Справа № 202/2197/19
Провадження № 2/202/1445/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючої судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у березні 2019 року звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 грудня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 918. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають двох спільних дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося. Фактично між позивачем та відповідачем припинені шлюбні стосунки, вони не мають єдиного бюджету та не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27 березня 2019 року, справу передано на розгляд судді Слюсар Л.П.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд цивільної справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не зявилась, натомість через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила здійснити розгляд цивільної справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала та після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 06 грудня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Фірсова») уклали шлюб, який зареєстровано Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 918, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 449295 (а.с.11).

Від цього шлюбу позивач та відповідач мають двох спільних дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, тривалий час сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сім'ї є протилежні погляди на шлюб та сім'ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Питання про судові витрати судом не вирішувалось, оскільки в позовній заяві позивачем не заявлено вимогу з приводу розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 56, 104, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 141, 200, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (49040, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_5 (49051, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2), про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Фірсова) ОСОБА_6, зареєстрований 06 грудня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 918 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_5 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар