Номер провадження: 22-ц/813/1162/19
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/19746/17

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретар судового засідання - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

- позивачі - 1) ОСОБА_4, 2) ОСОБА_5,

- відповідачі - 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «НІАГАРА», 2) Приватна фірма «МУСТАНГ», 3) Публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна»

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НІАГАРА», Приватної фірми «МУСТАНГ», Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» про визнання зобов'язань за договорами поруки припиненими, заапеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна», на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Шенцевої О.П. 19 липня 2018 року,

встановив:

У жовтні 2017 р. ОСОБА_4, ОСОБА_5звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому просять: 1) визнати припиненими зобов'язання за договором поруки № 002-003-01-13/9, укладеним 25.01.2013 р. між публічним акціонерним товариством «Банк Петрокоммерц-Україна»та ОСОБА_4; 2) визнати припиненими зобов'язання за договором поруки № 002-003-01-13/8, укладеним 25.01.2013 р. між публічним акціонерним товариством «Банк Петрокоммерц-Україна»та ОСОБА_5; 3) визнати припиненими зобов'язання за договором поруки № 005-006-03-14/2, укладеним 27.03.2014 р. між публічним акціонерним товариством «Банк Петрокоммерц-Україна»та ОСОБА_4; 4) визнати припиненими зобов'язання за договором поруки № 005-006-03-14/2, укладеним 27.03.2014 р. між публічним акціонерним товариством «Банк Петрокоммерц-Україна»та ОСОБА_5.

ОСОБА_4, ОСОБА_5обґрунтовують свої вимоги тим, що 25.01.2013 року між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі - Банк) та приватною фірмою «МУСТАНГ» (далі - Приватна фірма) укладено кредитний договір № 003-01-13 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі - 980 000 доларів США, строком до - 23.01.2015 р., зі сплатою - 11,5% річних на період з дати укладення Кредитного договору по 24 січня 2014 р. включно, та 18% на період з 25 січня 2014 р. по дату повного виконання кредитних зобов'язань.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором були укладені: 1) договір поруки № 002-003-01-13/9 від 25.01.2013 р. між Банком та ОСОБА_4; 2) договір поруки № 002-003-01-13/8 від 25.01.2013 р. між Банком та ОСОБА_5.

27.03.2014 р. між Банком і товариством з обмеженою відповідальністю «НІАГАРА» (далі - ТОВ) укладено кредитний договір № 005-03-14 для користування позичальником кредитної лінії (далі - Кредитний договір з кредитної лінії) максимальною сумою - 1 437 500 доларів США, строком до - 15.03.2016 р. включно, зі сплатою - 12,5 % річних на період з дати укладення кредитного договору по 26.03.2015 р. включно та - 18% на період з 27.03.2015 р. по дату повного виконання Позичальником боргових зобов'язань за користування кредитом наданим в доларах США, а також - 25% річних на період з дати укладання договору по 26.03.2015 р. включно та - 30% на період з 27.03.2015 р. по дату повного виконання Позичальником боргових зобов'язань за Кредитним договором за кредит наданий в гривні.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором з кредитної лінії були укладені: 1) договір поруки № 005-006-03-14/2 від 27.03.2014 р., укладений між Банком та ОСОБА_4; 2) договір поруки № 005-006-03-14/1 від 27.03.2014 р., укладений між Банком та ОСОБА_5.

Зобов'язання за договорами поруки, укладеними в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 25.01.2013 р. № 003-01-13 та кредитним договором з кредитної лінії від 27.03.2014 р. № 005-03-14, припинились з підстав спливу строку пред'явлення вимоги до поручителів - шестимісячного строку з моменту закінчення строку дії основного зобов'язання(Т. 1, а. с. 2 - 8).

У судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів - ТОВ «НІАГАРА» та ПФ «МУСТАНГ» проти задоволення позову не заперечував.

Представник відповідача - ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» проти задоволення позову не заперечував.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.07.2018 р. вищевказаний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено.

Визнано припиненим договір поруки № 002-003-01-13/9 від 25.01.2013 р, укладений між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ОСОБА_4.

Визнано припиненим договір поруки № 002-003-01-13/8 від 25.01.2013 р., укладений між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ОСОБА_5.

Визнано припиненим договір поруки № 005-006-03-14/2 від 27.03.2014 р., укладений між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ОСОБА_4.

Визнано припиненим договір поруки № 005-006-03-14/1 від 27.03.2014 р., укладений між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ОСОБА_5.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони у судовому засіданні визнали, що після закінчення строку дії кредитного договору, договору з кредитної лінії Банк протягом шести місяців не звертався до поручителів з позовом про стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами (Т. 1, а. с. 160 - 167).

Банк в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Банк вказує, що порука не припинилася, оскільки вона діє до повного виконання основного зобов'язання. Зобов'язання за кредитними договорами не можуть вважатися припиненими з дати державної реєстрації за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, оскільки договір відступлення права вимоги, укладений між Банком та ТОВ «ФК «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ» є нікчемним, а тому порука також не може вважатися припиненою.

Банк представника у судове засідання не направив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, з проханням задовольнити скаргу.

ОСОБА_5 у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, безпідставність апеляційної скарги. Вказує, що договорами поруки строк дії поруки не встановлений. Вказано, що порука діє до повного виконання зобов'язань боржником. Тому, кредитор мав право пред'явити вимоги до поручителів протягом шести місяців з дня настання виконання основного зобов'язання. Обома кредитними договорами передбачено строк повернення кредиту до - 24.01.2017 р., тому Банк міг пред'явити позов до поручителів до - 24.07.2017 р.. Оскільки у вказаний строк Банк не звернувся з позовом до поручителів порука припинилася. Посилається на відповідні правові висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 29.06.2016 р. у справі № 6-272цс16. Твердження апелянта щодо відсутності прав у ТОВ «ФК «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ» на звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку з визнанням нікчемним договору цесії, не впливає на висновки суду щодо припинення іпотеки.

Адвокат Рабзі О.Ю. - представник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

Інші учасники справи у судове засідання не з'явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили. Відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у як найскорішому вирішені спору, думку осіб, які прийняли участь у судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України, чинних на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене не підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції вищезазначеним вимогам законодавства у повній мірі не відповідає.

Суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів правильно встановив вищезазначені факти щодо укладення кредитних договорів, договорів поруки, дійшов правильного вищевказаного висновку про припинення поруки, необхідність задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 11, 15, 509, 525, 526, 546, 553, 559, 1054, 1056 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 263, 264 ЦПК України) права.

Встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25.01.2013 р. між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі - Банк) та ПФ «Мустанг» укладено кредитний договір № 003-01-13, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі - 980 000 доларів США на строк до - 23.01.2015 р., зі сплатою - 11,5% річних на період з дати укладення Кредитного договору по 24.01.2014 р. включно, та - 18% на період з 25.01.2014 р. по дату повного виконання кредитних зобов'язань.

Згідно графи 8 розділу І Кредитного договору № 003-01-13 датою повернення кредиту є - 24.01.2017 р..

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 002-003-01-13/9 від 25.01.2013 р.. Згідно пункту 4.1. договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором та зобов'язань поручителя за цим Договором.

Також в забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору між Банком та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 002-003-01-13/8 від 25.01.2013 р.. Згідно пункту 4.1. договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором та зобов'язань поручителя за цим Договором.

27.03.2014 р. між Банком та ТОВ «Ніагара» укладено кредитний договір № 005-03-14 для користування позичальником кредитної лінії максимальною сумою - 1 437 500 доларів США на строк до - 15.03.2016 р. включно, зі сплатою - 12,5 % річних на період з дати укладення кредитного договору по 26.03.2015 р. включно та - 18% на період з 27.03.2015 р. по дату повного виконання Позичальником боргових зобов'язань за користування кредитом наданим в доларах США, а також - 25% річних на період з дати укладання договору по 26.03.2015 р. включно та - 30% на період з 27.03.2015 р. по дату повного виконання Позичальником боргових зобов'язань за Кредитним договором за кредит наданий в гривні.

Згідно графи 8 розділу І Кредитного договору № 005-03-14 датою повернення кредиту є - 25.03.2016 р.. Додатковою угодою №3 від 20.07.2015 р. сторони графу 8 розділу І Кредитного договору виклали в наступній редакції: дата повернення кредиту - 24.01.2017 р..

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором з користування кредитною лінією між Банком та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 005-006-03-14/2 від 27.03.2014 р.. Згідно пункту 4.1 договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками (застосовується для юридичних осіб) та діє до повного виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором.

Також в забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору з користування кредитною лінією між Банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 005-006-03-14/1 від 27.03.2014 р.. Згідно пункту 4.1. договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками (застосовується для юридичних осіб) та діє до повного виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором.

Протягом шести місяців після закінчення строку дії кредитного договору та кредитного договору з користування кредитною лінією Банк не звертався до поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_5 з позовом про стягнення заборгованості.

Між сторонами виникли правовідносини щодо поруки.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. ст. 1054, 1056 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 546, 553 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою заставою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За правилами, передбаченими ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних права та інтересів може бути, зокрема, припинення правовідношення.

Оскільки беззаперечно встановлено, що протягом шести місяців після настання строку виконання основних зобов'язань за кредитними договорами Банк не звернувся з позовом до поручителів, правильним є висновок суду про те, що порука є припиненою.

Доводи апелянта про те, щопорука не припинилася оскільки вона діє до повного виконання основного зобов'язання, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з положень ст. 559 ЦК України щодо дії поруки.

Колегія суддів також приймає до уваги визнання представником Банку позову про припинення поруки під час розгляду справи судом першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з обґрунтуванням судом першої інстанції своїх висновків про припинення поруки з посиланням на обставини щодо:

- укладення: 1) - 21.07.2015 р. договору іпотеки № 005-003/1 між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Свікон»; - 30.01.2013 р. договору іпотеки № 002-003-01-13/1 між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Свікон»; - 29.01.2013 р. договору іпотеки № 002-003-01-13/2 між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Свікон»; - 29.01.2013 р. договору іпотеки № 002-003-01-13/3 між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та Приватною фірмою «Мустанг»; - 29.01.2013 р. договору іпотеки № 002-003-01-13/4 між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Свікон»; - 30.01.2013 р. договору іпотеки № 002-003-01-13/5 між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Свікон»; - 30.01.2013 р. договору іпотеки № 002-003-01-13/6 між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Свікон»; - договору іпотеки № 002-003-01-13/9 від 31.01.2013 р. між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ПП «Косвас»; - договору іпотеки №002-003-01-13/7 від 31.01.2013 р. між Банком та ТОВ «МСП АЗС-Нива-1»; - договору іпотеки № 002-003-01-13/8 від 01.02.2013 р. між Банком та ТОВ «МСП АЗС-Нива-1»; - договору іпотеки 005-006-03-14/1 від 01.08.2014 р. між Банком та ТОВ «Свікон»; - договору іпотеки № 005-006-03-14/2 від 01.08.2014 р. між Банком та ТОВ «Свікон»; - договору Іпотеки № 005-006-03-14/3 від 01.08.2014 р. між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ПФ «Мустанг»; - договору іпотеки № 005-006-03-14/4 від 01.08.2014 р. між Банком та ТОВ «Свікон»; - договору іпотеки № 005-006-03-14/5 від 01.08.2014 р. між Банком та ТОВ «Свікон»; - договору іпотеки № 005-006-03-14/6 від 01.08.2014 року між Банком та ТОВ «Свікон»; - договору іпотеки № 005-003/1 від 21.07.2015 р. між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Свікон»; - договору іпотеки № 005-006-03-14/7 від 01.08.2014 р. між Банком та ТОВ «МСП АЗС Нива-1»; - договору іпотеки № 005-006-03-14/8 від 01.08.2014 р. між Банком та ТОВ «МСП АЗС Нива-1»; - договору іпотеки № 005-006-03-14/9 між Банком та ПП «Косвас» від 01.08.2014 року;

2) - 28.08.2015 р. між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Централ Капітал» договору відступлення прав вимоги (договір цесії); - 28.08.2015 року між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Централ Капітал» договору про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки, застави);

- направлення 18.08.2016 р. на ім'я приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської І.В. ТОВ «Фінансова Компанія «Централ Капітал» заяви про внесення до державного реєстру іпотек відомостей про ТОВ «Фінансова Компанія «Централ Капітал» як іпотекодержателя кожного з об'єктів нерухомого майна;

- реєстрації приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. протягом 22 - 23 серпня 2016 р. права власності на іпотечне майно за ТОВ «ФК «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ» в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до застережень в іпотечних договорах.

- припинення правовідношення сторін в рамках договорів поруки, оскільки основне зобов'язання за кредитним договором № 003-01-13 від 25.01.2013 р. укладеним між Банком та ПФ «МУСТАНГ», кредитним договором № 005-03-14 від 27.03.2014 р. є припиненими з дати державної реєстрації кредитором (іпотекодержателем) за собою права власності на предмет іпотеки.

Вищевказані обставини щодо припинення майнової поруки, припинення основного зобов'язання не були заявлені у позові серед його підстав. Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі підстав позову.

Колегія суддів вважає необхідним за вищевказаного обґрунтування виключити з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції обґрунтування про те, що основні зобов'язання за Кредитним договором № 003-01-13 від 25.01.2013 р., укладеним між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна»та приватною фірмою «МУСТАНГ» та за кредитним договором № 005-03-14 від 27.03.2014 р., укладеним між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна»та ТОВ «НІАГАРА», є припиненими з дати державної реєстрації кредитором (іпотекодержателем) за собою права власності на предмет іпотеки, а тому правовідносини по договору поруки припинено.

Доводи апелянта про те, що припиненняпоруки не може пов'язуватися з дією іпотечних договорів є обґрунтованими.

Таким чином, апеляційна скарга Банку є обґрунтованою частково тільки в частині доводів щодо помилкового обґрунтування судом першої інстанції дії поруки з дією майнової поруки, припиненням основного зобов'язання. Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права призвело до помилкового обґрунтування висновку про задоволення позову з дією майнової поруки, припиненням основного зобов'язання, колегія суддів вважає, що вказані висновки (обґрунтування) суду першої інстанції необхідно виключити з мотивувальної частини рішення як підстави задоволення позову.

В решті рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна»- задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2018 року -змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення суду обґрунтування про те, що основні зобов'язання за Кредитним договором № 003-01-13 від 25 січня 2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Банк Петрокоммерц-Україна»та приватною фірмою «МУСТАНГ» та за кредитним договором № 005-03-14 від 27 березня 2014 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Банк Петрокоммерц-Україна»та товариством з обмеженою відповідальністю «НІАГАРА», є припиненими з дати державної реєстрації кредитором (іпотекодержателем) за собою права власності на предмет іпотеки, а тому правовідносини по договору поруки припинено.

В решті рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 15 квітня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе