Справа № 161/3973/17 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Провадження № 22-ц/802/8/19 Категорія: 39 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

представника відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації Волинської області ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_3, правонаступником якого є ОСОБА_4, до ОСОБА_5, Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_1 районної державної адміністрації Волинської області, приватного нотаріуса ОСОБА_1 районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_7 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_1 районної державної адміністрації Волинської області, приватного нотаріуса ОСОБА_1 районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_6 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішень про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Позовні вимоги мотивовано тим, що його батько ОСОБА_8 помер 28 жовтня 2007 року. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку № 1 по вулиці Городищенській в селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області. Інша частина вказаного будинку належала на праві спільної сумісної власності дружині померлого ОСОБА_9, яка є його (позивача) матірю. Як спадкоємець першої черги він прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. Згодом він звернувся до ОСОБА_1 районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Проте, від нотаріуса він отримав відмову, підставою якої є заява від 18.06.2008, складена від його (ОСОБА_3 І.) імені, про відмову від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_9 З цим він категорично не погоджується, оскільки ніколи не підписував даної заяви, обставини, викладені в заяві ніколи не визнавав, до нотаріальної контори не звертався та не мав наміру відмовитись від спадкового майна. З огляду на те, що спадщину після смерті ОСОБА_8 у вигляді 1/2 частини вищевказаного будинку прийняли двоє осіб, а саме він та його мати ОСОБА_9, вважає, що 1/2 частина будинку повинна належати йому на праві власності, як така, що отримана у спадок після смерті батька. Крім того, після отримання спадщини, 26.02.2014 ОСОБА_9 оформила договір дарування житлового будинку № 1 по вулиці Городищенській в селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області, відповідно до якого свою частину будинку та частину, отриману в спадок від свого чоловіка, подарувала відповідачці ОСОБА_5, яка стала єдиним власником зазначеного житлового будинку. Вважає, що ОСОБА_5 безпідставно набула право власності на належну йому 1/4 частку житлового будинку, оскільки ОСОБА_9 не мала право відчужувати вказану частку житлового будинку. Просить суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину № 1-2020 від 02.08.2008, видане державним нотаріусом ОСОБА_1 районної державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_9; скасувати рішення КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 27.08.2008 про реєстрацію за ОСОБА_9 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на 1/4 частку у нерухомому майні житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами № 1 по вул. Городищенській в селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області; витребувати у ОСОБА_5 у його користь 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 1 по вул. Городищенській в селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області; скасувати рішення приватного нотаріуса ОСОБА_1 районного нотаріального округу ОСОБА_6 № 11214826 від 26.02.2014 про реєстрацію за ОСОБА_5 в ЄДРРП права власності на 1/4 частку у нерухомому майні житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами № 1 по вул. Городищенській в селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що він не подавав у 2008 році до ОСОБА_1 районної державної нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. Водночас заява від 18 червня 2008 року, яка підписана від його імені невстановленою особою містить фразу «на спадщину не претендую», що не є тотожним відмові від спадщини, крім того заява про відмову від прийняття спадщини повинна була бути подана не пізніше 28 квітня 2008 року, а вона датована 18 червня 2008 року, тобто поза межами шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а тому не має юридичної сили. Також ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначив, що в довідках Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області № 1122 від 03.09.2014 та № 1116 від 07.08.2015 вказано, що ОСОБА_3 був знятий з реєстрації 14.11.2001, проте проживав разом з дружиною ОСОБА_4 та батьками по день їхньої смерті (батько ОСОБА_8 помер 28.10.2007, мати ОСОБА_9 померла 05.03.2014), а в довідці Бранівської сільської ради Горохівського р-ну Волинської області № 250 від 02.03.2015 вказано, що ОСОБА_3 з 14.11.2001 по 05.03.2014 на території сільської ради за адресою вул. Бодинька, 28, с. Брани Горохівського р-ну Волинської області був зареєстрований, але не проживав, тобто він є особою, яка прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_8 шляхом постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, позивач просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

27.04.2018 ухвалою Апеляційного суду Волинської області відкрито апеляційне провадження у даній справі, ухвалою від 04.05.2018 призначено справу до розгляду в суді апеляційної інстанції на 15 травня 2018 року.

11.05.2018 на адресу апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_10 надійшло клопотання про витребування повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_3, оскільки у нього відсутні документи про підтвердження факту смерті ОСОБА_3

З наданого суду повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 14 травня 2018 року убачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 23 квітня 2018 року (а.с. 224, 225), у зв'язку з чим ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 15 травня 2018 року провадження у справі було зупинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України до з'ясування кола спадкоємців та залучення до участі у справі правонаступників позивача.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 03.04.2019 поновлено провадження в даній справі. Залучено до участі в даній справі правонаступника померлого позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, як позивача у даній справі.

Відзиви на апеляційну скаргу в даній справі не подавались.

Представник відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації Волинської області ОСОБА_2 В в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу не визнала та просила її залишити без задоволення.

Відповідач КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» подало заяву про розгляд справи в суді апеляційної інстанції без участі їхнього представника.

Інші учасники справи, їх представники в судове засідання не зявились.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та його представником не подано належних, допустимих достатніх та достовірних доказів того, що заява про відмову від прийняття спадщини від 18.06.2008 підписана не ним, а іншою особою, як і не надано жодних доказів того, таке його волевиявлення при складанні заяви не було вільним, а тому відсутні передбачені законом підстави для визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-2020 від 02 серпня 2008 року на імя ОСОБА_9, виданого державним нотаріусом ОСОБА_1 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_11 Позовні вимоги позивача про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішень про держану реєстрацію прав на нерухоме майно є похідними від вимоги про визнання недійсним та скасувати свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому суд в задоволенні цих вимог також відмовив.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 5).

28.10.2007 року ОСОБА_8 помер (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку № 1 по вулиці Городищенській в селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області.

Заповіт на випадок своєї смерті ОСОБА_8 не залишив.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є діти померлого позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_5, а також дружина померлого ОСОБА_9

З матеріалів спадкової справи № 374/08 до майна померлого ОСОБА_8 та матеріалів даної цивільної справи (а.с. 29) вбачається, що 18.06.2008 позивачем ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_1 районної державної контори Волинської області була подана заява, згідно якої спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_8, він не приймає, на спадщину не претендує, в суд звертатись за відновленням пропущеного строку не буде.

Справжність підпису ОСОБА_3 на вищевказаній заяві посвідчена секретарем Виконавчого комітету Гіркополонківської сільської ради народних депутатів Луцького району Волинської області ОСОБА_12 реєстровий № 316.

Відповідач ОСОБА_5 18.06.2008 року звернулася на адресу ОСОБА_1 районної державної контори Волинської області з аналогічною заявою про відмову від прийняття спадщини (а.с. 29-зворот).

Справжність підпису ОСОБА_5 на вищевказаній заяві посвідчена секретарем Виконавчого комітету Гіркополонківської сільської ради народних депутатів Луцького району Волинської області ОСОБА_12 реєстровий № 317.

24.06.2008 року з заявою до ОСОБА_1 районної нотаріальної контори Волинської області про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася його дружина ОСОБА_9 (а.с. 28-зворот).

02.08.2008 державним нотаріусом ОСОБА_1 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_11 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в с. Гірка Полонка, вул. Городищенська, 1 на імя ОСОБА_9 (а.с. 32), а також свідоцтво про право власності (а.с. 31-зворот).

Право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку ОСОБА_9 було зареєстровано 27.08.2008 у КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» у встановленому законом порядку.

26 лютого 2014 року ОСОБА_9, як дарувальник, уклала з ОСОБА_5, як обдарованою, договір дарування житлового будинку, відповідно до якого подарувала останній цілий житловий будинок за адресою: Волинська область, Луцький район, село Гірка Полонка, вулиця Городищенська, будинок № 1 (а.с. 14). Даний договір дарування було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_1 районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_6, реєстровий № 403 (а.с. 13-14).

З висновку судової почеркознавчої експертизи від 23 січня 2018 року № 18 (а.с. 125-128), слідує, що підпис від імені ОСОБА_3 в графі «/підпис/» Заяви ОСОБА_3 від 18 (24) червня 2018 року (а.с. 22 спадкової справи № 374/08 до майна померлого ОСОБА_8 В.) виконаний ОСОБА_3

Клопотання про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи або комісійної судової почеркознавчої експертизи позивачем та його представником в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції не заявлялося.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій вона видано, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 не підписував заяву про відмову від прийняття спадщини, а також доказів того, що його волевиявлення не було вільним, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що заява про відмову від спадщини була написана позивачем ОСОБА_3 після спливу визначеного законом шестимісячного строку, не впливає на висновки суду, оскільки на момент відкриття спадщини ОСОБА_3 не був зареєстрований разом із спадкодавцем, знятий з реєстрації у 2001 році, зареєстрований за іншою адресою, а довідки про його проживання разом з батьками датовані 2014-2015 роками, тобто встановлено, що на момент відкриття спадщини безумовних підстав вважати, що ОСОБА_3 прийняв спадщину, не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3, правонаступником якого є ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді