Справа № 369/5209/19
Провадження №2/369/2825/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Медведський М.Д. ознайомившись із заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

22 квітня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , оскільки відповідач ОСОБА_3 своє зобов`язання з повернення грошових коштів не виконав, будь-яких активних дій з повернення боргу не вживає. Тому заявник просить суд здійснити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, тому, що вартість майна є співмірною із заявленими позовними вимогами та може компенсувати борг та відсотки по ньому.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову на предмет її відповідності вимогам ст.151 ЦПК України, дійшов висновку про повернення заяви з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши подану заяву представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про забезпечення позову судом встановлено, що вказаним вимогам закону заява про забезпечення позову не відповідає, оскільки не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, що є порушенням вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

За приписами ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що подана представником позивача заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, суд приходить до висновку, що вона у відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 151-153, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості- повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: М.Д. Медведський