Справа № 345/3177/17
Провадження № 22-ц/4808/714/19
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Василишин
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Боднаруком Андрієм Васильовичем на рішення Калуського міськрайонного суду від 21 березня 2019 року в складі судді Якиміва Р.В., ухвалене у м. Калуш, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею.

Посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, у процесі розгляду справи змінивши позовні вимоги, просила стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000,00 грн.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 21 березня 2019 року позов задоволено частково.

Зобов`язано стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 300,00 грн щомісячно, починаючи з 18 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 640,00 грн судового збору, а також 500,00 грн судових витрат на користь ОСОБА_2

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення представник ОСОБА_1 - Боднарук А.В. посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 з 27 листопада 2017 року є безробітним та офіційного доходу не має.

Вказує, що з часу розірвання шлюбу, подружжя не може досягнути домовленості щодо способу виконання ОСОБА_1 обов`язку з утримання дитини, причиною виникнення чого є вимога позивача приймати участь в утриманні дитини виключно в грошовій формі. Проте, такий спосіб утримання дочки не влаштовує відповідача, оскільки він має сумніви, що позивач буде спрямовувати кошти на утримання дочки. Тому відповідач пропонував позивачу виконувати свої зобов`язання щодо утримання дитини в переважній більшості в натуральній формі (їжею, одягом, лікуванням та оплатою відпочинку), проте позивача не влаштовує саме такий спосіб утримання батьком дочки та вимагає встановити виключно грошову форму їх забезпечення.

Зазначає, що від тимчасових підробітків ОСОБА_1 отримує нерегулярний та мінливий дохід, в середньому дохід становить приблизно 4 000,00 грн в місяць і який при цьому є його єдиним доходом та заробітком, а тому судом необґрунтовано було визначено, що аліменти на утримання дочки необхідно встановити в розмірі 2 000,00 грн. Доходи та стан здоров`я ОСОБА_1 при таких аліментних платежах не дають йому можливості у повному обсязі сплачувати і інші витрати пов`язані із життям (приживанням) та здоров`ям.

У зв`язку з вищенаведеним, просить оскаржуване рішення суду змінити в частині розміру аліментних платежів, встановивши аліменти в розмірі 1 100,00 грн щомісячно.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу та вказала, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки відповідач працює за кордоном, має відповідні доходи, інших осіб на утриманні не має, ОСОБА_3 - його єдина дочка, у нього є можливість її матеріально забезпечувати. Доказів про проходження ним курсу лікування не долучено. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини першої статі 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до частини першої статі 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється колегією суддів в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати дитину та визначив розмір аліментів 2 300,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів з огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є сторони по справі (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 08 грудня 2010 року) (а.с. 3).

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 13 жовтня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 10 серпня 2010 року розірвано. Дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживання з матір`ю (а.с. 2).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої-третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України).

Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Таким чином, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 27 листопада 2017 року його звільнено з посади менеджера пральні Західної філії ТОВ «Зірка Буковелю» за згодою сторін (п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП). З 19 січня 2018 року перебував на обліку в Івано-Франківському міському центрі зайнятості (а.с. 43-44). Інших доказів щодо працевлаштування чи наявності інших доходів у відповідача суду не представлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт отримує нерегулярний та мінливий дохід, у зв`язку з чим просив стягувати з нього на користь позивача аліменти у мінімальному розмірі для дитини відповідного віку на увагу не заслуговують, оскільки не звільняють його від обов`язку утримувати дочку в обсязі, необхідному та достатньому для забезпечення його розвитку.

В частині доводів апелянта щодо надання ним допомоги матері та бабусі, суд першої інстанції дав правильну оцінку. Інші доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують.

Суд першої інстанції, правильно застосувавши наведенні вище положення СК України та на підставі поданих доказів, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, враховуючи, що відповідач офіційно не працює, офіційного доходу не має, беручи до уваги вік дитини та визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів із 2 300,00 грн на 1 800,00 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Боднаруком Андрієм Васильовичем задоволити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 21 березня 2019 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягувати із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 800,00 грн щомісячно, починаючи з 18 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 29 травня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта