справа №176/1992/18
провадження №2/176/53/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить витребувати з незаконного володіння відповідача ОСОБА_5 майно, право власності на яке визнано рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року. Також просить суд стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки ВАЗ 2106 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 11349,00 грн.

В обґрунтування позову вказала, що воната Відповідач ОСОБА_5 з 08 травня 1971 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року у справі № 176/184/17 шлюб, зареєстрований між ними, розірвано. Також, рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року у справі № 176/184/17 визнано обєктами права спільної сумісної власності та поділено між нею та відповідачем спільно набуте рухоме та нерухоме майно, визнано, зокрема, за ОСОБА_2 право власності та виділено наступне майно: мікрохвильова піч «Канді», вартістю 400,00 грн.; набір каструль в кількості 3 шт. (новий), вартістю 350,00 грн.; сковорідка синього кольору, вартістю 100,00 грн.; столові ложки 6 шт. (нержавіюча сталь), вартістю 60,00, мясорубка механічна «Новинка», вартістю 1 500,00 грн.; ліжко деревяне з матрацом 1 шт., вартістю 200,00 грн.; телевізор «Ел Джі», вартістю 700,00 грн.; килимок перед ліжком - 180x100, вартістю 300,00 грн.; праска «Тефаль», вартістю 1 500,00 грн.; мякий куток із вітальної кімнати (диван), вартістю 1 000,00 грн.; принтер «Кенон», вартістю 1 500,00 грн.; молочний набір (глек, 2 чашки), вартістю 70,00 грн.; цукерниця кришталева - 1 шт., вартістю 100,00 грн.; келихи кришталеві винні 6 шт., вартістю 150,00 грн.; кришталеві салатниці 7 шт., вартістю 490,00 грн.; одіяло пухове, вартістю 50,00 грн.; одіяло «верблюже», вартістю 50,00 грн.; махрове простирадло 1 шт., вартістю 100,00 грн.; подушки піряні 2 шт., вартістю 80,00 грн.; рушники махрові банні 5 шт., вартістю 400,00 грн.; набір постільної білизни 2 шт., вартістю 300,00 грн.; пральна машина «Рига-17», вартістю 800,00 грн.; швейна машинка механічна, вартістю 500,00 грн.; тумба під телевізор, вартістю 500,00 грн.; килим на підлозі 4x3 м, вартістю 650,00 грн.; пилосос «Самсунг», вартістю 1 000,00 грн.; трельяж, вартістю 200,00 грн.; шафа для суконь, вартістю 200,00 грн.; мякий куток (2 крісла), вартістю 400,00 грн.; сервіз кавовий на 6 персон 1 шт., вартістю 100,00 грн.; набір чайний СРСР, вартістю 200,00 грн.; сервіз чайний на 6 персон 2 шт. виробництва СРСР, вартістю 200,00 грн.; стільці мякі 2 шт., вартістю 100,00 грн., всього на загальну суму 19 370,00 грн.

Також, вона та відповідачна праві спільної часткової власності є власниками квартири АДРЕСА_1, де обоє і зареєстровані. При цьому, вона постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а Відповідач, одноособово користуючись квартирою № 54 будинку № 22 по вул. Хмельницького м. Жовті Води, змінив у ній замки на вхідних дверях, її у квартиру не пускає, через що вона не має можливості забрати належне їй майно, яке і після ухвалення рішення Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області у справі № 176/184/17 про визнання за нею права власності на майно, відповідач незаконно утримує та використовує його за вказаною адресою. У звязку з тим, що на її вимоги повернути належне їй майно відповідач не реагує, відмовляється в добровільному порядку повернути його їй, 02 травня 2018 року та 05 травня 2018 року вона зверталася до Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за допомогою у виконанні рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року у справі № 176/184/17 про розподіл майна подружжя. Проте, отримала повідомлення від 15.05.2018 року № 47/10-5159 з розясненням, що для вирішення питання витребування належного їй майна від колишнього чоловіка вона повинна звернутися до суду. Таким чином, на її думку, відповідач незаконно утримує майно, яке є її особистою власністю, а тому на ньому, відповідно до вимог закону лежить обовязок повернути їй це майно. Крім того, рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року у справі № 176/184/17 за нею визнано право власності на 1/2 частки автомобіля марки ВАЗ 2106, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 22 697,56 грн. Але даний автомобіль та реєстраційні документи на нього також зберігаються у Відповідача, внаслідок чого вона не має можливості ні оформити право власності на свою частку автомобіля в Сервісному центрі МВС та володіти ним, ні користуватися ним за призначенням. Вартість автомобіля марки ВАЗ 2106, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, погоджена між сторонами під час розгляду спору про розподіл майна і становить 22697,56 грн., про що йдеться в рішенні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року у справі № 176/184/17 про розподіл майна подружжя. Отже, у звязку з тим, що Відповідач унеможливлює її володіння та користування належною їй 1/2 часткою автомобілю, він, на її думку, має сплатити їй матеріальну компенсацію в розмірі 1/2 частки вартості даного автомобіля, що складає суму 11349,00 грн.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, з підстав, зазначених вище та просили позов задовольнити у повному обсязі. Позивач також пояснила, що здійснити на себе реєстрацію 1/2 частини автомобіля марки ВАЗ 2106, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до судового рішення, - вона не може, оскільки відповідач не надає правоустановчий документ на вказаний автомобіль для ресєстрації спільної часткової власності.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, з підстав, викладених у відзиві на позов, який надійшов до суду 26.10.2018 року /а.с.37-41/. Вважає, що позивач обрала невірний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки заявлені позивачкою вимоги регулюються різними нормами матеріального права, а саме: статтями 387 та 358 ЦК України. Віндикація застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння. 13 липня 2017 року Жовтоводським міським судом винесено рішення про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя. Як зазначає позивачка майно (а саме, речі відповідно до рішення суду), яке їй було передано у власність, незаконно утримує та використовує відповідач. Однак позивачкою не надано жодних достовірних та допустимих доказів, які підтверджують, що майно знаходиться у Відповідача. Крім того, судовим рішенням про розподіл майна подружжя не встановлено індивідуально- визначених ознак майна, що було поділено, таких-як: рушників, сервізів, стільців, ковдр, подушок, наборів постільної білизни, не зазначено їх кольору, розміру, дати придбання, складових частин. Оскільки відповідач більше чотирьох років проживає в квартирі один, речі особистого вжитку купує самостійно (рушники, постільну білизну та інше), тому Позивачка недобросовісно намагалась привласнити та вивезти його особисті речі. Так, після ухвалення рішення про розподіл майна подружжя позивачка почала вивозити майно з їх спільної квартири: набір каструль в кількості 3 шт. (новий), вартістю 350,00 грн.; «сковорідку» синього кольору, вартістю 100,00 грн.; праску «Тефаль», вартістю 1 500,00 грн.; пральну машину «Рига- вартістю 800,00 грн. та інше. Таким чином, позивачка на даний момент надає до суду недостовірну інформацію щодо переліку майна, яке знаходиться в спільній квартирі. Інше майно, яке Позивачка не вивезла, знаходиться в квартирі АДРЕСА_2, співвласником якої є сама Позивачка. Перешкод у користуванні він їй не чинить. Замків на вхідних дверях спільної квартири він не змінював. Таким чином, позивачка, як співвласник квартири, має вільний доступ до неї. Отже, вважає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів в розумінні статей 77-79 ЦПК України на підтвердження вибуття майна з її володіння та поза її волею, а також утриманні спірного майна. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки ВАЗ 2106, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 11 349,00 грн. право власності на 1/2 частку вказаного автомобіля визначено рішенням Жовтоводськогокого міського суду від 13 липня 2017 року в порядку розподілу майна подружжя. Таким чином, автомобіль марки ВАЗ 2106, 1985 року випуску, реєстраційний номер 526- АА знаходиться в їх спільній частковій власності. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється власниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та нотування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Однак, позивачка жодного разу не зверталась до нього з приводу необхідності користування автомобілем або пропозицією придбати частку її майна. Таким чином, відповідач вважає, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення вартості 1/2 частини спірного автомобіля є безпідставними, оскільки з позовної заяви не вбачається порушень ним прав ОСОБА_2, які б підлягали захисту, а також не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а саме: доказів неможливості оформити право власності на свою частку автомобіля, володіти ним та користуватися за призначенням.

У своїй відповіді на відзив позивачка зазначила, що не відповідає дійсності твердження Відповідача про те, що вона не зверталась до нього з питання необхідності користування автомобілем, оскільки в усній формі в травні 2018 року вона зверталась до Відповідача саме тоді, коли намагалася повернути належне їй майно, яке утримує Відповідач в їх спільній квартирі, доступ до якої у неї відсутній. Більше того, 03 листопада 2018 року вона звернулась до Відповідача листом від 02.11.2018 року «Про надання автомобіля марки ВАЗ 2106, 1985 року випуску, реєстраційний номер 526- 77 АА, реєстраційних документів на нього та ключів від нього» для того, щоб оформити право власності на свою частку автомобіля в Сервісному центрі МВС, розташованому в м. Кривий Ріг, володіти та користуватися ним за призначенням. ОСОБА_6 Відповідачем отримано 06 листопада 2018 року, проте ніякої відповіді на її прохання, викладене у листі від 02.11.2018 року, так і не отримала, що знову ж таки, підтверджує перешкоджання Відповідачем у реалізації її права на володіння, користування та розпорядження належним майном. Вислови Відповідача про те, що вона недобросовісно намагалась привласнити та вивезти його особисті речі, необєктивні та надумані останнім і не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами. Також необєктивним та надуманим є твердження Відповідача про те, що вона почала вивозити майно з їх спільної квартири, а саме: набір каструль, сковорідку синього кольору, праску «Тефаль», пральну машину «Рига», його слова доказами не підтверджені. Ідентичні пояснення відповідачка надавала у судовому засіданні.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали, суд дійшов до наступних висновків.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Як вбачається зі ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 08 травня 1971 року Жовтоводським міським бюро ЗАЦС Дніпропетровської області, актовий запис № 113 було розірвано. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Визнано обєктами права спільної сумісної власності та поділено між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 спільно набуте рухоме майно, визнано за ОСОБА_2 право власності та виділено їй наступне майно:

- мікрохвильова піч № Канді», вартістю 400 грн.;

- набір каструль в кільк. 3 шт (новий), вартістю 350 грн.;

- сковорідка синього кольору, вартістю 100 грн.;

- столові ложки 6 шт.( нержавіюча сталь), вартістю 60 грн.;

- виделки 6 шт.( нержавіюча сталь), вартістю 60 грн.;

- чайні ложки 6 шт.( нержавіюча сталь), вартістю 60 грн.;

- пральна машинка « Зануссі», вартістю 5000 грн.;

- м'ясорубка механічна « Новинка», вартістю 1500 грн.;

- ліжко дерев'яне з матрацом 1 шт., вартістю 200 грн. ;

- телевізор « Ел Джі», вартістю 700 грн.;

- килимок перед ліжком - 180X100, вартістю 300 грн.;

- праска « Тефаль», вартістю - 1500 грн.;

- м'який куток із вітальної кімнати (диван), вартістю 1000 грн.;

- принтер « Кенон», вартістю 1500 грн.;

- молочний набір (глек 2 чашки), вартістю 70 грн.;

- цукерниця кришталева - 1 шт., вартістю 100 грн.;

- келихи кришталеві винні 6 шт., вартістю 150грн.;

- кришталеві салатниці 7 шт., вартістю 490 грн.;

- одіяло пухове, вартістю 50 грн.; - одіяло «верблюже», вартістю 50 грн.;

- махрове простирадло 1 шт., вартістю 100 грн.;

- подушки пір'яні 2 шт., вартістю 80 грн.;

- рушники махрові банні 5 шт., вартістю 400 грн.

- набір постільної білизни 2 шт., вартістю 300 грн.;

- пральна машина «Рига-17», вартістю 800 грн.;

- швейна машинка механічна, вартістю 500 грн.;

- тумба під телевізор, вартістю 500 грн.; -килим на підлозі 4X3 м, вартістю 650 грн.;

- пилосос « Самсунг», вартістю 1000 грн.; - трельяж, вартістю 200 грн.;

- шафа для суконь, вартістю 200 грн.; - м'який куток ( 2 крісла), вартістю 400 грн.;

- сервіз кавовий на 6 персон 1 шт., вартістю 100 грн.;

- набір чайний СРСР, вартістю 200 грн.; - сервіз чайний на 6 персон 2 шт. виробн. СРСР, вартістю 200 грн.; - стільці мякі 2 шт., вартістю 100 грн.;

всього на загальну суму 19370 грн.

Визнано обєктами права спільної сумісної власності та поділено між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 спільно набуте рухоме майно, визнано за ОСОБА_5 право власності та виділено йому наступне майно:

- холодильник « Самсунг», вартістю 1000 грн.;

- кухонний гарнітур «Золушка» (тумба, навісна шафа, пенал, стіл, 4 табуретки), вартістю 800 грн.;

- набір столових ложок 6 шт.( нержавіюча сталь), вартістю 60 грн.;

- набір виделок 6 шт.( нержавіюча сталь), вартістю 60 грн.;

- набір чайних ложок 6 шт.( нержавіюча сталь), вартістю 60 грн.;

- ліжко дерев'яне 1 шт., вартістю 200 грн.; - тумба під телевізор, вартістю 200 грн.;

- килим на підлозі 3X4 м, вартістю 500 грн.;

- м'який куток ( диван), вартістю 400 грн.;

- шафа для книг, вартістю 200 грн.; - шафа для суконь, вартістю 200 грн.;

- стінка «Жемчуг» (шафа, бар, книжкова шафа, шафа для суконь), вартістю 800грн.;

- плазмений телевізор « Самсунг», вартістю 9000 грн.;

- комп'ютерний стіл, вартістю 700 грн.;

- комп'ютер «Самсунг» у комплекті, вартістю 2000 грн.;

- м'який куток з вітальної (2 крісла), вартістю 1000 грн.;

- стіл обідній деревяний, вартістю 200 грн.;

- стільці мякі 2 шт., вартістю 100 грн.;

- принтер « Самсунг», вартістю 500 грн.; - радіотехніка «S -90», вартістю 200 грн.;

- плейєр «ВВК», вартістю 500 грн.;

- кришталевий набір келихів винних на 6 персон, вартістю 150грн.;

- одіяло ватяне, вартістю 50 грн.; - одіяло сінтепон, вартістю 100 грн.;

- махрові простирадла 1 шт., вартістю 100 грн.;

- подушки пір'яні 2 шт., вартістю 80 грн.; - набір постільної білизни 2 шт., вартістю 300 грн.; - рушники махрові банні 3 шт., вартістю 240 грн.;

всього на суму 19700 грн.

Визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на автомобіль марки ВАЗ 2106, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно якої кожному із них належить по 1/2 частині вказаного автомобіля. Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на автомобіль марки автомобіль ВАЗ 2106, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. /а.с.9-13/.

Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно сторонам ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_3. Розмір часток по 1/2 /а.с.14/.

Згідно рапорту помічника чергового СРПП №3 Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 02.05.2018 року о 17 год. 08 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою АДРЕСА_4 стався конфлікт з колишнім чоловіком, який поміняв замки у дверях квартири, де зареєстрована заявниця ОСОБА_2 /а.с.16/.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.05.2018 року ОСОБА_2 звернулась до відділу поліції із заявою оскільки її колишній чоловік ОСОБА_5 змінив замок на вхідних дверях квартири за адресою м. Жовті Води, вул. Хмельницького б. 22 кв. 54, власником якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_5, чим перешкоджає забрати особисті речі, що належать заявниці /а.с.17/.

Дані докази, а також письмові пояснення ОСОБА_2 начальнику Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, рапорт ДОП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 14.05.2018 року, рапорт помічника чергового СРПП №4 Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.05.2018 року, які містяться на а.с. 18-25 підтверджують той факт, що між сторонами існує конфлікт щодо виконання рішення суду про розподіл майна та те, що дійсно відповідач незаконно утримує майно, яке є особистою власністю позивачки.

Відповідно до висновку ДОП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 15.05.2018 року під час перевірки заяв ОСОБА_2 було встановлено, що 02.05.2018 року ОСОБА_2 самовільно хотіла забрати речі із квартири за адресою: м. Жовті Води, вул. Б.Хмельницького 22-54, які згідно рішення суду були розподілені між нею та її колишнім чоловіком ОСОБА_5, в результаті чого між останніми виник конфлікт /а.с.26/.

На підставі вказаних доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 здійснює перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні нею права власності на майно, яке було виділено їй у власність на підставі вказаного вище судового рішення про поділ майна подружжя.

Відповідно до п.5 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Згідно пункту 21 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей 387,388 ЦК України. Пунктом 19 вказаної постанови передбачено, ще застосовуючи положення ст.387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі ст. 387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. За змістом вказаної статті право на витребування майна належить лише власнику та лише у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, і може мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза його волею. Наявність у діях власника майна волі на передачу майна виключає можливість його витребування і незаконність володіння майном відповідачем повинна бути доведена позивачем у суді, оскільки законодавство презумує добросовісне (правомірне) володіння чужим майном, якщо інше не випливає з закону або не встановлене рішенням суду ( ч.3 ст.397 ЦК України).

Відповідно до п. 23 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз'яснено, що відповідно до ст. 387 ЦК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

В силу п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати майно від добросовісного набувача у всіх випадках якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати.

Встановивши, що ОСОБА_2 набула спірне майно за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року, але на даний час не має змоги ним розпоряджатися через неправомірні дії відповідача ОСОБА_5, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для витребування спірного майна з незаконного володіння відповідача ОСОБА_5

Крім того, у відповідності до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч.1-2).

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (ч.3 ст. 358 ЦК).

Враховуючи той факт, що спірний автомобіль перебуває у постійному користуванні відповідача, а позивачка не має можливості володіти та користуватися ним, спосіб захисту порушеного права, обраний нею, є цілком правильним.

Оскільки спірний автомобіль є неподільною річчю, сторони не досягли згоди щодо користування ним і право власності на даний автомобіль фактично здійснюється лише відповідачем, то суд, на підставі ч. 3 ст. 358 ЦК України, дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача компенсації вартості 1/2 частини даного автомобіля, вартість якого визначена судовим рішенням про поділ майна подружжя. При цьому одночасно слід припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на цей автомобіль, залишивши його у власності ОСОБА_5

Доводи представника відповідача про те, що позов є недоведеним суд не приймає до уваги, оскільки наявність спірного майна та його ознаки встановлені судовим рішенням про поділ майна подружжя, а факт здійснення відповідачем перешкод у користуванні даним майном підтверджено дослідженими по справі доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 319, 358, 388, 391 ЦК України, ст. ст. 82, 223, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та компенсації вартості 1/2 частини автомобіля - задовольнити.

Витребувати від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 належне їй майно:

- мікрохвильова піч «Канді», вартістю 400,00 грн.;

-набір каструль в кількості 3 шт. (новий), вартістю 350,00 грн.;

-сковорідка синього кольору, вартістю 100,00 грн.;

-столові ложки 6 шт. (нержавіюча сталь), вартістю 60,00 грн.;

-виделки 6 шт. (нержавіюча сталь), вартістю 60,00 грн.;

-чайні ложки 6 шт. (нержавіюча сталь), вартістю 60 грн.;

-пральна машинка «Занусі», вартістю 5 000,00 грн.;

-мясорубка механічна «Новинка», вартістю 1 500,00 грн.;

-ліжко деревяне з матрацом 1 шт., вартістю 200,00 грн.;

-телевізор «Ел Джі», вартістю 700,00 грн.;

-килимок перед ліжком - 18 Ох 100, вартістю 300,00 грн.;

-праска «Тефаль», вартістю 1 500,00 грн.;

-мякий куток із вітальної кімнати (диван), вартістю 1 000,00 грн.;

-принтер «Кенон», вартістю 1 500,00 грн.;

-молочний набір (глек, 2 чашки), вартістю 70,00 грн.;

-цукерниця кришталева - 1 шт., вартістю 100,00 грн.;

-келихи кришталеві винні 6 шт., вартістю 150,00 грн.;

-кришталеві салатниці 7 шт., вартістю 490,00 грн.;

-одіяло пухове, вартістю 50,00 грн.; - одіяло «верблюже», вартістю 50,00 грн.;

-махрове простирадло 1 шт., вартістю 100,00 грн.;

-подушки піряні 2 шт., вартістю 80,00 грн.;

-рушники махрові банні 5 шт., вартістю 400,00 грн.;

-набір постільної білизни 2 шт., вартістю 300,00 грн.;

-пральна машина «Рига-17», вартістю 800,00 грн.;

-швейна машинка механічна, вартістю 500,00 грн.;

-тумба під телевізор, вартістю 500,00 грн.;

-килим на підлозі 4x3 м, вартістю 650,00 грн.;

-пилосос «Самсунг», вартістю 1 000,00 грн.;

-трельяж, вартістю 200,00 грн.; - шафа для суконь, вартістю 200,00 грн.;

-мякий куток (2 крісла), вартістю 400,00 грн.;

-сервіз кавовий на 6 персон 1 шт., вартістю 100,00 грн.;

-набір чайний СРСР, вартістю 200,00 грн.; сервіз чайний на 6 персон 2 шт. виробн. СРСР, вартістю 200,00 грн.; стільці мякі 2 шт., вартістю 100,00 грн.,

зобовязавши ОСОБА_5 передати вказане майно ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки ВАЗ 2106, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 11349,00 грн.

Право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на автомобіль марки ВАЗ 2106, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 припинити, залишивши вказаний автомобіль у власності ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення виготовлено 21.02.2019 року.

Суддя Жовтоводського

міського суду ОСОБА_7