Ухвала

21 травня 2019 року

м. Київ

справа № 519/166/17

провадження № 61-9144ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 11 квітня

2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укртранснафта» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до акціонерного товариства «Укртранснафта» (далі - АТ «Укртранснафта») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 152 572, 23 грн.

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 27 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено.

Стягнуто з АТ «Укртранснафта» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 08 червня 2015 року по 24 лютого 2017 року в розмірі 152 572, 23 грн, витрати на правничу допомогу -

2 350 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року апеляційну скаргу АТ «Укртранснафта» задоволено.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 27 вересня 2018 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Укртранснафта» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , в якійзаявник просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2019 рокуі залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають

касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 152 572, 23 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду

від 11 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укртранснафта» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников