ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5911/19 Справа № 175/4436/18 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року про визнання судового наказу від 14 листопада 2018 року таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 у листопаді 2018 року звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання спільної дитини, посилаючись на те, що на даний час дитина проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні.

14 листопада 2018 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 13 листопада 2018 року.

25 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про визнання судового наказу від 14 листопада 2018 року таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на те, що дитина фактично проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується рішенням суду від 14 травня 2014 року, тоді як батько дитини ухиляється від сплати аліментів.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року судовий наказ від 14 листопада 2018 року виданий за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів визнано таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2014 року (справа № 175/783/14-ц) задоволено позовні вимоги про стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначеним рішення суду встановлено, що діти знаходяться на утриманні матері, а батько добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Факт проживання сина ОСОБА_3 разом з матір`ю підтверджується довідкою виданою виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради від 19 лютого 2019 року, а також Актом обстеження житлово-побутових умов проживання учня 9-А класу НВК техніко-економічного ліцею № 61 - ОСОБА_3 .

Доказів які б спростували наведені обставини апелянтом надано не було.

Рішення суду від 14 травня 2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 є чинним. Боржник за вказаним рішенням суду, тобто - ОСОБА_1 не звільнений від обов'язку утримувати дитину, що можливо тільки за рішенням суду, відповідно до ст. 188 Сімейного Кодексу України.

На виконання рішення суду від 14 травня 2014 року у Дніпровському відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області відкрите виконавче провадження ВП № 44088878 від 18 липня 2014 року.

ОСОБА_1 ухиляється від сплати аліментів і станом на 01 лютого 2019 року заборгованість по аліментам складає 87 663,54 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця Ващинської М.М.

Встановивши наведені обставини колегія суддів приходить до висновку, що враховуючи ухвалене рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 процесуальним законом не передбачено звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на свою користь на утримання цієї дитини. За своєю правовою природою наказне провадження є вирішення безспірних заявлених вимог, однак спір щодо стягнення алміентів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 вже вирішувався в позовному провадженні, за результатми розгляду якого ухвалене судове рішення яке на час видачі оскаржуваного судового наказу було чинним. Отже, вирішення питання щодо зміни стегнення аліментів на користь спільної дитини не може бути розглянуте у наказному провадженні.

За приписами ст. 173 ЦПК України суд може визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню. В порядку встановленому ст.ст. 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи наведені норми та обставини справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Підстав для скасування ухвали суду та постановлення нової про відмову в задоволенні заявленої заяви, як про це просить відповідач, не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачає.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров