Справа № 740/249/19
Провадження № 2/740/536/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої- судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря -Полєтавкіній М.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Бурківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування.

В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що даний житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку проживали та були зареєстровані його батьки: ОСОБА_1 - голова двору, та ОСОБА_2 - дружина, які мали право власності по 1/2 частці кожний відповідно до ст.120 ЦК УРСР 1963 року.

Право власності на будинок в Ніжинському МБТІ станом на 31.12.2012 року зареєстровано за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Ніжинською районною радою народних депутатів 14.00.1989 року згідно рішення № 79 від 24.03.1989 року.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла 1/2 частка вищевказаного будинку, як члена колгоспного двору. Спадщину після його смерті прийняли дружина спадкодавця - ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном - в силу ст.ст. 548, 549 ЦК України ( в редакції 1963 року), та він шляхом подання у встановлений законом строк заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла 3/4 часток даного будинку. Спадщину після її смерті він прийняв, подавши заяву до нотаріальної контори у встановлений законом строк.

12 грудня 2013 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а в отриманні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 державним нотаріусом другої Чернігівської нотаріальної контори йому було відмовлено, оскільки неможливо встановити належність нерухомого майна спадкодавцям.

Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач - і про визнання позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи.

Законними підставами для задоволення позову є ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (чинній на момент відкриття спадщини) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, ст. 1261 ЦК України, яка передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, та ст.ст.1269, 1270 ЦК, які передбачають, що спадкоємці за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Крім того, згідно постанови пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні.

З довідки комунального підприємства « Ніжинське міжміське бюро технічної інвентарізації» від 06 листопада 2018 року № 765 вбачається, що даний житловий будинок станом на 31.12.2012 зареєстрований на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Ніжинською районною Радою народних депутатів від 14.09.1989 року, згідно рішення № 79 від 24.03.1989 року, як колгоспний двір, головою якого є ОСОБА_1 (а.с.19).

Відповідно довідки, виданої виконкомом Бурківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 12 від 16.01.2019 року, станом на 15.04.1991 року у будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_1, ОСОБА_2.(а.с.22).

Згідно довідки виконкому Бурківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 184 від 04.10.2018 року на день смерті ОСОБА_1 разом з ним та протягом 6 місяців після смерті в будинкуАДРЕСА_1 були зареєстрована та проживала його дружина- ОСОБА_2.(а.с.13).

З довідки виконкому Бурківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 185 від 04.10.2018 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 та протягом 6 місяців після її смерті в будинкуАДРЕСА_1 ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.14).

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР 1963 року, діючого на час виникнення спірних правовідносин, розмір часток членів колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно до роз*ясень, наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до введення в дію Закону України «Про власність», - до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ (далі - Закон) процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. Статтею 5 Закону визначено об'єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий об'єкт нерухомого майна, як колгоспний двір.

В матеріалах справи міститься відмова державного нотаріуса Другої Чернігівської нотаріальної контори, якою позивачу - ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки неможливо встановити належність нерухомого майна спадкодавцям (а.с.15).

На запит Ніжинського міськрайонного суду Державний нотаріальний архів Чернігівської області надіслав копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1, яка містить заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини та спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, яка містить заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини. (а.с.30-80).

У зв*язку з виключенням із законодавства визначення колгоспного двору позивачу необхідно в судовому порядку визнавати право власності на житловий будинок.

Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 549 ЦК УРСР 1963 року ст. ст. 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.81, 200, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду подається учасниками справи через суд першої інстанції - Ніжинський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.