Справа № 594/1588/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на її утриманні. 25 липня 2016 року за рішенням суду шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться дитиною і участі у вихованні дитини не приймає. Вона на даний час не працює і її матеріальний стан та матеріальний стан дитини, не відповідає нормальному забезпеченню. Дитина хворіє дитячим аутизмом і потребує постійного догляду та лікування для чого потрібні значні кошти. Всього на лікування дитини щомісячно вона витрачає близько 5000 грн. Відповідач постійної роботи не має, але займається вирощуванням та реалізацією огородини та має фінансову можливість надавати допомогу на утримання дитини, однак добровільно цього робити не бажає. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, у розмірі 2500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2, 08 лютого 2019 року, подав відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав частково та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн щомісячно. Відповідач вказав, що позивачка не надала суду жодних доказів того, що вона витрачає на утримання дитини по 5000 грн. щомісяця. В тій сумі, в якій просить позивачка він сплачувати аліменти не може, оскільки на його утриманні перебуває непрацездатна матір ОСОБА_5, яка є пенсіонеркою, домоволодінь, земельних та майнових паїв, транспортних засобів у власності він не має, живе за рахунок утримання домашнього господарства та тимчасових нестабільних заробітків. Зважаючи на його матеріальний стан має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того пояснила, що з січня 2019 року вона влаштувала сина в Мельнице-Подільський центр соціальної реабілітації, де він перебуває протягом тижня з 09.00 год. до 17.00 год., крім суботи та неділі. Також синові призначено з січня 2019 року пенсію по інвалідності в розмірі 2200 грн. на місяць. Однак, цих коштів не вистачає на утримання дитини, яка хворіє, тому потребує відповідного харчування, а також постійного нагляду лікарів та занять з психологом.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засідання позов визнали частково в розмірі 1000 грн, в решті вимог позивачки просять відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 липня 2016 року (справа №594/666/16-ц).

12 листопада 2014 року в смт. Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області у сторін народився син ОСОБА_6,що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №205461, виданим Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 11 грудня 2014 року.

Згідно довідки Мельнице-Подільської селищної ради Борщівського району від 07 грудня 2018 року №2405, зі слів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її утриманні перебуває син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За даними виписки, наданої дитячим психіатром ОСОБА_7, епікризу №11381 ш.Р.84.0 стаціонарного хворого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитині встановлено діагноз дитячий аутизм, ЗНМ І рівня, моторно-сенсорна алалія, с-м психомоторної розгальмованості, Енурез. Лікування: ігротерапія, логокорекція, арттерапія, дієтотерапія.

За даними медичного висновку №1 від 03 січня 2019 року про дитину інваліда віком до 18 років, дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, хворіє на дитячий аутизм групи «А». Дане захворювання дає право на одержання соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років. Висновок дійсний до 12 листопада 2032 року.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким

вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, ніде не працює, живе за рахунок утримання домашнього господарства та тимчасових нестабільних заробітків, тому визнає позов частково, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісяця.

За даними довідок №112, №115, виданих Мельнице-Подільською селищною радою Борщівського району відповідно 07 та 08 лютого 2019 року, з квітня 2015 року ОСОБА_2 проживає без реєстрації в с.Вільховець по вул. Подільська, 34 Борщівського району Тернопільської області у будинку померлого діда ОСОБА_8, ніде не працює, що стверджується копією з трудової книжки АФ №579064, на території села домоволодінь, транспортних засобів, майнових паїв у ОСОБА_2 немає. На території Вільховецької сільської ради у власності має земельну ділянку, площею 0,39 га.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на те, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір ОСОБА_5П, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є пенсіонером (пенсійне посвідчення серії ААІ №644637), однак жодних доказів, які б свідчили, що мати дійсно перебуває на його утриманні суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2019 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитиниОСОБА_6, який проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, хворіє дитячим аутизмом та потребує лікування.

Суд також враховує матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, який ніде не працює, його доходом є тимчасові заробітки.

Однак, суд враховує й ту обставину, що відповідач є особою працездатного віку, даних, які б могли свідчити про обмеження його фізичної діяльності суду не надав, а тому має можливість працювати та брати участь в утриманні спільної з позивачкою дитини.

За наведених обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 13 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дитини.

З огляду на те, що згідно ЗУ Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі ст.ст. 180, 182, 183,184 СК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, жительки смт.Мельниця-Подільська, вул.Гоголя,9 Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 1500,00 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції, однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 22 лютого 2019 року.

Головуючий