КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.

суддів Сушко Л.П. Березовенко Р.В.

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Київської області, третя особа Державна судова адміністрація України про відновлення порушених прав, внаслідок порушення Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», визнання трудового договору в частині строку недійсним, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку ,

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала вищезазначена справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року вищезазначену позовну заяву визнано неподаною і повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що 20 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва постановив ухвалу про залишення її позовної заяви без руху та надав час для усунення недоліків, 10 днів з моменту отримання ухвали. В ухвалі зазначено, що позивачка мала надати підтвердження про те, що нею не подано іншого позову до Апеляційного суду Київської області з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказує, що 13 липня 2019 року нею подано підтвердження того ,що нею не подано іншого позову до Апеляційного суду Київської області з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В апеляційній скарзі зазначає ,що ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року про залишення позову без руху отримала 03 липня 2019 року, а отже останній днем для усунення недоліків зазначених в ухвали про залишення позову без руху було 15 липня 2019 року, оскільки 13 липня 2019 року це вихідний день.

Просила, скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було виконано вимоги ухвали від 20 травня 2019 року про залишення позовної заяви без руху.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, вважає їх передчасними з огляду на наступне.

По справі встановлено, що в травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Апеляційного суду Київської області, третя особа Державна судова адміністрація України про відновлення порушених прав, внаслідок порушення Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», визнання трудового договору в частині строку недійсним, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки позивачем не надано підтвердження того,що нею не подано іншого позову до Апеляційного суду Київської області з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року.

03 липня 2019 року позивачем отримано копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року (а.с.19)

13 липня 2019 року поштою, на виконання вимог вищезазначеної ухвали, позивачем направлено підтвердження того, що нею не подано іншого позову до Апеляційного суду Київської області з тим самим предметом та з тих самих підстав (а.с.23)

Згідно п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є передчасною та постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, основною складовою права на справедливе судочинство є право доступу до такого судочинства в розумінні забезпечення особі можливості звернення до суду для вирішення спору.

Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки позивачем виконано вимоги ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року в межах встановленого судом строку, вказані недоліки усунуто то апеляційна скарга є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,379,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

Р.В. Березовенко