Справа № 216/5965/16-ц
провадження 2/216/363/19
РІШЕННЯ

іменем України

08 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Ярмошенко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи Рассомахи С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

08 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.

У позовній заяві зазначено, що позивач є матір'ю відповідача, та бабусею ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_16 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Мати дітей - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_15 року, ОСОБА_4 - батько дітей, та син позивача. Відповідач не займається вихованням дітей, офіційно не працевлаштований, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не надає будь-якої допомоги на утримання дітей, не займається їх вихованням, та не цікавиться їх життям. Діти проживають разом з позивачем, та її чоловіком, повністю знаходяться на їх утриманні.

Позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі посилаючись на обставини наведені в позові.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Представник третьої особи Рассомаха С.А. в судовому засіданні підтримала висновок виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, як органу опіки та піклування від 02.11.2017, вважає недоцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно своїх дітей, оскільки позивачем не надано доказів ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, та такі які характеризують його як особу, що становить реальну небезпеку для здоров'я та психічного розвитку дітей.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом були встановлені наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_4 являється батьком, а ОСОБА_9 матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_16 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7-10); 12.04.2013 ОСОБА_9 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 17).

Як вбачається з акту, складеного головою квартального комітету №82 виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради за підписами сусідів, ОСОБА_4 з травня 2006 року до теперішнього часу не тривалий разом з дітьми за місцем реєстрації (а.с. 15), діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою квартального комітету №82 від 10.11.2016 (а.с. 14).

Згідно характеристики на сім'ю ОСОБА_4, виданої Криворізькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів №64 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 03.11.2016, встановлено, що сім'я проживає у складі: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_10. Починаючи з травня 2016 року батько дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11 почав залишати дітей на бабусю й дідуся, сам веде вільний спосіб життя поза межами свого будинку, не працює. З серпня 2016 року соціальна допомога на дітей батькові була припинена, в зв'язку з витрачанням грошових коштів на власні потреби. До школи батько не з'являється, не цікавиться навчанням та життям дітей. Всі обов'язки по відношенню до дітей виконують дідусь та бабуся (а.с. 16).

ОСОБА_10 та ОСОБА_1 офіційно працевлаштовані в ПАТ «Північний гірничо-збагачуваний комбінат» (а.с. 28,29).

Зазначені обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дітей, у зв'язку із ухиленням відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника органу опіки та піклування, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, тому до них мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов'язків батьків щодо їх дітей.

Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Верховний Суд України у своїх роз'ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд не бере до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 02.11.2017 №8/33-3437 за яким вважає недоцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно його дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_16 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.62-63), оскільки він суперечить заяві відповідача про визнання позову.

Так, за приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, сукупністю усіх доказів у справі, суд приходить до переконання, що відповідач не цікавиться вихованням своїх дітей та їх духовним розвитком, не надає належного матеріального забезпечення, яке б забезпечувало дітям належне утримання, не бере участі у вихованні дітей, що свідчить про втрату інтересу відповідача до своїх дітей, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає доцільним позбавити його батьківських прав.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 206, 264-265 ЦПК України, ст.180-182, 192 СК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12, батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_16 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_4, (ІНФОРМАЦІЯ_12, індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1), на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_14, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 25.12.2000) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов