Справа № 487/8786/18
Провадження № 2/487/923/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24.05.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва,

у складі: головуючого судді Притуляк І.О.

за участю секретаря Янковець Г.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Корженко ОСОБА_2 .

свідка ОСОБА_3

свідка ОСОБА_4

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідач, булав зареєстрована у квартирі з 29.03.2007 року, однак в квартирі не проживає, житловою площею не користується без поважних причин, обов`язки, які виникають при користуванні житловим приміщення не виконує.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечували.

Відповідач до судового засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

З відома позивача, суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши позицію позивача, покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_7 дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та витікаючі з них спірні правовідносини.

Згідно Довідки виданої ПП «ЖЕК-10» від 14.08.2018 року, №1963, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 відповідальний квартировиноймач, ОСОБА_8 донька позивача, ОСОБА_6 колишня дружина позивача.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.07.2014 року по справі №487/3020/14-ц, шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 розірвано. 09 серпня 2014 року вказане рішення набрало законної сили.

Право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17 грудня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №5-1036, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25228180 від 04.02.2010 року.

Судом встановлено, що відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає з 2014 року, спірною житловою площею не користується без поважних причин, витрати, пов`язані року, оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_10 не несе, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про не проживання від 14.08.2018 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_7 зазначили, що відповідач не проживає за вказаною адресою з 2014 року.

Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_11 у жилому приміщенні спірної квартири, понад п`ять років без поважних причин.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_10 втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин більш строків, встановлених ст. 71 ЖК України.

За змістом ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку.

Оскільки між позивачем та ОСОБА_12 відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, остання не проживає та не користуються зазначеною квартирою більше п`яти років, суд вважає, що ОСОБА_10 втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 , та підлягає зняттю з реєстрації за вказаною адресою.

Керуючись ст.ст. 10, 18, 23, 76, 258, 259, 263-265, 282, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народженн , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомо.

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК