У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 295/9314/18

провадження № 61-47782ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєв С. Ю., Штелик С. П., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року у справі за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом в інтересах ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 251 487,80 грн, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на день звернення до суду 9 500,00 дол. США.

У серпні 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову та просила накласти арешт на належний на праві власності ОСОБА_4 вантажний транспортний засіб фургон-рефрижератор DAF CF 85, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; вантажний транспортний засіб бортовий RENAULT MIDLUM, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; легковий пасажирський автомобіль FIAT SCUDO, 2003 року виготовлення, ідентифікатор ТЗ НОМЕР_3 ; причеп легковий ШЗК турист, 1996 року виготовлення, ідентифікатор НОМЕР_5.

Заява обґрунтована тим, що з січня 2018 року відповідач не виконує зобов`язання за договором позики та безпідставно користується належними позивачу коштами. Відповідач має намір продати належні йому транспортні засоби, що вбачається із сайту оголошень, а відчуження вказаного рухомого майна значно ускладнить відновлення порушених прав позивача.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2018 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року, заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково. Накладено арешт на вантажний транспортний засіб бортовий RENAULT MIDLUM, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік виготовлення 2005, ідентифікатор ТЗ НОМЕР_6, який належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ).

Судові рішення мотивовано тим, що заявником надано докази, які вказують на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому наявні, передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що позивач не надав жодного доказу про те, що є достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, що існує реальна загроза його невиконання чи утруднення виконання. Наявні у матеріалах справи фотокопії не відповідають вимогам статті 100 ЦПК України та не можуть бути належними доказами. Крім того, засоби забезпечення позову є явно не співмірними заявленим позовним вимогам: предметом позову є стягнення гривневого еквіваленту - 9 500,00 дол. США, а вартість автомобіля RENAULT MIDLUM, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 за висновками суду - 13 000,00 дол. США. Також судом не залучено до участі в розгляді справи іншого співвласника автомобіля, а саме його дружину - ОСОБА_5 ..

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 в позовній заяві просить стягнути із ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 251 487, 80 грн, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ на день звернення до суду 9 500 доларів США.

Таким чином між сторонами існує спір щодо повернення боргу.

Відтак, у разі неповернення коштів ОСОБА_2 , в майбутньому у разі задоволення позовних вимог, останній може повернути позичені кошти за рахунок транспортного засобу, який є предметом забезпечення.

Згідно листа Головного сервісного центру МВС України від 18 травня 2018 року № 31/287аз серед інших транспортних засобів за ОСОБА_1 зареєстровано вантажний транспортний засіб бортовий RENAULT MIDLUM, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік виготовлення 2005, ідентифікатор ТЗ НОМЕР_6

Ринкова вартість вантажного транспортного засобу бортовий RENAULT MIDLUM коливається від 10 000,00 дол. США до 20 000,00 дол. США. Зокрема, автомобіль, на який накладено арешт виставлений на продаж за 13 000,00 дол. США, що підтверджується витягом із інтернет - ресурсу.

Відповідно до статей 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, урахувавши наведені норми процесуального права та обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки власник майна на даний час має право відчужити своє майно, тому доцільно застосувати заходу забезпечення позову у вигляді арешту майна та накласти арешт на майно ОСОБА_1 в межах ціни позову.

Доводи касаційної скарги про неспівмірність заходів забезпечення та не залучення до участі в розгляді справи іншого співвласника автомобіля є аналогічними доводам апеляційної скарги, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

За приписом статті 389 ЦПУ України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З урахування того, що касаційна скарга є необґрунтованою, висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального законодавства, тому колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2018 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року у справі за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик