Ухвала

29 травня 2019 року

м. Київ

справа № 161/14258/18-ц

провадження № 61-10194ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Жуковського Віталія Валентиновича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про стягнення шкоди, заподіяної органами державної влади,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради, Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про стягнення шкоди, заподіяної органами державної влади.

Позов обґрунтовано тим, що у 2016 році ОСОБА_1 виставив на продаж причіп BRINKMANN STEINHAGEN 1994 року випуску, розмістивши його на автомобільному ринку, однак на підставі рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради № 581-4 від 23 вересня 2016 року вказаний причіп було демонтовано. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2018 року рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради визнано протиправним та скасовано в частині зобов`язання власника протягом семи днів демонтувати за власний рахунок пересувний торговельний об`єкт (1 тимчасової споруди в частині, що стосується спірного причепу), що розташований без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів. Позивач вважає, що незаконні дії відповідачів полягають у незаконному вилученні та знищені його майна.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд стягнути з відповідачів заподіяну моральну та матеріальну шкоду та понесені ним судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача та завданою шкодою.

Постановою Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Жуковського В. В. залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю.

У травні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Жуковський В. В. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідачів на користь позивача сумарно 357 150 грн у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Справа є незначної складності і ціна позову не перевищує п`ятсотрозмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн*500 = 960 500 грн).

З огляду на положення статті 19 ЦПК України у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і заявник на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Крім того, при визначенні справи малознаною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржені заявником рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року та постанова Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2019 рокупостановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Жуковського Віталія Валентиновича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про стягнення шкоди, заподіяної органами державної влади відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Коротенко Є. В.