ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4226/19 Справа № 22-н-3311/08 Суддя у 1-й інстанції - Бондарєва О.І. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

заявник - ОСОБА_1,

заінтересована особа - Начальник Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Зейналова Анжела Георгіївна

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року, яка постановлена суддею Бондарєвою О.І. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3, звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою щодо скасування арешту з нерухомого майна, у зв'язку з закінченням виконавчого провадження.

Ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року вказану скаргу повернуто скаржнику.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, скаржник подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду посилаючись на те, що подання скарги представником на підставі нотаріально посвідченої довіреності у малозначній справі не суперечить вимогам ст. 60 ЦПК України а навпаки гарантує йому надання професійної правничої допомоги.

Зазначає, що постановленою ухвалою суду першої інстанції порушено його право доступу до правосуддя, яке гарантоване Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, яка передбачена п.6 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в січні 2019 року ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3, звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою щодо скасування арешту з нерухомого майна, у зв'язку з закінченням виконавчого провадження

Постановляючи ухвалу про повернення скарги скаржнику, суд першої інстанції виходив з того, що скаргу підписано особою, яка не має процесуальної дієздатності її підписувати та подавати, а саме: представником скаржника ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, а не на підставі документів, що підтверджують повноваження адвоката.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом зазначених норм особа, яка звертається до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів, повинна дотриматися встановленого цивільним процесуальним кодексом порядку, в тому числі щодо форми, змісту позовної заяви, скарги, сплати судового збору, тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положеннями ст. 62 ЦПК України регламентовано, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної чи юридичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Як вбачається із матеріалів справи, скарга була подана і підписана представником скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який діє в його інтересах на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 05.04.2016 року, як того вимагає ст. 62 ЦПК України, яка видана на п'ять років і дійсна до 25.04.2021 року, наділений правом, зокрема, на подання заяв та позовних заяв.

Отже, в даному випадку подання скарги, яка підписана представником скаржника згідно нотаріально посвідченої довіреності, не суперечить нормам процесуального права, а тому висновок суду першої інстанції про те, що представник скаржника має діяти на підставі ордера є помилковим та таким, що суперечить положенням процесуального законодавства.

Слід зауважити, що згідно статті 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

З цією статтею кореспондуються положення ч.2 ст. 60 ЦПК України, якою передбачено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність.

Частиною 6 статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження (ч.4 ст. 274 ЦПК України) та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, критерієм, який визначає можливість представництва іншої особи в суді не адвокатом, є така властивість справи, як її малозначність, а не порядок здійснення цивільного судочинства: наказне провадження, позовне провадження (загальне або спрощене) чи окреме провадження.

Таким чином, повертаючи скаргу ОСОБА_1, подану його представником за довіреністю ОСОБА_3, суд першої інстанції не визначив, чи є, чи не є дана справа малозначною, а тому дійшов передчасного висновку, що у цій справі представником за дорученням може бути виключно адвокат та подавати скаргу від імені скаржника має лише адвокат.

Отже, оскільки матеріали справи містять документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_3, як представника скаржника, подавати заяви та позовні заяви до суду, висновок суду першої інстанції про те, що представник позивача, на стадії подачі заяв, позовних заяв та скарг має діяти на підставі ордера є помилковим та таким, що суперечить положенням процесуального законодавства, оскільки представник має право на здійсненняпроцесуальних прав та обов'язків від імені особи, яку він представляє.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення передчасної ухвали.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання у справі, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року - скасувати та направити матеріали справи за скаргою ОСОБА_1, яка подана від його імені та в його інтересах представником за довіреністю ОСОБА_3, щодо скасування арешту з нерухомого майна, у зв'язку з закінченням виконавчого провадження до Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 травня 2019 року.

Головуючий:

Судді: