Провадження № 2/369/802/19
РІШЕННЯ

Іменем України

01.04.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.

секретаря Середенко Б.С.

за участі представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, державного нотаріуса Панікар Валентини Миколаївни, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року позивач звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на неотриману пенсію в розмірі 19 213,70 грн. в Києво-Святошинському об`єднаному управління ПФУ. Вона є спадкоємцем першої черги та на час відкриття спадщини постійно проживала з померлим, вела господарство. Для оформлення своїх спадкових прав вона звернулась до державного нотаріуса Панікар В.М. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. У постанові нотаріус вказала, що був виявлений заповіт, але встановити його зміст відсутня можливість, оскільки заповіт знаходиться в нотаріальній конторі на непідконтрольній території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Вказала, що жоден спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Тому постанова нотаріуса суперечить Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок ведення нотаріальних дій, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Просила суд визнати незаконною та скасувати постанову державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №2629/02-31 від 21 вересня 2018 року; зобов`язати державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом на недоодержану пенсію в розмірі 19213,70 грн., належну ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що дійсно померлий ОСОБА_5 за життя склав заповіт на користь третьої особи, що було зумовлено сімейними домовленостями. Згодом потреба минула, але про заповіт всі забули. На спадкове майно треті особи не претендують, а тому до нотаріальної контори ніхто і не звертався для отримання будь-якої спадщини. В їх сімї всі притримуються домовленостей. Позивачка є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину. Вказала, що постанова нотаріуса порушує право позивача на прийняття спадщини. Просила позов задоволити.

У судове засідання відповідачі не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив до суду не поданий.

У судове засідання треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 1971 року, у Перевальському РАЦСу Луганської області.

ОСОБА_5 також має дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Києво-Святошинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга отримує право спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

У першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Ст 1268 ЦК України надано право спадкоємцю за заповітом чи за законом прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як зазначалось вище, спадкоємцями майна померлого ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11 серпня 2015 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 30 жовтня 2013 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за 19 червня 2015 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 21 вересня 1971 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . За цією ж адресою з 04 квітня 1968 року зареєстрований був і ОСОБА_5 .

Дані обставини судом встановлені з поданих суду копій паспортів третіх осіб. Факт спільного проживання на час смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_5 підтверджений і довідкою №15 від 24 вересня 2018 року та актом про фактичне місце проживання з померлою особою на день його смерті №6 від 24 вересня 2018 року виконавчого комітету Перевальської міської ради. Матеріали справи не містять доказів того, що особи проживали не за зареєстрованим місцем проживання. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину і за законом, і за заповітом є дружина померлого - ОСОБА_1 .

За ст. 1227 ЦК України Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

ОСОБА_1 21 вересня 2018 року звернулась до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщина, видачі свідоцтво про право на спадщину на неодержану пенсію. Була заведена спадкова справа до майна померлого ОСОБА_5 (витяг про реєстрацію спадкової справи №53393682 від 21 вересня 2018 року).

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (Глава 13. Відмова у вчиненні нотаріальної дії) нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори №2629/02-31 від 21 вересня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на неодержану пенсію. Як вказано у постанові, підставою для відмови є наянвність інших спадкоємців - дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також наявність заповіту, зміст якого не можливо встановити через знаходження заповіту на території, яка тимчасово непідконтрольна державі. При цьому нотаріус вказав, що спадкоємицею надано документи, за якими можна встановити місце відкриття спадщини та коло спадкоємців після померлого ОСОБА_5

Відповідно до вищевказаного Порядку право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса.

Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

Неповнолітня особа має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника.

Заяву від імені малолітньої особи або недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо не було подано заяву про відмову від прийняття спадщини з дотриманням вимог, встановлених законодавством.

Приймаючи від спадкоємців заяву про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття, нотаріус зобов`язаний роз`яснити спадкоємцям їх право на відкликання такої заяви протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України.

Заява про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів.

Усі наступні заяви (додаткові, від інших спадкоємців, кредиторів) також реєструються у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку.

На всіх заявах зазначаються дата і час їх надходження та номер спадкової справи.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_5 , а саме після 16 січня 2017 року до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини будь-які інші особи, крім позивача, не звертались. Це стосується як спадкоємців за законом, так і спадкоємців за заповітом. На час смерті ОСОБА_5 - з ним проживала та була зареєстрована лише одна особа - ОСОБА_1 Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. На переконання суду, у разі наявності заповіту - даний спадкоємець мав у встановлені терміни подати заяву про прийняття спадщини, або рішення суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини, або подати документи, які підтверджували спільне проживання з померлим та прийняття спадщини. . За таких обставин, суд приходить до висновку, що нотаріус передчасно прийшов до висновку про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки є заповіт, тому позовні вимоги в частині скасування постанови суд задовольняє.

Разом з тим, позовні вимог про зобов`язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, підлягають задоволенню частково. Так, відповідно до Закону України «Про нотаріат» та Порядку саме до повноважень нотаріуса віднесено вирішення питання про можливість видачі свідоцтва спадкоємцям. Суд лише перевіряє правильність вчинення нотаріусом нотаріальних дій, але не може вирішувати ті питання, які віднесені до компетенції інших органів. Тому зобов`язує нотаріуса повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на неодержану пенсію.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270, 1223, 1261-1265 ЦК України та ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме за позивачем необхідно визнати право власності на спадкову частку земельної ділянки.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 1223, 1268, 1269, 1270, 1223, 1261-1265 ЦК України та ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, державного нотаріуса Панікар Валентини Миколаївни, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії - задоволити частково.

Скасувати постанову державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області №2629/03-31 від 21 вересня 2018 року.

Зобов`язати державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за №1355 від 21 вересня 2018 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на неодержану пенсію ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлений 01 квітня 2019 року.

Суддя Н.С. Пінкевич