Ухвала

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 644/7274/17

провадження № 61-7632ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатну сестру,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

АналізЄдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, у якому просила стягнути аліменти на її корить у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом і довічно зі свого брата ОСОБА_2

Позовна заява мотивована тим, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи, єдиним її доходом є пенсія, інших джерел доходу не має. Є одинокою особою, незаміжня, інших близьких родичів, які б її могли підтримати, не має, живе одна в будинку померлих батьків. Отримувана нею пенсія не забезпечує необхідного мінімуму. В зв'язку з необхідністю витрачати значні кошти на лікування їй ледь вистачає коштів на харчування. Побутовими предметами першої необхідності та іншими необхідними речами забезпечити себе не може, змушена звертатися за допомогою до сторонніх осіб, позичає гроші до наступної пенсії. В свою чергу, її брат не має на утриманні непрацездатних членів родини, має стабільний дохід, отримуючи пенсію військовослужбовця та за відомими їй даними працює. Однак за таких складних життєвих умов брат допомогу їй не надає, а натомість вона зазнає від нього фізичних та моральних знущань.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 11 березня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

10 квітня 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 березня 2019 року, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, а справу направити для продовження розгляду. При цьому посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не дослідили обставини, що мають значення для справи та не надали належної правової оцінки всім доказам у справі, що містяться у позові, запереченнях на відзив. Указане має істотне значення для вирішення справи. Крім того, суди неправильно тлумачать частину другу статті 267 СК України.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення ухвалене у справі про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом і довічно.

Отже, справа № 644/7274/17 не є справою з ціною позову, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 644/7274/17 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатну сестру.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат