КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження 22-ц/824/5133/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Матвієнко Ю.О.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» за участю третьої особи Богайчука Віктора про захист прав споживачів.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (далі ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» та/або відповідач), який мотивував тим, що йому на праві власності належить Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 , а інша Ѕ частина квартири належить на праві власності третій особі ОСОБА_2 .

Оскільки позивач має численні претензії до енергопостачальника, тому не сплачує кошти за спожиту електроенергію.

21 вересня 2017 року між позивачем та третьою особою ОСОБА_2 було укладено договір про встановлення пропорцій споживання електричної енергії, холодної води та послуги з водовідведення, відповідно до якого позивач визнав споживання 60% електроенергії, а ОСОБА_2 . - 40 % електроенергії. Зазначений договір було надіслано на адресу відповідача з проханням провести перерахунок спожитої електричної енергії, відповідно до досягнутої між співвласниками домовленості.

01 березня 2018 року між позивачем та третьою особою складено акт-звірки розрахунків за спожиту електроенергію. Крім того, 08 червня 2018 року між позивачем та третьою особою складено акт-звірки розрахунків за спожиту електроенергію. Однак, 15 травня 2018 року відповідачем на адресу третьої особи направлено попередження про відключення електроенергії № 54133 від 17 травня 2018 року. Крім того, 31 липня 2018 року третій особі ОСОБА_2 направлено повідомлення про відключення побутового споживача.

ОСОБА_1 просив заборонити ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» вирішувати спірні питання шляхом відключення від електропостачання квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 січня 2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що місцнвий суд неповно з`ясував обставини справи та нправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

В судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів

3) показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає у повній мірі.

Відмовляючи в задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що вказаний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам закону, а тому право про захист якого просить ОСОБА_1 у даному випадку порушено не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем на адресу третьої особи ОСОБА_2 направлено попередження про відключення електроенергії № 54133 від 17 травня 2018 року та попередження про відключення електроенергії № 103959 від 19 жовтня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч. 2 ст. 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 714 ЦК України Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право звертатися до оператора системи передачі або оператора системи розподілу щодо відключення електроживлення споживача у випадках, визначених правилами роздрібного ринку, крім випадків постачання вразливим споживачам.

Державне регулювання відносин з постачання електроенергії до 27.08.2014 здійснювалося національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ), утвореною відповідно до указу Президента від 23.11.2011 №1059/2011 (ліквідована указом Президента від 27.08.2014 №693/2014). НКРЕ відповідно до покладених на неї завдань та наданих повноважень, зокрема, розробляла і затверджувала обов`язкові до виконання норми і правила (у т.ч. правила користування електричною енергією) та типові форми господарських договорів.

Згідно п.п. 2 п. 5.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року (далі Правил) електропостачальник має правозвертатися до оператора системи щодо відключення (обмеження) електроживлення споживача у випадках, визначених цими Правилами, крім випадків постачання вразливим споживачам, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7.3 Правил обмеження у споживанні електричної енергії має проводитися за умови одночасного забезпечення збереження необхідних рівнів надійності та якості електропостачання інших споживачів та субспоживачів.

Згідно п. 7.5 Правил припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі: заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником; недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки матеріли справи не містять жодних доказів на підтвердження порушення прав ОСОБА_1 відповідачем - ПАТ «ДТЕК Київські електромережі»

Апеляційна скарга переповнена оцінкою доказів апелянтом, при цьому не вказується, які з доказів неправомірно були судом першої інстанції не прийняті, чи досліджувались із порушенням установленого законом порядку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: