Справа № 344/5837/17
Провадження № 2/344/645/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТДВ "Страхове товариство "Домінанта", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з ТДВ "Страхове товариство "Домінанта" 50 000,00 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 17 647,10 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення витрат за надання правової допомоги та по оплаті судового збору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до ТДВ "Страхове товариство "Домінанта", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з ТДВ "Страхове товариство "Домінанта" 50 000,00 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 17 647,10 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення витрат за надання правової допомоги та по оплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.07.2016р. він рухався на власному автомобілі «Hyundai Accent» д.н. НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Чоп, в напрямку м. Львів. З переду в попутному з ним напрямку рухався автомобіль «Hyundai Accent» д.н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , а позаду нього в попутному напрямку рухався автомобіль «Hyundai J3» д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . На 756км + 500м автодороги водій автомобіля «Hyundai Accent» д.н НОМЕР_2 зменшив швидкість руху та розпочав виконувати маневр розвороту перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки, тим самим створивши для нього аварійну обстановку. Згідно постанови Івано-Франківського міського суду від 20.09.2016р. по справі №344/10572/16-п ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. На місці ДТП водій «Hyundai J3» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 визнав свою вину, та ними було складено євро протокол та повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду,то працівниками поліції не складався протокол про ДТП, а виключно було складено протокол за створення аварійної ситуації на ОСОБА_3 .. Після ДТП він звернувся до Відповідача 1 із заявою про виплату йому страхового відшкодування. Однак, листом від 19.02.2017р. № 0211 ТДВ «СТ «Домінанта» йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із тим, що на думку Відповідача1 відсутні правові підстави для страхового відшкодування, оскільки ОСОБА_2 в подальшому дав пояснення, що не вважає себе винним у ДТП, та за створення аварійної ситуації ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності. А тому просив стягнути солідарно з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 67647,10 грн., судові витрати та витрати за надання правової допомоги.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.05.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.46).

16.08.2017 року представником відповідачки ОСОБА_3 - адвокатом Логін Г.М. подано письмові заперечення, згідно яких відповідачка заперечила заявлені позовні вимоги в повному обсязі виходячи з наступного. Вважає, що вона є неналежним відповідачем за даним позовом, так як вказана транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 - про це свідчить євро протокол від 13.07.2016р., в якому ОСОБА_2 свою вину визнав, а також повідомлення Страхувальника ( СК «домінанта») про ДТП, яке заповнив і подав ОСОБА_2 , як винуватець ДТП, в якому позивач ОСОБА_1 виступає потерпілим (а.с.53-57).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.11.2018 року витребувано у ТДВ «СТ «Домінанта» належним чином завірену копію страхової справи згідно страхового полісу № АЕ/6684570 (а.с.135). Однак вказана ухвала суду не виконана.

30.11.2018 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав відзив на позовну заяву. Як вбачається з вказаного відзиву, у задоволені позову просив відмовити в повному обсязі, оскільки після ДТП позивач звернувся до Відповідача 1 із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, листом від 19.02.2017р. № 0211 ТДВ «СТ «Домінанта» йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із тим, що на думку Відповідача-1 (ТДВ «СТ «Домінанта» ) відсутні правові підстави для страхового відшкодування, оскільки відповідач-2 ( ОСОБА_2 ) в подальшому дав пояснення, що не вважає себе винним у ДТП, та за створення аварійної ситуації відповідача-3 ( ОСОБА_3 ) притягнуто до адміністративної відповідальності. Також звернули увагу на те, що згідно результатів звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №32/04/17 від 05.04.2017 року проведеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 автомобіля марки «Hyundai Accent» д.н НОМЕР_1 , ринкова вартість транспортного засобу до пошкодження становить 213028,20 грн.; вартість відновлюваного ремонту - 63499,19 грн., вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу - 63499,19 грн. Тобто,вартість відновлювального ремонту становить майже одну третю вартості автомобіля. Він не погоджується із вартістю відновлюваного ремонту вказаного у звіті про оцінку. Відповідача не було попереджено про проведення експертного дослідження. Разом з тим, він не був присутнім під час проведення огляду транспортного засобу. Натомість у Протоколі огляду транспортного засобу містяться відомості про пошкодження інших деталей, які на їхню думку, не могли бути отримані в результаті заявленої події (а.с.143-145)

12 грудня 2018 року позивачем подану заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої він просив стягнути з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», в його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 50000 грн., та стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в мою користь завдану мені матеріальну шкоду в розмірі 17647,10 грн., а також судові витрати та витрати за надання правової допомоги (а.с.166, 167)

Позивач та його представник в судових засідання позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Надали пояснення аналогічні вказаним у позові та письмових поясненнях. Просили позов задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні 01.12.2017 року щодо задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити.

Заслухавши учанисків процесу, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 13.07.2016 року мала місце дородньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Hyundai Accent» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля «Hyundai Accent» д.н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Hyundai J3» д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 13.07.2016р. транспортний засіб А (автомобіль «Hyundai J3» д.н. НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 ), який застраховано в СТ «Домінанта» здійснив зіткнення із задньою частиною іншого транспортного зсобу під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі, а саме з автомобілем В(«Hyundai Accent» д.н. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 ), який застраховано СК «Уніка». Згідно п.14 даного повідомлення водій ОСОБА_2 вказав, що свою вину визнає, що підтверджується особистим підписом (а.с.6).

Як вбачається з копії повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду від 13.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся в СТ «Домінанта» з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 13.07.2016 р. (а.с.7).

04.08.2016р. ОСОБА_1 подав до СТ «Домінанта» заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.8).

Згідно листа СТ «Домінанта» за вих.№0211 від 19.03.17 ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування, виходячи з наступного. У наданих документах зазначається, що 13.07.2016р. в с.Карпати Мукачівського району відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai Accent, д.н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля Hyundai J3, д.н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 1 На місці ДТП учасниками був складений Європротокол, із якого слідує, що водій автомобіля Hyundai J3, д.н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 не витримав дистанцію та здійснив наїзд на автомобіль Hyundai Accent, д.н НОМЕР_1 . Дослідивши матеріали дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що за створення аварійної обстановки 13.07.2016р. в с.Карпати Мукачівського району, що призвело до вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції був складений адмінпротокол АП1№457650 про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 122 КУпАП на гр. ОСОБА_3 . Крім того, ОСОБА_2 письмово пояснив, що у дорожньо-транспортній пригоді 13.07.2016 р. себе винним не вважає, так як ДТП відбулося з вини ОСОБА_3 ..

Як вбачається з копії постанови Івано-Франківського міського суду Іванно-Франківської області від 20.09.2016 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова набрала законної сили 01.10.2016 року (а.с.11).

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №32/04/17 від 05.04.2017р. виконаного ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_1 ,на підставі «Методики, пердставлених документів, маркетингу ринків збуту об`єктів порівняння, використання нормативних і законодавчих документів по оцінці, методології розрахунків, яка використовується у вітчизняній і зарубіжній практиці визначення вартості, з урахуванням обмежень, що передбачені метою оцінки, при проведенні розрахунків станом на дату оцінки, оцінювач отримав наступне значення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ВТВ, що дорівнює 67647,10 грн.. Також, як вбачається із вказаного висновку, коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ визначається за формолою: Ез=1-(С/Цн)=1-(0,00/0,00)= Знос не нараховується. Строк експлуатації КТЗ іноземного виробництва менше 7-х років. Згідно «Методики» п.7.38. таким чином, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу: Сврз=10170,00+8875,67+44453,52*(1-0,00)=63499,19 без ВТВ. Розмір ВТВ (втрата товарної вартості)= Ч/100*(С+Свр)=1,5/100* (213028,20+63499,19)= 4147,91 грн.. Таким чином, вартість матеріального збитку з ВТВ становить 67647,140 грн. (а.с.12-20).

Цивільно - правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент виникнення ДТП, була застрахована у відповідача СТ «Домінанта», який мав відкрити страхову справу згідно страхового полісу №АЕ/6684570.

В порушення норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ "Страхове товариство "Домінанта" не здійснила виплати страхового відшкодування впродовж 90 денного терміну з дня звернення.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком необхідних документів.

Згідно ст.22 Закону страховик у разі настання страхового випадку у межах страхових сум зазначених в полісі відшкодовує у встановленому законом Порядку шкоду завдану життю та здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Згідно до ч.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

У пункті 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» від 17 листопада 2011 року № 698затверджено максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому.

У пунктах 61 та 62 постанови Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону.

Проте, як встановлено у судовому засіданні відповідач ТДВ "Страхове товариство "Домінанта" не виконав свої зобов`язання перед позивачем. А тому вимога про стягення з відповідача ТДВ "Страхове товариство "Домінанта" 50 000 грн. матеріальної шкоди підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 17647,10 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Також п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що між винними діями ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом марки Hyundai J3, д.н НОМЕР_3 , та отриманням транспортним засобом марки «Hyundai Accent» д.н. НОМЕР_1 ,належний на праві власності позивачу, механічних пошкоджень наявний причинний зв`язок.

Учасники ДТП скористалися правом на складення спільного повідомлення про ДТП - «Європротокол».

А тому вимога про стягення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 завданої матеріальної шкоди в розмірі 17 647,10 грн., підлягає до часткового задоволення, в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_2

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Інші доводи учасників справи, які наведені у позові та відзиві на нього, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Таким чином, виходячи з усіх заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є частково обгрунтованими та підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи,покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 82, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ТДВ "Страхове товариство "Домінанта", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з ТДВ "Страхове товариство "Домінанта" 50 000,00 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 17 647,10 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнення витрат за надання правової допомоги та по оплаті судового збору - задоволити частково.

Стягнути з ТДВ "Страхове товариство "Домінанта", , місцезнаходження якого: 01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 119, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - 50 000 (п"ятдесят тисяч) грн. 00 коп. матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 17 647 (сімнадцять тисяч шістсот сорок сім) грн. 10 коп. матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

Стягнути з ТДВ "Страхове товариство "Домінанта", , місцезнаходження якого: 01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 119, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - по 338,24 грн. витрат по оплаті судового збору з кожного, та по 1 500 (одній тисячі п"ятсот) грн. 00 коп. витрат за надання правової допомоги з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 27.05.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.