Справа №263/3501/19
Провадження № 2/263/1273/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
29 травня 2019 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шевченко О.А., при секретарі Шпичак Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням,- В С Т А Н О В И В :
Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням, позовні вимоги обґрунтовані тим що ОСОБА_2 , є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 ., відповідач ОСОБА_3 на даний час проживає у місті Києві де проходить навчання. Відповідач зареєстрований у даній квартирі за адресою АДРЕСА_1 але не проживає у даній квартирі.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності та задоволення позову.
Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не сповістивши суд про причини неявки.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до акту за №17 від 13.06.2018 року зазначено що ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 але фактично не проживає, про що є письмове підтвердження від сусідів.
Відповідно довідки від 17.04.2018 року за №0159 Видана ОСОБА_3 , в том що він є студентом 2 курсу Магістратури вищого духовного теологічного інституту-єшива Об`єднання іудейських релегійних організацій України.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.11.2000 року зазначено що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .
Згідно з довідки від 14.06.2018 року за №15-126-2840 виданої Департаментом Адміністративних послуг ЦНАП видана гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: АДРЕСА_1 зазначено що у даній квартирі зареєстровано три особи ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачкою жодним чином не були спростовані доводи даного позову.
У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач, як власник домоволодіння АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Крім того відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.
Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому».
Враховуючи вище наведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановленого законодавством строку, що в свою чергу перешкоджає позивача здійсненню його права користування та розпорядження належною квартирою, позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 247 ч.2, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 391,405 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого АДРЕСА_1 ., таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 .
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду.
Суддя Шевченко О.А.