Справа № 2-1891/10
Номер провадження 6/404/185/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Мосійчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по справі № 2-1891/10 за повозом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, якою просить визнати виконавчий лист №2-1891 від 27.10.2010 року, який виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2010 року у справі № 2-1891/10 було задоволено вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 747 802,51 грн. та судового збору в розмірі 910,00 грн., а всього 748 712,51 грн.

06.07.2016 року постановою Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кіровограда Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області за вказаним виконавчим листом було відкрите виконавче провадження № 51564909.

Відповідно до повідомлення від 14.10.2014 року № 16-08/1814, банком відшкодовано непогашену частину кредитної заборгованості за кредитним договором № 542 від 07.09.2007 року, у розмірі 92 334,93 дол. США, за рахунок резерву, відповідно до вимог законодавства та відображено цю інформацію у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ).

06.11.2015 року Кіровоградською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області на підставі акту № 350/17-05/ від 26.10.2015 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року було прийняте податкове повідомлення-рішення № .

За висновками Акту перевірки, ОДПІ було визначено за порушення пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України та донараховане грошове зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 203 032,11 грн. і застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 50 758,03 грн.

Як зазначено в Акті перевірки, в 2014 році ОСОБА_1 отримала доходи від Філії Кіровоградського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» за ознакою «126» -у вигляді боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням у 4-му кварталі 2014 року у сумі 1 195 739,46 грн.

Листом філії Кіровоградського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 03.06.2015 року № 18/3-17/200 підтверджено достовірність даних, зазначених в звіті 1 ДФ податковий розрахунок сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платника податку, і сум утриманого з них податку по фізичній особі ОСОБА_1 .

Таким чином, з огляду на підтверджені Актом перевірки та повідомленням банку від 14.10.2014 року № 16-08/1814, непогашена частина кредитної заборгованості за кредитним договором № 542 від 07.09.2007 року, анульована банком за рахунок власного резервного фонду.

Враховуючи викладене, заявник вважає, що виконавчий лист № 2-1891 від 27.10.2010 року, який виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда, повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.05.2019 року заяву було прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 28.05.2019 року /а.с. 175/.

В судове засідання стягувач та боржники не з`явились, повідомлялись судом про час та місце розгляду справи належним чином.

Представник ВАТ «Державний ощадний банк України» надав до суду заяву, якою просив справу розглянути без його участі. Також через канцелярію суду надано відзив, яким стягувач просив відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, так як згідно п. 7 Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості з рахунок резерву, затвердженого постановою правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 172, відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента. Банк зобов`язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості. Тобто, банк зберігає за собою право вжити повний комплекс заходів щодо стягнення в подальшому кредитної заборгованості відповідно до чинного законодавства України.

Вказує, що посилання заявника на Інструкцію 2018 року є недоречним, оскільки спірні правовідносини мали місце у 2014 році та регулювались чинним на той час Порядком відшкодування банками України безнадійної заборгованості з рахунок резерву, затвердженого постановою правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 172.

Крім того, зміст п.14 Інструкції 2018 року, на яку посилається заявник, про те, що банк припиняє визнання фінансового активу або групи фінансового активів, якщо відбулося списання за рахунок резерву не вказує на те, що банк припиняє визнання зобов`язання боржника ОСОБА_1 внаслідок погашення заборгованості, тому твердження заявника про анулювання її боргу перед ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі якого діє філія-Кіровоградське обласне управління, є помилковим.

Таким чином, визнання на підставі Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості з рахунок резерву, затвердженого постановою правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 172 кредитної заборгованості банку безнадійною та списання її за рахунок резерву не припиняє зобов`язання в розумінні ст. 605 ЦК України, шляхом звільнення (прощення боргу) кредитором боржника ОСОБА_1 від її обов`язків.

Крім того, представник стягувача просив застосувати строк позовної давності в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого листа №2-1891/2010 р., виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда 27.10.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі якого діє філія-Кіровоградське обласне управління, заборгованості в сумі 747 802,51 грн. та судових витрат в розмірі 910 грн., а всього 748 802, 51 грн.

Згідно ч. 3 ст. 432 ЦПК неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07.09.2007 року між філією-Кіровоградське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 542 щодо надання останній кредиту в сумі - 99000 доларів США на 84 місяців, термін остаточного погашення кредиту 07 вересня 2014 року, з відсотковою ставкою 12 % річних, відповідно до п.п.1.1.,1.5 кредитного договору. Відповідно до п.1.3. Кредит був наданий готівкою для здійснення оплати за автомобіль Лексус, LX 470.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задоволено повністю; стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі якого діє Кіровоградське обласне управління, м. Кіровоград, вул. Декабристів, 9 - 606565 грн. 01 коп. основного боргу по кредиту, 54070 грн. 28 коп. простроченої заборгованості по кредиту, 74859 грн. 70 коп. відсотків за користування кредитом, 12307 грн. 52 коп. пені, по 850 грн. із кожного судового збору та по 60 грн. із кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Внаслідок несплати кредитної заборгованості, від дати ухвалення рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2010 року (справа №2-1891/10) Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу з дня ухвалення рішення суду від 08.06.2010 року.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.10.2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства « Державний Ощадний Банк» 76860,13грн заборгованості за кредитним договором.

Постановою державного виконавця Фортечного ВДВС міста Кіровоград ГТУЮ Кіровоградської області від 06.07.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1981/10, виданого 27.10.2010 року /а.с. 167/.

На підставі рішення прийнятого відповідно до постанови правління ПАТ «Ощадбанк» № 737 від 29.09.20І4 року «Про відшкодування безнадійної заборгованості за рахунок резерву, філією відшкодовано за рахунок резерву, який сформовано в повному обсязі в сумі 92 334,93 дол. США грн. безнадійну заборгованість фізичної особи ОСОБА_1 за кредитним договором №542 від 07 09.2007 року (філія - Кіровоградське обласне управління ПАТ ''Ощадбанк''), а саме: заборгованість за основним боргом за кредитом, яка обліковується на рахунку № НОМЕР_4 у сумі 64 829 дол. США; заборгованість за нарахованими доходами, яка обліковується на рахунку № НОМЕР_5 . у сумі 27 505,80 дол. США. Відшкодовану безнадійну заборгованість за основним боргом та нарахованим доходам обліковувати на позабалансових рахунках №9611.

Відповідно до зазначеної постанови - філію-Кіровоградське управління ПАТ «Ощадбанк» зобов`язано вжити повний комплекс заходів щодо стягнення відшкодованої за рахунок резерву безнадійної заборгованості згідно з вимогами Положення про організацію роботи з проблемними активами в установах ПАТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління ПАТ «Ощадбанк» від 21.05.2012 року №284, та повідомити ОСОБА_1 про відшкодування за рахунок страхового резерву кредитної заборгованості зі збереженням права ПАТ «Ощадбанк» вжити повний комплекс заходів щодо стягнення в подальшому кредитної заборгованості відповідно до чинного законодавства України.

На адресу місця проживання ОСОБА_1 філією - Кіровоградське обласне управління ПАТ ''Ощадбанк» направлено повідомлення №16-08/1814 від 14.10.2014 року, в якому зазначено про непогашену частину кредитної заборгованості у розмірі 92 334, 93 дол. США було відшкодовано банком за рахунок резерву відповідно до вимог законодавства та відображено інформацію у податковому розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на їсть платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ).

06.11.2015 року Кіровоградською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області на підставі акту № 350/17-05/ від 26.10.2015 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року було прийняте податкове повідомлення-рішення № /а.с. 167а-172/.

За висновками Акту перевірки, ОДПІ було визначено за порушення пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України та донараховане грошове зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 203 032,11 грн. і застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 50 758,03 грн.

Як зазначено в Акті перевірки, в 2014 році ОСОБА_1 отримала доходи від Філії Кіровоградського обласного управляння ПАТ «Державний ощадний банк України» за ознакою «126» -у вигляді боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням у 4-му кварталі 2014 року у сумі 1 195 739,46 грн.

У відповідності до ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Матеріально-правові підстави полягають у припиненні обов`язку боржника. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Постановою правління Національного банку України від 01.06.2011 року № 172 затверджено Порядок відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 17 червня 2011 року № 722/19460 (далі Порядок), яка діяла на момент списання банком безнадійної заборгованості.

Згідно з пунктом 1 Порядку встановлені правила відшкодування (списання) банками України згідно з пунктами 159.2 та 159.4 статті 159 розділу III Податкового кодексу України за рахунок створеного страхового резерву заборгованості, яка визначена безнадійною відповідно до методики, установленої Національним банком України.

Відповідно до пункту 6 Порядку банк відображає в бухгалтерському обліку відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку.

Пунктом 7 Порядку визначено, що відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента. Банк зобов`язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.

Відповідно до підпункту 159.2.1 пункту 159.2 статті 159 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), банки та небанківські фінансові установи, крім страхових компаній, недержавних пенсійних фондів, корпоративних інвестиційних фондів та адміністраторів недержавних пенсійних фондів, формують резерви для відшкодування можливих втрат за всіма видами кредитних операцій (за винятком позабалансових, крім гарантій) коштами, розміщеними на кореспондентських рахунках в інших банках, придбаними цінними паперами (у тому числі іпотечними сертифікатами з фіксованою дохідністю), іншими активними банківськими операціями згідно із законодавством, включаючи нараховані за всіма цими операціями проценти та комісії (далі - страховий резерв). Страховий резерв формується та списується банком самостійно в розмірі та порядку, передбаченими методикою, яка визначається для банків Національним банком України, а для небанківських фінансових установ - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку відповідно до повноважень та включається до складу витрат.

Згідно з підпункту 159.4.1 пункту 159.4 статті 159 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) за рахунок створеного страхового резерву банк відшкодовує заборгованість, яка визначена безнадійною відповідно до методики, встановленої Національним банком України. Порядок відшкодування безнадійної заборгованості за рахунок страхових резервів для банків встановлюється Національним банком України за погодженням із Міністерством фінансів України.

В пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 Цивільного кодексу України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України.

Таким чином, зміст нормативних документів, на підставі яких приймалось рішення банку про визнання кредитної заборгованості позивача безнадійною та списання її за рахунок резерву, не є припиненням зобов`язань в розумінні статті 605 Цивільного кодексу України, що регулюють питання зобов`язань внаслідок прощення боргу кредитором, процедуру оформлення припинення зобов`язання за цих підстав, з урахуванням кредитного договору, термін дії якого не сплив, правового регулювання, питань оподаткування тощо.

В даному випадку боргові зобов`язання відповідача перед банком не можна вважати погашеними. Відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не свідчить про припинення зобов`язання в цій частині, зокрема шляхом прощення боргу кредитором.

Відповідно до підпункту 164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення про анулювання боргу та включає суму анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано, такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Оскільки відшкодування банком за рахунок свого страхового резерву кредиторської заборгованості позивача не є припиненням зобов`язання останнього, як боржника, перед кредитором, за таких обставин, суд враховуючи викладене, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви.

Крім того, суд зазначає, що твердження представника ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління про застосування наслідків пропущення строку позовної давності не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки судом розглядається заява в поряду розгляду процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, а не позовна заява.

За вказаного, заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 260, 353, 354, 432 ЦПК України, суд,-УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по справі № 2-1891/10 за повозом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору кредиту відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Повний текст ухвали складено 31.05.2019 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда В. В. Мохонько