Провадження № 2/344/1892/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Бабій О.М.,

секретаря Орнат Л.І.,

за участі представників позивача Бересневої Н ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Н.С., представника відповідача Стецюк С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, неустойки за прострочення сплати аліментів та індексації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд із наведеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10 квітня 2012 року Апеляційним судом Івано-Франківської області було прийнято рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 800 грн. щомісячно починаючи з 03.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. 23.05.2012 року старшим державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.06.2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду від 27.07.2015 року розмір аліментів, що стягувались з відповідач було змінено, ухвалено стягувати 1/3 частину від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач добровільно аліменти на сплачує, станом на 01.11.2018 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 10 838 грн. 31 коп. Вказану заборгованість слід стягнути з відповідача в судовому порядку.

У зв`язку з несплатою аліментів з відповідача також слід стягнути неустойку (пеню) у розмірі 82 342 грн. 31 коп. за період з 01.01.2015 року по 02.11.2018 року, що підтверджується висновком спеціаліста та індексацію аліментів за період з 01.01.2015 року по 27.06.2015 року в розмірі 1 823 грн. 40 коп.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву із якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки в нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів сумі 10 838 грн. 31 коп. Якщо немає заборгованості, то немає підстав для стягнення неустойки (пені), крім того, позивачкою невірно розраховано суму пені, оскільки згідно чинного законодавства пеня неможе стягуватись більше 100% заборгованості. Відповідальність платника аліментів настає лише за наявності вини цієї особи, але у діях ОСОБА_5 відсутня вина у наявності заборгованості, так як вона утворилась з незалежних від нього причин.

Представник позивача подала відповідь на відзив із якого вбачається, що представник не погоджується із доводами відповідача, оскільки відзив носить характер його суб`єктивних суджень, які ним же надумані. Відповідач фактично визнає, що в нього існує заборгованість по сплаті аліментів , однак не погоджується із сумою, а вказує суму 4 838 грн. 31 коп.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали з мотивів наведених у ньому, просили позов задоволити, крім того, представник позивача ОСОБА_6 просила стягнути з відповідача витрати, що пов`язані з розглядом справи в розмірі 12 759 грн. 28 коп.

Представник відповідачав судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити з підстав наведених у відзиві, витрати,що пов`язані з розглядом справи в розмірі 12 759 грн. 28 коп. вважає необґрунтованими.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановленонаступне.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.04.2012 року скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 16.02.2012 року та позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково. Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 ни аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 03.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13).

23.05.2012 року старшим державним виконавцем відкрито виконавче провадження на виконання рішення суду (а.с.14).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.06.2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.07.2015 року, частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та вирішено змінити розмір аліментів з 800 грн. на 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили 27.08.2015 року (а.с.15-20).

Отже, як вбачається із наведених вищих рішень судів, з відповідача з 03.01.2012 року до 26.08.2015 року стягувались аліменти в розмірі 800 грн., з 27.08.2015 року аліменти стягуються в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів.

З 27.08.2015 року розмір аліментів розраховувався державним виконавцем залежно від розміру середньої заробітної плати працівників для місцевості.

Як вбачається із розрахунку зі сплати аліментів наданого головним державним виконавцем Кузик І.І., розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.11.2018 року становить 10 838 грн. 31коп. (а.с.25).

Відповідачем до відзиву надано копію розрахунку зі сплати аліментів, який також надано головним державним виконавцем Кузик І.І. станом на 01.11.2018 року, розмір заборгованості становить 4 838 грн. 31 коп.(а.с.61).

Представником позивача 17.12.2018 року надано суду розрахунок зі сплати аліментів станом на 01.12.2018 року, розмір заборгованості становить 7 390 грн. 31 коп. (а.с.90).

Представником позивача також надано розрахунок зі сплати аліментів станом на 01.05.201 року, розмір заборгованості становить 7 262 грн. 98 коп.

Отже, в матеріалах справи є чотири розрахунки зі сплати аліментів з різними сумами заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_7 Є.Я.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд приймає як доказ заборгованості розрахунок зі сплати аліментів наданий позивачем до позовної заяви (а.с.25), оскільки в ньому найбільш повно вказано суми зі сплати аліментів та періоди, починаючи з 03.01.2012 року.

Наступні розрахунки надані сторонами містять інформацію про сплату аліментів за останні періоди, а не з початку стягнення аліментів.

Отже, станом на 01.11.2018 року у відповідача була наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 10 838 грн. 31 коп., що підтверджується розрахунком зі сплати аліментів (а.с.25).

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини у сумі 10 838 грн. 31 коп. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості за аліментами. Задоволення позовних вимог в цій частині призведе до подвійного стягнення аліментів.

Що стосується вимоги позивача про стягнення неустойки (пені) в розмірі 82 342 грн. 31 коп., то судом встановлено наступне.

Позивач обґрунтовує розмір пені висновком спеціаліста незалежної аудиторської фірми «Аудит-Сервіс ІНК» (а.с.26-33).

Але, розрахунок проведений спеціалістом є невірним виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Всупереч вказаній нормі права позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню), що перевищує 10% заборгованості.

Як вбачається із постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Позивач просить стягнути неустойку (пеню) за період з 01.01.2015 року по 02.11.2018 року.

Але, рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.06.2015 року вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 95 000 грн. пені за прострочення сплати аліментів з 25.04.2012 року по 06.02.2015 року (а.с.64-66).

Тому період за який підлягає стягнення неустойка (пеня) є з 07.02.2015 року по 02.11.2018 року, оскільки відповідач ОСОБА_4 свої зобов`язання по сплаті аліментів належним чином не виконував у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 10 838 грн. 31 коп.

Отже, суманеустойки (пені), яку слід стягнути з відповідача розраховується так:

Лютий 2015 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня;

Березень 2015 року: 800*1%*31= 248 грн.;

квітень 2015 року: 800*1%*30= 240грн.;

травень 2015 року: 800*1%*31= 248 грн.;

червень 2015 року: 340,86*1%*30= 102грн. 25 коп.;

липень 2015 року: 406*1%*31= 125грн. 86 коп.;

серпень 2015 року: 406*1%*31= 125грн. 86 коп.;

вересень 2015 року: 459,33*1%*30= 137грн. 80 коп.;

жовтень 2015 року: 459,33*1%*31= 142грн. 39 коп.;

листопада 2015 року: 1,35*1%*30= 40 коп.;

грудень 2015 року: 13,57*1%*31= 4грн. 20 коп.

Загальна сума неустойки (пені) за 2015 рік становить 1374 грн. 76 коп.

Січень 2016 року: 43,42*1%*31= 13грн. 46 коп.;

лютий2016 року: 48,40*1%*29= 14грн. 09 коп.;

березень2016 року: 459,33*1%*31= 142грн. 39 коп.;

квітень2016 року: 459,33*1%*30= 137грн. 79 коп.;

травень2016 року: заборгованість по сплаті аліментів відсутня;

червень2016 року: 33,59*1%*30= 10грн. 07 коп.;

липень2016 року: 483,33*1%*31= 149грн. 83 коп.;

серпень2016 року: 77,64*1%*31= 24грн. 06 коп.;

вересень2016 року: заборгованість по сплаті аліментів відсутня;

жовтень2016 року: 483,33*1%*31= 149грн. 83 коп.;

листопад2016 року: 23,33*1%*30= 6грн. 99 коп.;

грудень2016 року: 23,33*1%*30= 72грн. 33 коп.

Загальна сума неустойки (пені) за 2016 рік становить 720 грн. 84 коп.

Січень 2017 року: заборгованість по сплаті аліментів відсутня;

лютий2017 року: заборгованість по сплаті аліментів відсутня;

березень2017 року: заборгованість по сплаті аліментів відсутня;

квітень2017 року: 1066,67*1%*30= 320грн.;

травень 2017 року: 426,67*1%*31= 132 грн. 26 коп.;

червень 2017 року: 1066,67*1%*30= 320грн.;

липень 2017 року: 573,33*1%*31= 177 грн. 73 коп.;

серпень 2017 року: 625,52*1%*31= 193 грн. 91 коп.;

вересень 2017 року: 1525*1%*30= 457 грн. 50 коп.;

жовтень 2017 року: 471,98*1%*31= 146 грн. 31 коп.;

листопад 2017 року: 2259*1%*30= 677 грн. 70 коп.;

грудень 2017 року: 2259*1%*31= 700 грн. 29 коп.

Загальна сума неустойки (пені) за 2017 рік становить 3125 грн. 70 коп.

січень2018 року: 1394,67*1%*31= 432грн. 34 коп.;

лютий 2018 року: заборгованість по сплаті аліментів відсутня;

березень2018 року: 1394,67*1%*31= 432грн. 34 коп.;

квітень2018 року: 2294,67*1%*30= 688грн. 40 коп.;

травень2018 року: 2294,67*1%*31= 711грн. 34 коп.;

червень2018 року: 1294,67*1%*30= 388грн.40 коп.;

липень2018 року: заборгованість по сплаті аліментів відсутня;

серпень2018 року: 2597,33*1%*31= 805грн. 17 коп.;

вересень2018 року: 597,33*1%*30= 175грн. 99 коп.;

жовтень2018 року: 580*1%*31= 179грн. 80 коп.

Загальна сума неустойки (пені) за 2018 рік становить 3813 грн. 78 коп.

Загальна сума неустойки (пені) складає 9035 грн. 08 коп., тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Що стосується вимоги позивачки про стягнення індексації аліментів за період з 01.01.2015 року по 27.06.2015 року в розмірі 1823 грн. 40 коп., то судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Отже, вказаною нормою чітко визначено, що тільки аліменти визначені у твердій грошовій сумі підлягають індексації відповідно до Закону.

З 27.08.2015 року аліменти з відповідача стягуються у частці від доходу.

Позивач просить стягнути індексацію в розмірі 1823 грн.40 коп. за період з 01.01.2015 року по 27.06.2015 року, але така сума індексації не обґрунтована позивачем, вона розрахована у висновку спеціаліста-аудитора, який проведено не вірно.

З урахуванням наведеного, суд вважає частково обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки (пені) за несплату аліментів.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки одна з вимог позивача підлягає до задоволення, тому з відповідача слід стягнути 704 гривні 80 коп.судового збору на користь держави.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних із розглядом справи, то суд вважає розмір таких витрат необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивач просить стягнути з відповідача 615 грн. витрат на отримання висновку спеціаліста, але такий висновок судом відхилено, оскільки розрахунки в ньому проведено невірно, тому підстав для стягнення вказаної суми немає.

Щодо стягнення витрат на відправку поштової кореспонденції, то позивачем такі докази можна було також попередньо надати відповідачу, а не надсилати їх поштою, крім того, всі докази повинні були бути подані разом із позовною заявою або відзивом на позов, підстав для стягнення витрат в цій частині також не має.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Догові про надання правничої допомоги між позивачкою та представником ОСОБА_8 С ОСОБА_9 не укладався, представник представляла інтереси позивачки на підставі довіреності, гонорар адвоката за представництво в суді сторонами не визначено в договорі про правничу допомогу, доказів здійснення витрат адвокатом не надано суду, акт приймання-передачі та розрахунок не можуть бути належними доказами понесення витрат.

На підставі ст. 180, 181,184, 187,194, 196, СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»керуючись ст.ст. 76-81, 89, 259, 263-265, 273ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, неустойки за прострочення сплати аліментів та індексації задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 пеню (неустойку) за несплату аліментів за період з 07.02.2015 року по 02.11.2018 року в розмірі 9035 (дев`ять тисяч тридцять п`ять гривень) 08 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст рішення складено та підписано 24 травня 2019 року.