Справа № 464/7100/17 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 22-ц/811/2155/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобомцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 29 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживача та припинення дій, які порушують право,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобовязати приватне акціонерне товариство комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «Приватбанк» припинити дії, що порушують його права, а саме: припинити обліковувати за ним заборгованість по кредитному договору від 03.09.2008 року та надсилати на його телефон смс-повідомлення з вимогами щодо погашення зазначеної заборгованості.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03.09.2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з яким він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07.06.2016 року відмовлено ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позову про стягнення з нього (ОСОБА_2І.) заборгованості за вказаним кредитним договором за спливом позовної давності, а тому вважає, що з моменту набрання цим рішенням законної сили кредитні відносини між ними припинились і банк втратив підстави обліковувати за ним будь-які борги за кредитним договором від 03.09.2008 року, нараховувати штрафні санкції та/або вчиняти будь-які інші дії, повязані із стягненням зазначених боргів або продовження будь-яких правовідносин з ним за кредитним договором від 03.09.2008 року.

Оскільки відповідач й надалі спонукає його до сплати боргів за кредитним договором від 03.09.2008 року, шляхом надсилання смсповідомлень про автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості по карті, то такі дії позивач вважає незаконними, спрямованими на спонукання до виконання умов договору, дію якого припинено, та до сплати заборгованості, у стягненні якої відмовлено згідно з рішенням суду, яке набрало законної сили, що є покладенням на нього невигідних правових наслідків, які не засновані на законі, а тому порушують його право, як споживача фінансових послуг.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 29.08.2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить його скасувати з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального праваі ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував рішення Апеляційного суду Львівської області від 07.06.2016 року, яке має преюдиційне значення для даної справи, оскільки цим рішенням встановлено факт припинення дії кредитного договору від 03.09.2008 року у звязку з тим, що після закінчення строку дії договору банк не видав ОСОБА_2 інших грошових коштів і нової платіжної картки, що в повній мірі відповідає п.3.1.3 розділу ІІ «Правил користування платіжною карткою», а тому дійшов помилкового висновку про те, що правовідносини між сторонами не припинились.

Крім того, звертає увагу, що суд не врахував положення зазначених ним у позовній заяві нормативних актів, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

В судове засідання учасники справи не зявились, їх явку до суду не було визнано обовязковою, про дату, час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення судових повісток-повідомлень, які вони отримали (а.с.83-85), клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247 та ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що лише порушене, невизнане або оспорюване право особи підлягає захисту у встановлений законом або договором спосіб.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути: припинення дії, яка порушує право.

Судом встановлено, що 03.09.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», в подальшому перейменованим на ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 10290 грн. із сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за користування кредитом.

Умови вказаного договору, права та обовязки сторін визначені Умовами та правилами надання банківських послуг КББ «Приватбанк».

З рішення Апеляційного суду Львівської області від 07.06.2016 року встановлено, що у звязку з невиконанням ОСОБА_2 зобовязань за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість, яку ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з ОСОБА_2 в судовому порядку, однак, у задоволенні позову банку було відмовлено за спливом позовної давності (а.с.5-7).

На підтвердження своїх вимог позивач ОСОБА_2І надав письмові докази про те, що в період 2016-2017 років він отримував від відповідача смс-повідомлення з пропозицією погасити прострочену заборгованість (а.с.9-11), однак, доказів на підтвердження тієї обставини, що заборгованість за кредитним договором від 03.09.2008 року, у стягненні якої з позивача ОСОБА_2 відмовлено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07.06.2016 року, була стягнута банком з позивача, немає, а тому підстав для висновку про порушення такими діями банку прав позивача теж немає.

Крім того, відповідно до п.3.1.3 розділу ІІ «Правил користування платіжною карткою» Умов та правил надання банківських послуг КББ «Приватбанк», після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку, однак, доказів про закриття рахунку по вказаному кредитному договору позивачем не надано, а тому підстав для висновку про припинення між сторонами кредитних правовідносин, як правильно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, немає.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог позивача, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 29 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 24 квітня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_3