Справа № 459/3224/17 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/811/20/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Фейір К.І.

з участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Відродження» Державного підприємства «Львіввугілля», Первинної профспілкової організації Відокремленого підрозділу «Шахта «Відродження» Державного підприємства «Львіввугілля», ОСОБА_3, третя особа: комунальне підприємство «Червонограджитлокомунсервіс» про визнання протиправним та скасування спільного рішення адміністрації ДП «Львіввугілля» в особі ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» та первинної профспілкової організації ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» від 22.12.2014 року про надання особі жилої площі, визнання протиправними дії ДП «Львіввугілля» в особі ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» щодо вселення особи у спірне житлове приміщення та виселення особи з даного житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати спільне рішення адміністрації Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Відродження» Державного підприємства «Львіввугілля» та Первинної профспілкової організації Відокремленого підрозділу "Шахта "Відродження" Державного підприємства "Львіввугілля" від 22.12.2014 року про надання жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Визнати протиправними дії Державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Відродження» Державного підприємства «Львіввугілля» щодо вселення громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у кімнату АДРЕСА_1 та виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із займаного ним приміщення кімнати АДРЕСА_1. На обґрунтування позовних вимог вказав, що 22.12.2014 року спільним рішенням адміністрації Відокремленого підрозділу «Шахта «Відродження» Державного підприємства «Львіввугілля» та Первинної профспілкової організації Відокремленого підрозділу "Шахта "Відродження" Державного підприємства "Львіввугілля" в гуртожитку по АДРЕСА_1 було надано жилу площу ОСОБА_3 На підставі вказаного рішення ОСОБА_3 було видано Ордер на жиле приміщення від 22.12.2014 року №14 та поселено останнього комендантом гуртожитку у кімнату НОМЕР_1 даного гуртожитку. Оскільки Спільне рішення було прийнято з порушенням, він 11.10.2017 року до Шахти «Відродження» та ППО ВП «Шахта «Відродження» надіслав письмові звернення щодо скасування такого. Листом від 01.11.2017 року №09-1132 шахта «Відродження» відмовила у задоволенні його заяви, повідомивши, що рішення про надання жилої площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_3 було законним. Аналогічний лист-відмову від отримав від ППО ВП «Шахта «Відродження». Таку відмову вважає безпідставною та протиправною, рахує, що Державним підприємством «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Відродження» Державного підприємства «Львіввугілля» та Первинною профспілковою організацією Відокремленого підрозділу "Шахта "Відродження" Державного підприємства "Львіввугілля" протиправно прийнято спільне рішення про надання жилого приміщення громадянину ОСОБА_3 в гуртожитку по АДРЕСА_1 та підселено до нього у кімнату НОМЕР_1. Єдиною підставою для вселення на надану житлову площу у гуртожитку підприємства, установи, організації є ордер, видачі ордера передує прийняття спільного рішення адміністрацією підприємства та профспілковим комітетом про надання громадянину жилого приміщення у гуртожитку. Без прийняття відповідного Спільного рішення, ордер видаватись не може. Ордер видається лише на вільне жиле приміщення, відповідно спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету підприємства про надання громадянину жилого приміщення у гуртожитку може прийматись лише за умови наявності вільних жилих приміщень у гуртожитку. На підставі Спільного рішення ОСОБА_3 було видано корінець Ордера №14 від 22.12.2014 року на підставі якого, останнього, комендантом цього гуртожитку, було поселено до нього у кімнату НОМЕР_1, у якій він проживав з 2003 року. Як свідчить корінець самого ордера на жилу площу від 22.12.2014 року №14, у ньому не зазначено номер кімнати, у яку необхідно поселити ОСОБА_3, отже таке вселення відбулось у кімнату НОМЕР_1 на власний розсуд комендантом вказаного гуртожитку, в порушення вимог п.14 Примірного положення №208. Окрім того, у даному корінці ордера не зазначено на підставі якого спільного рішення його видано, як того вимагає Додаток до Примірного положення №208. Гуртожиток по АДРЕСА_1 передано на баланс КП «Червонограджитлокомунсервіс» в статусі гуртожиток і даний статус не мінявся. Таким чином, територіальна громада прийняла від ДП «Львіввугілля» цілісний майновий комплекс гуртожиток по АДРЕСА_1 без призначення (розподілу) «для проживання одиноких громадян», відповідно кімната НОМЕР_1 куди поселили ОСОБА_3 не була призначена для проживання одиноких громадян, а отже стверджувати, що їм було надано ліжко-місця є протиправним. Корінець ордера на жиле приміщення від 22.12.2014 року №14 взагалі не містить відомостей, у яку кімнату поселяється ОСОБА_3, про жилу площу, яка йому виділяється та про те, що ОСОБА_3 виділяється саме ліжко-місце у гуртожитку. З огляду на вказане, комендантом гуртожитку, з порушенням вимог ЖК України та Примірного положення №208 було поселено ОСОБА_3 у кімнату НОМЕР_1, порушивши його право, оскільки згоди на його поселення він не давав. Спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету Шахти «Відродження» від 22.12.2014 року прийнято з грубими порушеннями, оскільки гуртожиток не був призначений для проживання одиноких громадян, а на час прийняття такого спільного рішення вільних кімнат в гуртожитку не було, відповідно законних підстав для прийняття такого спільного рішення адміністрації ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» та Первинної профспілкової організації ВП "Шахта "Відродження" ДП «Львіввугілля» про надання жилого приміщення ОСОБА_3 не було.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що право на житло виникає не з моменту видання спеціального ордера, а з моменту прийняття спільного рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету. Вказує, що в оскаржуваному рішенні суду немає висновків щодо законності чи незаконності прийняття спільного рішення адміністрації ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» та профспілки Шахти, як і немає висновків про відсутність такого спільного рішення. Посилається на те, що належних доказів того, що позивачу у кімнаті № 20 при поселенні та реєстрації у 2003 році було надано ліжко-місце немає, а судом не враховано, що відповідач визнає відсутність відповідних доказів, які б підтверджували правомірність надання в гуртожитку ліжко-місць, відсутність доказів розподілу такого для проживання одиноких громадян, відсутність підтвердження оплати комунальних послуг виключно за ліжко-місця. Суд не вивчав питання правового статусу житла, а саме щодо можливості поселяти в одну кімнату гуртожитку осіб, які не є членом сім'ї особи, що там проживала, без письмової згоди останньої. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

На апеляційну скаргу Відзив не подано.

Відповідачі по справі та третя особа ОСОБА_3 та КП «Червонограджитлосервіс» в судове засідання не з»явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями пошти, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.372 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ст.367 ч.1 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, згідно Свідоцтва №7454161 від 01.08.2013 року про право власності на нерухоме майно, гуртожиток у АДРЕСА_1 , форма власності державна, належав на праві власності ДП «Львіввугілля» та перебував на балансі ВП шахта «Відродження».

Наказом від 23.10.2014 року № 739 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України зобов»язало керівника державного підприємства «Львіввугілля» забезпечити у встановленому порядку передачу з балансу ДП «Львіввугілля» у комунальну власність територіальних громад м.Червонограда та м.Соснівки Львівської області державного майна-гуртожитків згідно додатку.

Рішенням №805 від 29.04.2015 року Червоноградська міська рада Львівської області затвердила акт приймання-передачі гуртожитку ДП «Львіввугілля» в АДРЕСА_1 у комунальну власність територіальної громади від 16.03.2015 року. Прийнято безоплатно від ДП «Львіввугілля» у комунальну власність територіальної громади м. Червонограда гуртожиток в АДРЕСА_1.

Спільним рішенням адміністрації Відокремленого підрозділу «Шахта Відродження» ДП «Львіввугілля» (далі шахта « Відродження») та Первинної профспілкової організації ВП «Шахта Відродження» ДП «Львіввугілля» надано житлову площу ОСОБА_3 у гуртожитку по АДРЕСА_1.

На підставі вказаного спільного рішення від 22.12.2014 року ОСОБА_3 видано ордер на жиле приміщення №14 від 22.12.2014 року для поселення такого комендантом гуртожитку у кімнату НОМЕР_1 даного гуртожитку.

Згідно довідки КП «Комінтех» № 4564 від 23.05.2016 року у гуртожитку, що у АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_2 з 05.06.2003 року та відповідач ОСОБА_3 з 30.12.2014 року.

Згідно листа-відповіді ВП «Шахта Відродження» від 17.05.2018 року № 09-546 зошит реєстрації ордерів на проживання у гуртожитку по АДРЕСА_1 розпочато у 2007 році і запису про видачу ордера ОСОБА_2 не містить.

Із матеріалів справи вбачається, що ні позивач ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 не є працівниками шахти.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції з посиланням на Примірне положення про гуртожитки (далі Положення про гуртожитки) зазначив, що відповідно до п.12 Примірного положення №208 жила площа у гуртожитку надається в розмірі не менше 6 кв.м на одну особу.

Згідно з пунктом 14 Примірного положення №208 вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитку або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера. Тому, хто вселяється в гуртожиток, вказується надана жила площа, видається відповідний інвентар, постільні речі, перепустка на право входу у гуртожиток. Він повинен бути ознайомлений з Правилами внутрішнього розпорядку, правами й обов»язками мешканців гуртожитку.

У Додатку до Примірного положення про гуртожитки зазначено, що ордер є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. При вселенні ордер здається у житлово-експлуатаційну організацію, а при її відсутності-завідуючому (директору) гуртожитком підприємства, установи, організації.

На підставі ордера №14 від 22.12.2014 року виданого ВП «Шахта Відродження» ДП «Львіввугілля» ОСОБА_3 було надано ліжко-місце для проживання у кімнаті АДРЕСА_1.

Довідкою КП «Комінтех» № 4564 від 23.05.2016 року підтверджується, що позивачу по справі ОСОБА_2 у 2003 році на підставі спільного рішення адміністрації ВП «Шахта Відродження» ДП «Львіввугілля» та профспілкового комітету у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 надано ліжко-місце, а не кімната в цілому площа якої перевищує 20 кв.м.

Оплата за проживання в гуртожитку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нараховувалася за ліжко-місце в кімнаті НОМЕР_1 за вищевказаною адресою в розмірі 150 грн. в місяць в опалювальний сезон та 100 грн. за місяць у неопалювальний сезон з урахуванням податку на додану вартість.

Той факт, що позивачу по справі ОСОБА_2 надано у кімнаті АДРЕСА_1 ліжко-місце, а не кімната в цілому підтверджується рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13 лютого 2017 року, яке залишене без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2017 року та має преюдиційне значення. Зазначені та перевірені у вказаному рішенні суду факти та порядок видачі ордера на ліжко-місце не потребують доказування.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 вселилися у займане приміщення на підставі ордера, кожному з них було виділено ліжко-місце у кімнаті АДРЕСА_1. Рішення про вселення у гуртожиток відповідача у письмовому вигляді відсутнє, однак таке приймалося в усній формі та було законним, що підтверджується листом-відповіддю №09-1132 від 01.11.2017 року ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» та на його підставі видано ордер, який судом не скасовано, рішення суду набрало законної сили.

Аналогічна відповідь з приводу даного питання надана позивачу від Первинної профспілкової організації ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля».

Відтак, доводи позивача у апеляційній скарзі про те, що відсутня його згода на вселення у кімнату НОМЕР_1 відповідача ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки відповідно до п.12 Примірного положення про гуртожитки жила площа в гуртожитку надається в розмірі не менше 6 кв.м на одну особу й не залежить від згоди на це інших осіб, які вже проживають у відповідному приміщенні.

Так як гуртожиток на АДРЕСА_1 належав на праві власності ДП «Львіввугілля» згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 7454161 від 01.08.2013 року та перебував на балансі ВП «Шахта «Відродження» до 29.04.2015 року, право володіння, користування, розпорядження власністю належить його власнику.

Із матеріалів справи встановлено, що видачі ордера на зайняття житлової площі у гуртожитку як позивачем так і відповідачем передувало усне рішення власника в особі генерального директора за погодженням із Первинною профспілковою організацією ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» на балансі якого перебував гуртожиток. Претензій вищезазначених осіб щодо неправомірного заселення кімнати № 20 у спірному гуртожитку немає.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірного поселення у кімнату НОМЕР_1 відповідача ОСОБА_3 суд вважає безпідставними із сторони позивача.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Згідно ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. п.1 ч.1 ст. 374, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 04 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк