Справа № 636 / 2004 / 18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області в

складі: головуючого судді Ковригіна О.С.

при секретарі Левчук К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 03.12.2007 року в розмірі 94865 грн. 89 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що відповідно до укладеного договору від 03.12.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанні, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за даним договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

ОСОБА_1 належним чином свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконувала. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 31.03.2018 року утворилась заборгованість 94865,89 грн., яка складається з:

- 9378,17 грн. заборгованість за кредитом;

- 77482,20 грн. проценти за користування кредитом;

- 3250,00 грн. нарахована пеня та комісія;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 200,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 4505,52 грн. - штраф (процентна складова).

У звязку з чим ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить позов задовольнити в повному обсязі.

Від представника позивача разом з позовом надійшла заява, згідно якої він просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.7).

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщена шляхом, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково, просила суд зменшити суму заборгованості шляхом виключення суми штрафів, нарахованих згідно п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.12.2007 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 10000,00 грн.

З тексту заяви вбачається, що відповідач виявив бажання отримати платіжну кредитну картку. Своїм підписом відповідач погодився з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідач ознайомився та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також з «Тарифами Банку», які були йому надані для ознайомлення. Також відповідача повідомлено, що «Умови та правила надання банківських послуг» розміщені на офіційному сайті банку та він зобов'язався виконувати вимоги «Умов та правил надання банківських послуг» та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем, шляхом підписання заяви про приєднання, було укладено в письмовій формі кредитний договір.

Таким чином факт укладення між сторонами кредитного договору доведений належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Матеріали справи свідчать, що станом на 31 березня 2018 року сума заборгованості за кредитним договором від 03.12.2007 року складає 94865,89 грн., яка складається з:

- 9378,17 грн. заборгованість за кредитом;

- 77482,20 грн. проценти за користування кредитом;

- 3250,00 грн. нарахована пеня та комісія;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 200,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 4505,52 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.8-12).

Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 цього Кодексу).

Суд не погоджується з нарахованими позивачем штрафами, оскільки у відповідності до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та у відповідності до вимог ч.1 ст. 417 ЦПК України має враховуватись судами першої інстанції під час нового розгляду справи.

За таких обставин, підстави для стягнення з боржника на користь позивача штрафів в розмірі 200,00 грн. фіксованої частини та 4505,52 грн. - процентної складової, відсутні.

З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором, яка складається з наступного: 9378,17 грн. заборгованість за кредитом; 77482,20 грн. проценти за користування кредитом; 3250,00 грн. нарахована пеня та комісія.

Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобовязань, суду не надано.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує судові витрати позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 178, 141, 258-260, 263, 265, 268, 279 ЦПК України, суд,

В и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, паспорт серії МН № 577244, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 03.12.2007 року в розмірі 90 110 (девяносто тисяч сто десять) грн. 37 коп., з яких: 9378,17 грн. заборгованість за кредитом; 77482,20 грн. проценти за користування кредитом; 3250,00 грн. нарахована пеня та комісія, та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) 00 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя