Дата документу 07.05.2019
Справа № 501/1867/18
У Х В А Л А

07 травня 2019 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого-судді Смирнова В.В.,

при секретарі Кочкіній О.В.,

Справа № 501/1867/18.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору дарування фіктивним та не дійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває зазначена цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору дарування фіктивним та не дійсним.

06.05.2019 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про відвід судді Іллічівського міського суду Одеської області Смирнова В.В., обґрунтовуючи заяву тим, що по цивільній справі № 501/2887/16-ц суддею Смирновим В.В. винесено рішення, в якому зазначено (третій абзац стор.5) «дарування квартири відповідачем ОСОБА_3 своєї дружини ОСОБА_1 , … суд розцінює…, як намагання уникнути відповідальності за неповернення боргу» . Таким чином у відповідача ОСОБА_1 . існують сумніви в об`єктивності та упередженості судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи (ч. 8 ст. 40 ЦПК).

Відповідно до ч. 9 ст. 40 ЦПК питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу, при цьому питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження (ч. 1 ст. 40 ЦПК).

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із тим, що в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Слід підкреслити, що ст. 6 Конвенції «про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч. 3 ст. 36 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Судом приймається до уваги, що право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо думки головуючого у іншій справі. Іншими словами, якщо сторони мають сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Оскільки, у відповідача виникли сумніви в упередженості судді, як вони можуть виникнути і у стороннього спостерігача за обставин, що склалися, суддя підлягає відводу від участі у розгляді справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Враховуючи вищевикладене, з метою гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, суд вважає необхідним задовольнити заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Смирнова В.В., а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись, ст.ст. 33, 36, 40, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору дарування фіктивним та не дійсним- задовольнити.

Відвести від участі в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору дарування фіктивним та не дійсним, суддю Смирнова Валерія Володимировича.

Цивільну справу №501/1867/18 провадження №2/501/440/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору дарування фіктивним та не дійсним- передати до канцелярії Іллічівського міського суду Одеської області на повторний автоматичний розподіл для визначення судді для розгляду справи у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Смирнов