомий, розписки написані іподекодавцем невідомо коли вчинені. Заявник вважає, що такий позов було подано для того, щоб уникнути необхідності в поверненні кредиту банку. Лише покази свідків не можуть бути підставою для визнання факту проживання однією сім`єю, а не доведеність ведення спільного господарства свідчить про відсутність підстав для визнання особистої квартири об`єктом спільної сумісної власності. ОСОБА_1 взагалі не сторона кредитного договору та договору іпотеки, тому не міг вимагати їх припинення.

Справа на підставі протоколу розподілу судової справи надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Бондаря В.Я.

Ухвалою суду від 07.05.2019 року справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 03.06.2019 року.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 підтримала подану заяву про перегляд заочного рішення суду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерно-комерційного банку «Укрсоцбанк» про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки позов задоволено повністю.

З супровідного листа суду (а.с.47) вбачається, що ухвала суду від 09.07.2013 року про відкриття провадження у справі направлялася сторонам судом. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.53) вбачається, що документи отримали 11.07.2013 року, підпис вчинений, проте прізвище особи, що отримала відправлення не вказаний.

Також рекомендоване повідомлення щодо виклику у судове засідання 25.07.2013 року (а.с.57) містить тотожний підпис невстановленої особи з відміткою про дату отримання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України (чинний на час направлення судом повісток) судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з відміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» №270 від 5 березня 2009 року поштове відправлення з оголошеною цінністю - реєстровані лист, бандероль, посилка, прямий контейнер, які приймаються для пересилання з оцінкою вартості вкладення, визначеною відправником.

Згідно пункту 89 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» №270 від 5 березня 2009 року, реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.

Таким чином, службова особа поштового відділення під час вручення повісток має перевіряти документи особи, що отримує судову повістку.

Підстав вважати, що судові повістки були вручені «особі, що не працювала у АТ «Укрсоцбанк» у суду немає.

Таким чином, твердження представника заявника про відсутність у матеріалах справи доказів направлення документів відповідачу та їх отримання, не підтверджується матеріалами справи.

Підставами для скасування заочного рішення є не тільки поважність причин неявки у судові засідання, а й докази, на які посилається заявник повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Доказів, що мають істотне значення для вирішення справи суду не надано, адже доводи АТ «Укрсоцбанк» не підтверджені жодним належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом.

Тож, суд враховує, що заявником не додано доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та які мають мати істотне значення для правильного вирішення спору для можливості скасування заочного рішення відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, про відсутність обох вимог для проведення перегляду заочного рішення суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що заявник докази, які б мали істотне значення для вирішення спору суду не надав, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо остаточності рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви АТ «Укрсоцбанк» про перегляд заочного рішення, а значить заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 89, 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерно-комерційного банку «Укрсоцбанк» про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 03.06.2019 року.

Суддя: В.Я.Бондар