Справа № 2-925/12
Провадження № 6/524/65/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

з участю секретаря Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці подання головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Загребельного А.Ю. про виділ частки у майні, що належить боржнику ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Загребельний А.Ю. звернувся до суду із поданням про виділ частки у майні, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Подання мотивує тим, що на виконанні у Автозаводському відділі державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 44852717 з примусового виконання виконавчого листа № 2-925/2012, виданого 10.05.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімумудля дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення сином повноліття. Станом на 01.01.2019 року заборгованість по виконавчому провадженню становить 153 430,28 грн. Проведеною перевіркою сімейного стану боржника було встановлено, що боржник з 03.10.2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , якій на праві приватної власності належить:

-земельна ділянка площею 0,2452 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення: договір купівлі-продажу № 1-645 від 23.12.2016 року.

-житловий будинок загальною площею 48,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення: договір купівлі-продажу № 1-643 від 23.12.2016 року.

-кімнати, об`єкти житлової нерухомості, житловою площею 25,5 кв.м (кімната 1-а площею 12,2 кв.м АДРЕСА_2 кімната АДРЕСА_3 площею 13,4 кв.м), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 . Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу № 3233, виданий 11.12.2017 року.

Іншого майна, на яке можна було б звернути стягнення для погашення вказаного вище боргу, за боржником не виявлено. З урахуванням наведеного, виконавець просить виділити частку у спільному сумісному майні подружжя, що належить ОСОБА_1 , та на яку державному виконавцю необхідно звернути стягнення.

Державний виконавець надав суду заяву про слухання справи без його участі, заяву підтримав, просив задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату розгляду повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв. На адресу суду направив відзив за заяву, свою позицію аргументував тим, що усе вказане у поданні виконавцем майно, придбано ОСОБА_2 за власні кошти та є особистим її майном, що підтверджується договорами купівлі-продажу.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не з`явилася, про дату розгляду повідомлялася належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляла.

Заінтересована особа ОСОБА_3 до суду не з`явилася, про дату розгляду повідомлялася належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляла.

Відповідно до ч. 2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив наступні обставини справи.

На виконанні у Автозаводському відділі державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 44852717 з примусового виконання виконавчого листа № 2-925/2012, виданого 10.05.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення сином повноліття. Станом на 01.01.2019 року заборгованість по виконавчому провадженню становить 153 430,28 грн.

25.09.2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що повідомлено боржника, однак боржник рішення суду самостійно не виконує, на виклики до ДВС не з`являється.

Проведеною перевіркою сімейного стану боржника було встановлено, що боржник з 03.10.2014 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.

За змістом ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України визначено, що об?єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За правилами ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частина 3 ст. 368 ЦК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Спосіб та порядок поділу спільного сумісного майна подружжя зазначені в ст. 71 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві особистої приватної власності:

-земельна ділянка площею 0,2452 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення: договір купівлі-продажу № 1-645 від 23.12.2016 року.

-житловий будинок загальною площею 48,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення: договір купівлі-продажу № 1-643 від 23.12.2016 року.

-кімнати, об`єкти житлової нерухомості, житловою площею 25,5 кв.м ( АДРЕСА_5 1-а площею 12,2 кв.м АДРЕСА_2 кімната АДРЕСА_3 площею 13,4 кв.м), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 . Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу № 3233, виданий 11.12.2017 року.

Відповідно до п. 9 договору купівлі-продажу кімнат № 3233 від 11.12.2017 року, п. 4 договору купівлі-продажу житлового будинку № 1-643 від 23.12.2016 року та п. 4.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1-645 від 23.12.2016 року, усе майно є предметом особистої приватної власності, як таке, що придбане за особисті кошти ОСОБА_2

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про неможливість виділення частки боржника у такому майні.

Керуючись ст. 443 ЦПК України, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Загребельного А.Ю. про виділ частки у майні, що належить боржнику ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Повний текст ухвали буде виготовлено - 20.05.2019 року.

Суддя