ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 732/2024/18

Головуючий у першій інстанції - Карпинська Н. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/691/19

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Онищенко О.І.,

за участі секретаря Герасименко Ю.О.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство Гарантія»,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 18 березня 2019 року, м. Городня,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягти з останнього 25112 грн 00 коп. відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка відбулась 01.07.2018 за участю транспортних засобів: ВАЗ-21112, державний реєстраційний № НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , та Toyota RAV 4, державний реєстраційний № НОМЕР_3 , що належить позивачеві і яким у момент пригоди керувала його дружина ОСОБА_3 , автомобілю позивача спричинено ушкодження. ОСОБА_2 свою вину у скоєнні вказаної пригоди визнав. Згідно з полісом № АМ/2738723, обов`язкова цивільно-правова відповідальність останнього здійснюється страховиком ПрАТ СТ «Гарантія». Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження автомобіля Toyota RAV 4 від 11.07.2018 № 3257, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу цього транспортного засобу (70%) позивачу як його власнику внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, про яку йдеться, завдано матеріальний збиток на суму 18229 грн 34 коп. У цьому ж звіті зазначено, що вартість відновлювального ремонту належного ОСОБА_1 автомобіля становить 40617 грн 18 коп. На підставі договору узгодження розміру страхової виплати (страхового відшкодування) від 19.07.2018, ПрАТ СТ «Гарантія» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 14000 грн 00 коп., однак цієї суми не вистачило на відновлювальний ремонт автомобіля, а тому відповідно до ст. 1194 ЦК України ОСОБА_2 має відшкодувати ОСОБА_1 різницю між фактично завданим ним розміром шкоди - понесеними останнім витратами на ремонт автомобіля і страховою виплатою, що становить 25112 грн 00 коп. В результаті вищеописаних неправомірних дій відповідача позивачеві завдано і моральної шкоди, так як внаслідок пошкодження автомобіля позивач не міг його використовувати, автомобіль потребував ремонту, що спричиняло хвилювання та пригнічений стан позивача, постійний страх за дружину під час керування нею автомобілем.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн 00 коп. у відшкодування моральної шкоди і 704 грн 80 коп. на відшкодування судових витрат, а у задоволенні інших вимог відмовлено. Ухвалюючи це рішення, суд І інстанції виходив з того, що позивачем не доведено фактичного розміру завданої шкоди і що розмір справедливої компенсації за понесені останнім втрати немайнового характеру становить 1000 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- на підтвердження позовних вимог суду надано належні й допустимі докази;

- судом проігноровано положення ст.ст. 22, 1192, 1166, 1194 ЦК України;

- порушено принципи рівності і змагальності сторін, а саме ОСОБА_1 не надано можливості дати відповідь на відзив на позов, а повістка про виклик до суду на 11:00 15.03.2019 ним отримана 15.03.2019 о 16:17;

- визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди у сумі є меншим, ніж прожитковий мінімум, і судом його ніяким чином не обґрунтовано.

Представник ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Так, по справі встановлено наступне.

На 01.07.2018 був чинним виданий ПрАТ СТ «Гарантія» поліс № АМ/2738723, який забезпечував транспортний засіб ВАЗ21112, державний реєстраційний НОМЕР_4 , що підтверджено копією скрін-шоту з сайту МТСБУ відповідного змісту (арк. 5 зворот).

01.07.2018 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ-21112, державний реєстраційний № НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , і Toyota RAV 4, державний реєстраційний № НОМЕР_3 , який належить позивачу та яким керувала його дружина ОСОБА_3 Внаслідок цієї пригоди автомобіль позивача зазнав механічних ушкоджень, про що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у цей же день складено повідомлення про ДТП (Європротокол). У цьому повідомленні зазначено, що ОСОБА_2 визнав свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (його копія арк. 5).

Згідно з копіями товарних чеків № 0176 від 10.07.20148, який видано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , та № 1294 від 27.09.2018, який видано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , ОСОБА_1 поніс витрати на придбання: бамперу заднього лівого - у сумі 6900 грн 00 коп., накладки кришки багажника (панель дверей задніх) - у сумі 13400 грн 00 коп., номерного знаку заднього - у сумі 262 грн 00 коп., рамки номерного знаку заднього - у сумі 50 грн 00 коп., світлового відбивача лівого - у сумі 1000 грн 00 коп., підніжки задньої - у сумі 7000 грн 00 коп., на відновлюваний ремонт - 10500 грн 00 коп., а всього - на суму 39112 грн 00 коп. (арк. 10).

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження № 3257 від 11.07.2018, виконаного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , вартість відновлюваного ремонту автомобіля Toyota RAV 4, державний реєстраційний № НОМЕР_3 , становить 42036 грн 16 коп., але з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу розмір збитку, завданого пошкодженням цього автомобіля, становить 18229 грн 34 коп. (копія цього висновку на арк. 6-7). Факт належності ОСОБА_1 цього автомобіля підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію відповідного змісту (арк. 11).

Зі змісту пояснень учасників справи і наявних у ній доказів випливає, що з вищевказаним протоколом позивач звернувся до ПрАТ СТ «Гарантія» для виплати йому належного страхового відшкодування, на підставі якого дорожньо-транспортна пригода, яка є об`єктом судового розгляду, визнана ПрАТ СТ «Гарантія» страховим випадком.

17.07.2018 ПрАТ СТ «Гарантія» та ОСОБА_1 укладено договір узгодження розміру страхової виплати (страхового відшкодування). Відповідно до цього договору, розмір страхового відшкодування, що належить до виплати ПрАТ СТ «Гарантія» ОСОБА_1 у зв`язку з настанням страхового випадку, за який ПрАТ СТ «Гарантія» має здійснити страхову виплату за договором страхування № АМ/2738723 від 04.04.2018, становить 14000 грн 00 коп. (копія цього договору на арк. 8).

ПрАТ СТ «Гарантія» 19.07.2018 перераховано Бабичу М.Г. 14000 грн 00 коп., що підтверджено наданою АТ КБ «ПриватБанк» випискою по надходженнях по картці/рахунку відповідного змісту (її копія на арк. 9). Отож різниця між розміром збитку, який зазначено у висновку автотоварознавчого дослідження № 3257 від 11.07.2018, що виконаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , та розміром фактично виплаченого ПрАТ СТ «Гарантія» 19.07.2018 ОСОБА_1 страхового відшкодування становить: 18229 грн 34 коп. - 14000 грн 00 коп. = 4229 грн 34 коп.

В результаті вищеописаних неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 завдана моральна шкода у вигляді порушення звичного способу життя, душевних страждань з приводу стану його дружини ОСОБА_3 , яка в результаті дорожньо-транспортної пригоди, скоєної з вини відповідача, зазнала психологічної травми.

Копіями відповідних свідоцтв та довідки про склад сім`ї, виданої ЖЕД м. Городні, підтверджено, що ОСОБА_2 одружений з ОСОБА_8 , і вони мають дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. 45, 50, 47, 48).

Відповідно до копії довідки № 17 від 19.02.2019 ТОВ «Етнопродукт», дружина відповідача - ОСОБА_8 з 27.12.2018 по цей час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (арк. 51).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Суд погоджується з висновком автотоварознавчого дослідження № 3257 від 11.07.2018, який виконано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , так як він відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, що затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/9092 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395) з наступними змінами, тобто він є належним і допустимим доказом у справі, який нічим не спростовано.

Згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 грн 00 коп. на одного потерпілого (п. 9.2 ст. 9), моральна шкода, заподіяна внаслідок ушкодження майна потерпілому, в силу ст. 26-1 цього Закону страховиком не відшкодовується.

Розмір збитку, завданого пошкодженням належного позивачеві автомобіля «Toyota RAV 4», державний реєстраційний № НОМЕР_3 , (у сумі 18229 грн 34 коп.) не перевищує встановленого законом ліміту відповідальності страховика (в розмірі 50000 грн 00 коп.). Отже ПрАТ СТ «Гарантія» зобов`язане виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування у зв`язку з страховим випадком, який стався 01.07.2018 з вини ОСОБА_2 , у сумі 18229 грн 34 коп. Натомість воно виплатило його у сумі 14000 грн 00 коп. Тобто ПрАТ СТ «Гарантія» неправомірно не відшкодовано ОСОБА_1 . 4229 грн 34 коп. Апеляційний суд дійшов цього висновку з урахуванням і такого:

- договір узгодження розміру страхової виплати (страхового відшкодування) від 17.07.2018 між ПрАТ СТ «Гарантія» та ОСОБА_1 укладено без участі ОСОБА_2 і його укладено всупереч п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так як цим договором погіршено (звужено) права ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у порівнянні з правами, які вони мають як споживачі послуг ПрАТ СТ «Гарантія» згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»;

- у ході розгляду справи не встановлено, що ОСОБА_1 втратив можливість отримати недоплачене страхове відшкодування в сумі 4229 грн 34 коп. від ПрАТ СТ «Гарантія»;

- стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 недоплаченого страхового відшкодування в сумі 4229 грн 34 коп. суперечитиме ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». До того ж, згідно з ст. 19 Конституції України, в силу наведених вище норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та описаних вище обставин справи з ОСОБА_2 не може стягнуто на користь ОСОБА_1 недоплачене йому ПрАТ СТ «Гарантія» відшкодування шкоди в сумі 4229 грн 34 коп., оскільки ОСОБА_2 не може бути примушено робити те, що не передбачено законодавством.

Отже висновок суду І інстанції про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди є вірним, але мотиви, з яких війн дійшов такого висновку, є хибними.

Виходячи з встановлених по справі та описаних вище характеру і способу завдання відповідачем позивачеві втрат немайнового характеру, а також тривалість їх перетерплювання, апеляційний суд доходить висновку, що розмір відшкодування цих витрат судом І інстанції визначено в заниженому розмірі. Виходячи з наведеного і з сімейного стану відповідача, який неабияк впливає на можливість останнього відшкодувати завдану ним шкоду, апеляційний суд вважає, що відповідач має відшкодувати позивачеві моральну шкоду в сумі 3000 грн 00 коп.

В порядку ч. 13, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України апеляційний розподіляє судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог позовної сторони.

Законність і обґрунтованість рішення суду І інстанції перевірено в межах доводів апеляційної скарги і підстав застосування приписів ч. 4 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2019 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди і в частині розміру відшкодування моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , збільшивши його до 3000 (трьох тисяч) грн 00 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягти з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 341 (триста сорок одну) грн 04 коп. на відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: