Номер провадження: 22-ц/813/3494/19
Номер справи місцевого суду: 523/4053/18
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 15 листопада 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрпластик» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в подальшому уточнивши його, просив стягнути з відповідача на його користь заробітну плату в сумі 299570,21 грн., компенсацію за 16 днів невикористаної відпустки в сумі 33437,70 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку (07.12.2017-05.10.2018) - 2248571,20 грн., всього 2581579,11 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначав, що він з 07.02.2017 року по 07.12.2017 року знаходився у трудових відносинах з ПАТ «Укрпластик», був прийнятий на посаду головного інженера. 07.12.2017 року він був звільнений на підставі ст.38 КЗпП за власним бажанням. За час роботи відповідач не в повному обсязі виплатив йому заробітну плату за період з вересня 2017 року по день звільнення, компенсацію за невикористану відпустку, а також середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 07.12.2017 року по 22.03.2018 року.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1 просив задовольнити позов.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 15.11.2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрпластик» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку - відмовлено.

Вважаючи рішення суду постановленим з порушенням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 15.11.2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1)неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; 3)невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; 4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає .

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача головним інженером з 07.02.2017 року по 07.12.2017 року.

У відповідності до ст.ст.115, 116 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно зі ст.47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

З довідок наданих відповідачем вбачається, що він виконав вимоги ст.ст.115, 116, 47 КЗпП, та заборгованість по заробітній платі та за невикористану відпустку перед позивачем відсутня. Позивачем не були спростовані вказані довідки, клопотання про проведення бухгалтерської експертизи заявлено також не було.

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача не містять обґрунтування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, та, відхиляючи доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно було встановлено судом першої інстанції, позивач був прийнятий на роботу на посаду головного інженера ПАТ «Укрпластик» з 07.02.2017 року, згідно з наказом №42-л/с від 30.01.2017 р.

В наказі №42-л/с від 30.01.2017 р. зазначено, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду головного інженера із посадовим окладом згідно зі штатним розписом ПАТ«Укрпластик». Про ознайомлення та погодження із умовами, викладеними в наказі, свідчить особистий підпис ОСОБА_1 на наказі.

Позивач був працевлаштований на загальних підставах, окремий трудовий договір не укладався.

Відповідно до штатного розпису ПАТ«Укрпластик» посадовий оклад головного інженера складав 28000 грн., що підтверджується витягом із штатного розпису ПАТ«Укрпластик».

Відповідно до внутрішньої політики ПАТ«Укрпластик» при працевлаштуванні позивач підписав документ «Письмо новому сотруднику ОАО «Укрпластик», в якому були зазначені основні правила запроваджені на підприємстві, зазначено посаду і розмір посадового окладу в розмірі 28000 грн. Особистим підписом ОСОБА_1 підтвердив отримання, ознайомлення і узгодження умов, викладених в документі.

Також інформованість ОСОБА_1 щодо розміру власного посадового окладу підтверджується копіями розрахункових листків за весь період його роботи в ПАТ«Укрпластик». Аналогічна інформація щодо розміру посадового окладу зазначена в розрахунковому листі, що був отриманий позивачем при звільненні.

Отже, вимоги ОСОБА_1 щодо належних йому виплат в іншому розмірі ніж встановлені документами, які були підписані ним при працевлаштуванні, суперечать фактичним обставинам, наявним документам і є безпідставними.

Заявлена вимога позивача про належну до сплати суму компенсації за 16 днів невикористаної відпустки є необґрунтованою, суперечить дійсним обставинам і наявним доказам.

У день звільнення, ОСОБА_1 був звільнений наказом №478-л/с від 06.12.2017 р., ПАТ«Укрпластик» провело повний розрахунок і перерахування належних позивачеві виплат, до яких увійшла і компенсація за 16 днів невикористаної відпустки.

Дана обставина підтверджується Розрахунком відповідача щодо суми грошової компенсації за дні невикористаної відпустки відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р., остаточним розрахунком суми заробітної плати, що належить до виплати працівнику при звільненні згідно зі ст.116 КЗпП України, платіжним дорученням про здійснення перерахунку грошових коштів на рахунок позивача, розрахунковим листом та поточною випискою за контрактом.

На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є безпідставними, оскільки з позивачем у відповідності до вимог ст.ст.115, 116, 47 КЗпП проведено повний розрахунок.

За обставинами даної справи підставами позовних вимог та доводами апеляційної скарги виступають посилання ОСОБА_1 на те, що відповідачем не було проведено повного розрахунку з ним при звільнення.

Разом з тим, колегія суддів не може прийняти до уваги такі доводи апелянта, оскільки належних доказів на підтвердження непроведення повного розрахунку з позивачем, матеріали справи не містять.

Посилання ОСОБА_1 на перемовини та копії електронного листування щодо запрошення на роботу не мають відношення до факту його офіційного працевлаштування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем ні в суді першої інстанції, ані суді апеляційної інстанції не надано доказів та не доведено обставин, які підтверджують інший розмір належних йому виплат, ніж розмір з яким він був ознайомлений під підпис.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ч.6 ст.81 ЦПК України.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, доводи апелянта, оскільки судом першої інстанції були правильно застосовані норми діючого законодавства, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 15.11.2018 року в частині мотивування на підставі ст.376 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.374, 376, 381-384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 15 листопада 2018 року - змінити у мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови, в іншій частині залишити рішення без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 травня 2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький