Справа № 137/441/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голота О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 10.08.2018 року померла його мати ОСОБА_3. При житті мати склала заповіт, яким усе своє майно заповіла йому. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований по вул. Центральна 40 с.Багринівці Літинського району Вінницької області. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом проте в нотаріальному порядку оформити спадщину на житловий будинок не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за ним право власності на житловий будинок.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надали суду листа про розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги визнають в повному обсязі.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
ОСОБА_4 копії свідоцтва про смерть (а.с.7) судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 10 серпня 2018 року. ОСОБА_4 копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 (а.с.) судом встановлено, що його батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_3. ОСОБА_4 про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.9) встановлено, що 19.12.2018 року здійснено реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 Із копії технічного паспорту на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по вул. Центральна 40 с. Багринівці Літинського району Вінницької області (а.с.10-14) судом встановлено, що відсутня відмітка про наявність правовстановлюючих документів. ОСОБА_4 довідки ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області за №237 від 21.03.2019 року (а.с.16) судом встановлено, що згідно запису погосподарської книги за №4 по 2016-2023 роки, власником будинку по вул. Центральна 40 с. Багринівці Літинського району Вінницької області була ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 10.08.2018 року. Згідно копії рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради за №33 (а.с.17) встановлено, що ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га по вул. Леніна 40 с. Багринівці. ОСОБА_4 копії листа з Літинської державної нотаріальної контори за №526/02-14 від 30.03.2019 року (а.с.18-19) судом встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.
Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").
Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в звязку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 10.08.2018 р. позивач в нотаріальному порядку не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований в селі Багринівці по вулиці Центральна 40 Літинського району Вінницької області, оскільки судом встановлено, що він є спадкоємцем за заповітом і має право на оформлення спадщини.
На підставі ст.ст. 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок позначений на плані літерою А, загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 18,1 кв.м., ганок, огорожа №1, ворота з хвірткою №2, які розташовані по вулиці Центральна 40 села Багринівці Літинського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 10 серпня 2018 року.
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.