Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Кадимовій А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року позивачка звернулась із даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира згідно заповіту була поділена між сином позивачки ОСОБА_3 та її рідним братом ОСОБА_2 Після 2014 року, позивачка та її син виїхали проживати до АРК, тому відносини із братом ОСОБА_2 значно погіршилися, оскільки останній перешкоджав спілкуванню позивачки та матір'ю. Таким чином, ні вона, ні її син не знали про смерть ОСОБА_4, дізналися тільки у жовтні 2018 року, коли повернулися на територію м. Маріуполя Донецької області. Позивачка звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено через те, що пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка та її представник ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги, надали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого повторно 19.02.1991 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданого повторно 29.06.1977 року.

27.12.1949 року ОСОБА_8 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_1».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 18 грудня 1984 року, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_8 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 01.08.2006 року державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К., вбачається, що ОСОБА_4 є власником майна після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6, у вигляді долі у майні організації орендарів Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча та вкладами з належними до них прибутками та компенсаційними нарахуваннями.

ОСОБА_4 є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 серпня 2006 року МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації».

01 вересня 2006 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя склала заповіт, відповідно до якого належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_3, долю у майні організації орендарів Маріупольського металургійного комбінату ім. Ілліча та належні їй дивіденди у любій сумі заповіла ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Ашла О.К., зареєстрований в реєстрі за № 2-2247.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданого 19 жовтня 2016 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1533.

Відповідно до письмового роз'яснення приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Бодягіної І.І. від 25.10.2018 року, ОСОБА_1 запропоновано звернутися з позовом до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно відповіді, наданої на запит суду приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Бодягіною І.І від 22.01.2019 року, відсутні відомості про заведення спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Наслідком невчинення таких дій є пропущення строку для прийняття спадщини.

За нормами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку (ст. 254 ЦК України).

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Бодягіної І.І. з усним зверненням щодо заведення спадкової справи на підставі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 лише 25 жовтня 2018 року, тобто після спливу строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, в зв'язку з чим приватний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 своєчасно не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 в зв'язку з тим, що на день смерті матері, позивачка проживала в АР Крим, а про її смерть вона дізналась лише у жовтні 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, але він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-1486цс15 від 04 листопада 2015 року.

Отже, незнання про смерть спадкодавиці як причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки сама по собі ця обставина без встановлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Виходячи з наведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи відсутність інших поважних причин пропуску строку для подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220, 1223, 1233, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст. 12, 76-78, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Н. В. Литвиненко