Номер провадження: 22-ц/813/408/19
Головуючий у першій інстанції Малиновський О.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 адвоката Кондоні Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

07 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивував тим, що спільне проживання неможливе через складні взаємини, втрати поваги один до одного, крім того, позивач і відповідач спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, при цьому ОСОБА_1 зазначив, що він не має бажання продовжувати з відповідачем подружні стосунки, для нього було достатньо часу для такого висновку, просив не надавати строк для примирення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги визнала в повному обсязі, зазначивши, що немає необхідності у наданні строку для примирення.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2018 року шлюб, зареєстрований 09 вересня 2006 року у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 762, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2018 рокута постановлення нового, про відмову у задоволенні позовних вимог,посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

До суду апеляційної інстанції сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у тому числі апелянт ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Завальнюка Д.Ю. (а.с.68, 78-79), у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції розглянув справу лише за участю представника позивача адвоката Кондоні ОСОБА_4 . та на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем ОСОБА_2 було визнано позовні вимоги, тому пред`явлений позов є обґрунтованим.

Крім того, судом встановлено, що сторони одружені з 09 вересня 2006р., від спільного проживання у сторін малолітніх або неповнолітніх дітей немає. Позивач та відповідач на даний час шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сім`я існує формально, подальше збереження сім`ї неможливо у зв`язку з втратою поваги та почуття кохання позивачем до відповідача.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони подружніх відносин не підтримують з квітня 2018 року спільного господарства не ведуть, в даний час шлюб у сторін носить формальний характер.

Крім того під час розгляду справи у судовому засіданні 20.11.2018 року ОСОБА_2 визнала позовні вимоги.

З цих підстав суд першої інстанції дійшов правильного і обґрунтованого висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, з чим повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки.

За змістом ч. 1 ст. 24, ч. 2 ст. 104, ч. 1ст.ст. 110, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

У відповідності до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Однак, як зазначив позивач, він не бажає миритися з дружиною, а тому суд першої інстанції виходить із того, що ніхто не може примусити позивача зберегти шлюб.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність розірвання шлюбу, оскільки шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що шлюб між сторонами може бути збережений, то вони є безпідставними, так як з моменту подання позову і до теперішнього часу пройшло більше 8 місяців, однак заявник апеляційної скарги не надала суду жодного доказу її намагання зберегти сім`ю або примиритися з позивачем.

Разом з тим, представник позивача адвокат Кондоні Т.О. в суді апеляційної інстанції пояснила суду, що позивач не бажає зберегти сім`ю з відповідачкою у справі і остання за весь цей період не вживала жодних заходів для збереження сім`ї.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.05.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра