ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/1612/18

Головуючий у першій інстанції - Луговець О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/518/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Онищенко О.І.,

секретарі: Позняк О.М., Герасименко Ю.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плиски-Агро» про розірвання договорів оренди землі та стягнення орендної плати,

дата складання повного тексту: 05 лютого 2019 року, м.Борзна,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Плиски-Агро», в якому просив розірвати типовий договір оренди землі від 01 квітня 2006 року, укладений між ним та ТОВ «Плиски-Агро» щодо належних йому на праві власності земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 5,2230га та кадастровий номер НОМЕР_1 площею 5,2230га; розірвати договір оренди землі від 17 травня 2017 року №7, укладений між ним та ТОВ «Плиски-Агро» щодо належної йому на праві власності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,7937га; розірвати договір оренди землі від 17 травня 2017 року №8, укладений між ним та ТОВ «Плиски-Агро» щодо належної йому на праві власності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,7943га; стягнути з ТОВ «Плиски-Агро» на його користь орендну плату за 2015-2017 роки в сумі індексації на дату виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України в розмірі 9255 грн.32 коп., що за вирахуванням податків (податок з доходів фізичних осіб - 1529 грн. 23 коп., військовий збір - 138 грн. 84 коп.) становить 7466 грн. 21 коп.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належать чотири вищезазначені земельні ділянки. Між ОСОБА_1 та ТОВ «Плиски-Агро» було підписано типовий договір оренди землі б/н (в подальшому і додаткові угоди до договору: від 27 листопада 2012 року, додаткові угоди №1 до договору від 14 листопада 2017 року та від 22 листопада 2017 року) щодо належних земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_1 , умовами пунктів 10-13 якого передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції; розрахунок закінчується не пізніше 25 лютого наступного року; передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Також 17 травня 2017 року між ним та відповідачем підписано договір №7 щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 та договір №8 щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 0115. За умовами даних договорів обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки; орендна плата вноситься у строки один раз на рік; розрахунок закінчується не пізніше 25 лютого наступного року; передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами; розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Однак при виплаті позивачу орендної плати за 2015-2017 роки всупереч умовам договорів та вимогам ст.21 Закону України «Про оренду землі» безпідставно не застосував відповідні щорічні індекси інфляції, що призвело до виникнення вищевказаної суми заборгованості, що свідчить про порушення норм чинного законодавства з питань оренди землі та істотне порушення договору, правовими наслідками чого є розірвання договорів.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Плиски-Агро» на користь позивача за договором оренди землі №б/н від 01 квітня 2006 року заборгованість з орендної плати за 2015 рік в сумі індексації на дату виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України в розмірі 4558 грн. 26 коп. (з даної суми слід вирахувати передбачені чинним законодавством податки та збори); вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що по договору б/н від 01 квітня 2006 року сторони обумовили, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції, чого проведено не було, орендна плата за 2015 рік виплачена позивачу в 2016 році з порушенням строку, що не оспорюється сторонами та підтверджується письмовим відзивом на позов й доданими розрахунково-платіжними документами. Відтак, суд вважав обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат за 2015 рік по Договору б/н в розмірі 4558 грн. 26 коп.

Водночас, згідно видаткових касових ордерів та відомостей на видачу грошей виплата орендної плати ОСОБА_1 за 2016-2017 роки проводилась ТОВ «Плиски-Агро» достроково до закінчення календарного року (за 2016 рік - листопад 2016 року, а у відзиві помилково зазначено 2017 рік; за 2017 рік - березень, жовтень 2017 року), в своїх вимогах позивач та його представник просять стягнути інфляційні витрати на дату виплати, проте в розрахунку застосовують загальний річний індекс інфляції, що є безпідставним.

В п.10 оспорюваних договорів оренди землі сторони обумовили, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. При цьому, на думку суду дана умова не суперечить вимогам ст.627 ЦК України, ч.3 ст.21 Закону України «Про оренду землі», оскільки вибір способу індексації орендної плати законодавець надав можливість врегулювати самим сторонам у договорі оренди землі.

Натомість, серед інших умов договорів №7, 8 відсутній обов`язок орендаря виплачувати орендодавцю орендну плату з урахуванням індексів інфляції, а п.13 вказує на виплату підвищення рівня цін на товари та послуги, у тому числі внаслідок інфляції, може бути лише підставою для перегляду сторонами розміру орендної плати.

Позивачем не доведено обставин, які б підтверджували неналежне виконання ТОВ «Плиски-Агро» своїх зобов`язань по виплаті орендної плати чи порушення в цій частині вимог чинного законодавства за Договорами №7, 8. В зв`язку з цим, відсутні й підстави для задоволення вимог позивача про розірвання договорів оренди землі, які є похідними. Виплата ж ТОВ «Плиски-Агро» ОСОБА_1 орендної плати у меншому розмірі (зокрема, без урахування індексації), з огляду на положення ст.651 ЦК України, ст.141 ЗК України, не може бути підставою для розірвання договорів оренди землі, що також узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 липня 2018 року по справі №484/3687/16-ц.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення орендної плати за 2016-2017 роки за типовим договором оренди землі від 01 квітня 2006 року б/н і за 2017 рік за договорами оренди землі від 17 травня 2017 року №7, №8 та постановити в цій частині нове рішення, відповідно до якого задовольнити позовні вимоги: стягнути з ТОВ «Плиски-Агро» на користь позивача оренду плату за 2016-2017 роки за типовим договором оренди землі від 01 квітня 2006 року б/н і за 2017 рік за договорами оренди землі від 17 травня 2017 року №7, №8 в сумі індексації на дату виплати орендної плати відповідно до рівня інфляції національної валюти України у розмірі 4697 грн. 06 коп., що за вирахуванням податків (податок з доходів фізичних осіб - 845 грн. 49 коп. і військовий збір - 70 грн. 47 коп.) становить 3658 грн. 86 коп.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що під час ухвалення рішення неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи; не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; допущено невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильно застосовано норми матеріального права (допущено неправильне тлумачення закону - норм ст.21 Закону України «Про оренду землі», ст.289 ПК України) і порушено норми процесуального права.

Особа, яка подає апеляційну скаргу звертає увагу, що в судовому засідання представник позивача наголошувала, що до розрахунку за 2016-2017 роки позивачем бралася довідкова інформація, надана відповідачем у довідці і відзиві (яку ніби то помилково було зазначено у відзиві). Крім того, представник позивача просила критично оцінити надані відповідачем копії документів первинного бухгалтерського обліку, оскільки частина з них не мала інформації щодо періоду виплати орендної плани (відомості від 01 березня 2016 року (на 7800 грн.), від 01 березня 2016 року (на 28203 грн.), від 01 березня 2016 року (на 18707 грн.), від 12 жовтня 2017 року, а частина, від 01 березня 2016 року (на 7800 грн.), від 01 березня 2016 року (на 18707 грн.), від 12 листопада 2016 року, від 31 березня 2017 року, містить виправлення або додавання прописом по надруковані машинописом інформації (при цьому виправлення і дописування не засвідчені підписами з відповідними датами виправлення посадовими особами, що підписали документ), що не може підтвердити відповідність даних, що в них міститься, зокрема і щодо дат виплати, визначеним даним і датам у довідці та відзиві відповідача. Таким чином, вказані документи не можуть бути належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, на підставі яких може бути зроблено висновок про безпідставність вимог позивача і правомірність заперечень відповідача.

Позивач вважає, що судом першої інстанції взагалі проігноровано питання щодо надання оцінки належності, допустимості, достовірності і достатності доказів, наданих відповідачем, що спричинило ухвалення незаконного і необґрунтованого рішення у цій справі щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача орендної плати за 2016-2017 роки в сумі індексації на дату виплати орендної плати відповідно до рівня інфляції національної валюти України.

Також особа, яка подає апеляційну скаргу не погоджується з висновком про неможливість застосування індексу інфляції до договорів №7 та 8, зазначає, що в даних договорах відсутня умова про обчислення розміру орендної плати за землю без урахування індексів інфляції, тому має діяти норма ст.21 Закону України «Про оренду землі», а обчислення розміру орендної плати за землю має здійснюватися з урахуванням індексів інфляції. Звертає увагу, що визначення розміру орендної плати з урахуванням проіндексованої нормативної грошової оцінки не залежить від волі сторін і застосовується незалежно від того, визначено це в договорі оренди землі, чи ні, це імперативна норма, визначена ст.289 ПК України, а обчислення розміру орендної плати за землю без урахування індексів інфляції має бути вказано в договорі оренди землі.

Позивач посилається на порушення норм процесуального права, зокрема вважає, що судом безпідставно прийнято до уваги та відображено виключно позицію відповідача.

В той же час, ОСОБА_1 не оспорює рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про розірвання договорів оренди землі.

У наданий судом строк ТОВ «Плиски-Агро» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що умовами договорів №7 та №8 визначено обчислення розміру орендної плати за землю з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки та відсутній обов`язок орендаря виплачувати орендодавцю орендну плату з урахуванням індексів інфляції, а згідно імперативних приписів ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Звертає увагу, що наведений позивачем розрахунок сум індексації орендної плати за 2017 рік по Договорам №7 та №8 здійснений ним із застосуванням індексів споживчих цін, а не коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель, як це передбачено п.10 зазначених договорів, є необґрунтованим, а відтак - і позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними. Відповідач вказує, що посилання позивача, що надані відповідачем документи первинного бухгалтерського обліку нібито містили виправлення спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 12,0340 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельній ділянці площею 5,2230 га присвоєно кадастровий № НОМЕР_1 , площею 5,2230 га - кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,7937 га - кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 0,7943 га - кадастровий номер НОМЕР_2 (13-14).

Між ОСОБА_1 та ТОВ «Плиски-Агро» 01 квітня 2006 року було укладено Договір оренди землі №б/н площею 10,4460 га (дві ділянки по 5,2230га, рілля) з кадастровими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , що розташовані на території Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, строком на 10 років з визначенням орендної плати в розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розрахунком по її сплаті не пізніше 25 лютого наступного року (а.с.15-17).

Додатковими угодами до вказаного договору оренди землі від 27 листопада 2012 року, 14 та 22 листопада 2017 року сторони внесли зміни до умов, що стосуються строку дії Договору б/н, нормативної грошової оцінки землі, розміру орендної плати та деяких інших пунктів Договору б/н. При цьому, п.10 Договору б/н, яким передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, залишився незмінним (а.с.18, 19, 20-22, 23-25).

Також між ОСОБА_1 та ТОВ «Плиски-Агро» 17 травня 2017 року було укладено договір оренди землі №7 щодо земельної ділянки площею 0,7937га (кормові угіддя) з кадастровим номером НОМЕР_2 , що розташована на території Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, строком на 15 років з визначенням орендної плати в розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.26-28) та договір оренди землі №8 щодо земельної ділянки площею 0,7943га (кормові угіддя) з кадастровим номером НОМЕР_2 , що розташована на території Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, строком на 15 років з визначенням орендної плати в розмірі 6,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.30-32).

Пунктами 10-12 умов зазначених Договорів №7, 8 передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки; орендна плата вноситься один раз на рік не пізніше 25 лютого наступного року; передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Крім того, в п.13 Договору сторони обумовили можливість перегляду розміру орендної плати у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Дані обставини не заперечуються сторонами.

Також вбачається, що адвокат позивача зверталась до відповідача з запитом про надання довідки про розмір (із окремим зазначенням усіх видів нарахувань, в тому числі індексації відповідно до рівня інфляції національної валюти України) та утримань), форму (грошова, натуральна) та строки виплати орендної плати за період 2014-2017 роки. А також належним чином посвідчені копії відомостей (актів) на видачу орендної плати за 2014-2017 роки по кожному Договору (а.с.34, 35, 36).

Згідно відповіді по Договору від 01 квітня 2006 року в 2014 році виплачено 7167 грн., в 2015 році - 8793 грн., в 2016 році - 13224 грн. та в 2017 році - 15383 грн. По Договору №7 від 17 травня 2017 року - 194 грн. та по Договору №8 - 195 грн. (а.с.37-38, 76-77).

Матеріали справи містять індекси споживчих цін у 1992 - 2017 роках (а.с.40).

Вбачається, що по ТОВ «Плиски-Агро» кожен рік видавались накази на проведення розрахунків з орендодавцями (а.с.66-69), а відділом Держземагенства у Борзнянському районі видавались довідки про грошову оцінку земельної частки (паю) по колишньому КСП «Колос» на території Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, що станом на 01 січня 2015 року становить 107985 грн. 79 коп., в т.ч.: рілля - 105305 грн. 44 коп., кормові угіддя - 2680 грн. 35 коп. (а.с.70), а станом на 01 січня 2016 року становить 129582 грн. 95 коп., в т.ч.: рілля - 126366 грн. 53 коп., кормові угіддя - 3216 грн. 42 коп. (а.с.71).

Держгеокадастром надано роз`яснення про індексацію нормативної грошової оцінки земель з якої вбачається, що відповідно до п.9 підрозділу 6 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України індекс споживчих цін за 2017 рік, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населення пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення застосовується із значенням 100 відсотків. Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населення пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2017 рік становить 1,0 (а.с.72-73)

Матеріали справи містять також довідку ТОВ «Плиски-Агро» від 09 січня 2019 року про проведені розрахунки з ОСОБА_1 за 2015-2017 роки по всіх трьох договорах (а.с.78-78).

З довідки вбачається, що по договору від 01 квітня 2006 року, що також підтверджується відомостями та видатковими касовими ордерами:

за 2015 рік проведено розрахунок 18 травня 2016 року в сумі 1250 грн., однак, з видаткового касового ордеру вбачається, що розрахунок в сумі 1250 грн. здійснено 01 березня 2015 року, тобто фактично відбулась описка в довідці (а.с.80), 01 березня 2016 року в сумі 2938 грн. (а.с.81, 82), 04 березня 2016 року в сумі 3300 грн. (а.с.83) та 11 березня 2016 року в сумі 1305 грн. (а.с.84);

за 2016 рік - 10 листопада 2016 року - 5000 грн. (а.с.85), 10 листопада 2017 року - 2080 грн. (а.с.86), 10 листопада 2017 року, однак фактично виплачено 10 листопада 2016 року- 4000 грн. (а.с.87), 12 листопада 2017 року - 4812 грн., по відомості 12 листопада 2016 року в сумі 2144 грн. (а.с.88);

за 2017 рік: 31 березня 2017 року - 13224 грн. (а.с.89), 12 жовтня 2017 року - 2159 грн., хоча по відомості - 2548 грн. (а.с.90).

По Договору №7 платіж в сумі 194 грн. здійснено 12 жовтня 2017 року, а по Договору №8 в сумі 195 грн. 12 жовтня 2017 року.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договорами оренди землі.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною другою статті 409 ЦК України встановлено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною, необхідною орендареві для провадження підприємницькою та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 даного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно статей 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати без внесення відповідних змін до договору у письмовій формі (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року у справі № 3-34гс13 та від 20 серпня 2013 року у справі № 3-21гс13).

Статтею 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І : 100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно, залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Отже, орендар зобов`язаний самостійно, за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі, перераховувати розмір орендної плати.

В той же час, при наявності умов договору, які сторони добровільно погодили, про визначення остаточного розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції, такий розмір має визначатись із застосуванням визначеного індексу інфляції.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що «індексація нормативної грошової оцінки землі» та «індекси інфляції (індекси споживчих цін)» не є тотожними економічними категоріями, величина другого показника враховується при обчисленні першого показника, тобто є його складовою частиною, а оскільки ні позивачем, ні його представником не було уточнено позовні вимоги, суд першої інстанції був позбавлений права здійснити перевірку нарахувань та виплат, здійснених відповідачем по Договорам оренди №7 та №8 від 17 травня 2017 року, оскільки даними договорами передбачено обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про можливість застосування індексу інфляції до договорів №7 та 8 у зв`язку з відсутністю в даних договорах умови про обчислення розміру орендної плати за землю без урахування індексів інфляції, не приймаються апеляційним судом до уваги та ґрунтуються на невірному розумінні позивачем та його представником норм матеріального права.

Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, щодо неналежного дослідження судом першої інстанції доказів по справі та прийняття до уваги документів, які на думку позивача не може бути доказом по справі.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 даної статті).

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий учасниками справи до позовної заяв по суті позову та відзиву на позов на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

В п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Відтак, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ, наведений учасниками справи, констатує той факт, що відомості та видаткові касові ордери, надані відповідачем до відзиву, є належними та допустимими доказами здійснення сплати за оренду земельних ділянок ОСОБА_1 , оскільки містять інформацію про суми, дати виплат та особистий підпис позивача.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують вірного по суті рішення.

Заперечення ТОВ «Плиски-Агро», викладені у відзиві на апеляційну скаргу є слушними і такими, що судом апеляційної інстанції приймаються до уваги в повному обсязі.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, то, відповідно до положень ст.375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 24 травня 2019 року.

Головуючий: Судді: