Єдиний унікальний номер №243/3262/19
Номер провадження №2/243/1374/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

«20» травня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Дюміної Н.О.,

при секретарі - Ревва Е.Г.,

за участю:

позивача Стулікова О.В.,

представника прокуратури Донецької області Буяновського В.В.

представника відповідача Державної казначейської служби України Смирнова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року позивач звернувся до суду з дійсним позовом. Зазначив, що 29 травня 2018 року він, реалізуючи свої права людини та громадянина України на безпосереднє управління справами Держави Україна шляхом звернення до органу державної влади та його посадової особи з метою ініціювати кримінальне провадження на захист суспільного інтересу, реалізуючи свої права людини та громадянина України на поширення і отримання інформації з метою отримати обґрунтовану відповідь в строки, визначені статтями 214, 219 Кримінального процесуального кодексу України, звернувся до процесуального керівника по кримінальному провадженню №0002670 від 06.12.2014 року прокурора Краматорської місцевої прокуратури Василенка О.В. із заявою-повідомленням №7 про вчинення кримінального правопорушення та притягнення до кримінальної відповідальності генерального директора ТОВ «Украгропромстрой», ОСОБА_2 , за розтрату в серпні 2011 року 72 996,54 гривень як одного з епізодів його діянь по незаконному заволодінню майном ТОВ «Украгропромстрой».

Однак, заява-повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розслідування обставин, викладених в заяві-повідомленні №7 від 29 травня 2018 року розпочате не було.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 уточнив заявлені вимоги в частині періоду не розгляду його заяви від 29 травня 2018 року. Так, відповідно до позовної заяви, з 29.05.2018 року до 01.04.2019 року прокурор Краматорської місцевої прокуратури Василенко О.В., як процесуальний керівник по кримінальному провадженню №0002670 від 06.12.2014 року, не вчинив жодної ефективної дії, спрямованої на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, не вчинив жодної дії для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, для надання їм належної правової оцінки та для забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Однак, уточнивши позовні вимоги, позивач зазначив, що моральна шкода спричинена йому саме невнесенням відомостей по його заяві до Єдиного реєстру досудових розслідування, а не якістю самого досудового розслідування.

Позивач оцінює спричинену йому відповідачем ОСОБА_3 Україна моральну шкоду в сумі 150 228,00 гривень, визначивши розмір шкоди на підставі методики професора ОСОБА_4

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОЦЕСУ

(1)Доводи особи, яка подала позовну заяву

Спричинена бездіяльністю відповідача Держави Україна моральна шкода полягає у глибоких душевних стражданнях, яких позивач, як фізична особа, зазнав у зв`язку протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку із порушенням його прав людини та громадянина, гарантованих Конституцією України та чинними міжнародними договорами, що викликало в нього сильні негативні почуття від посягання службових осіб органу державної влади на конституційний лад республіки Україна, які змінюються одне одним, а саме: почуття обурення, почуття невпевненості в майбутньому, почуття відчаю, почуття гніву.

Протиправною, незаконною, неправомірною є бездіяльність Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, яка полягає в невиконанні обов`язку прокурора Краматорської місцевої прокуратури Василенко О.В. внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві-повідомленню №7 від 29.05.2018 року відповідно до вимог статей 3, 8, 9, 19, 40 Конституції України, статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, пунктів 2.1, 3.1 «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 06 квітня 2016 року № 139.

(2) Доводи Прокуратури Донецької області

Доводи відзиву зводяться до того, що факт протиправних дій у кримінальному провадженні підлягає встановленню у кримінально- процесуальному порядку відповідним рішенням (наприклад, обвинувальним вироком, ухвалами слідчих суддів, постановами прокурора вищого рівня).

На теперішній час такі рішення не приймалися. Зокрема, рішення, дії або бездіяльність прокуратури протиправними не визнавалися.

Навпроти, у вказаному кримінальному провадженні прийнято рішення про його закриття.

Вказана постанова не скасована та є чинною, що свідчить про законність та повноту досудового розслідування.

При цьому, у межах цивільного судочинства суд не може перевіряти законність кримінально-процесуальних дій слідчого чи прокурора, оскільки це суперечитиме вимогам щодо юрисдикції судів та виступатиме втручанням у кримінальне провадження.

Ухвали слідчого судді є формою судового контролю на стадії досудового розслідування. Вони не свідчать про протиправність дій відповідача.

Оскільки позивачем не доведено факт протиправних дій або бездіяльності відповідача, а також конкретні негативні наслідки від них, то підстави для відшкодування йому шкоди відсутні.

(3) Доводи Державної казначейської служби України

Доводи заперечень аналогічні доводам Прокуратури Донецької області.

(4) Показання отримані під час допиту свідків

Свідок ОСОБА_5 показав, що знайомий з ОСОБА_1 з 2000 року. Знає ОСОБА_1 , як порядну людини, висококваліфікованого адвоката, який дуже гостро сприймає порушення прав людини. В побуті ОСОБА_1 є нормальною, середньостатистичною людиною.

Свідок ОСОБА_6 показав, що працює прокурором Краматорської місцевої прокуратури. Саме до нього на розгляд надійшла заява ОСОБА_1 від 29.05.2018 року. Керуючись статтями 36, 93, 214 КПК України він спрямував дану заяву на розгляд слідчому.

Допитаний як свідок позивач ОСОБА_1 показав, що 29.05.2018 року він подав до Краматорської місцевої прокуратури заяву-повідомлення №7, в якій повно та детально зазначив обставини вчиненого кримінального правопорушення по факту розтрати. Ціллю заяви було звернути увагу слідчого та прокурора на відсутність в матеріалах кримінального провадження № 0002670 від 06.12.2014 року накладної.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Адвокат Стуліков А.В., діючи як представник ОСОБА_7 , 29.05.2018 року

звернувся до Краматорської місцевої прокуратури з заявою-повідомленням про

притягнення до кримінальної відповідальності генерального директора ТОВ

«Украгропромстрой» ОСОБА_2 за ст. ст. 191, 366 КК України.

Вказану заяву прокуратурою 30.05.2018 року спрямовано до Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області для перевірки доводів заявника.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області

від 05.06.2018 року у справі № 234/7957/18 прокурора Краматорської місцевої прокуратури зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою ОСОБА_1

Оскільки в ухвалі не вказано, в якому саме внесеному до ЄРДР кримінальному провадженні діяв адвокат Стуліков А.В., а також наявні інші невизначеності, 06.06.2018 року прокуратурою подано заяву про роз`яснення ухвали суду.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 05.07.2018 року відмовлено у задоволенні заяви прокурора про надання роз`яснення.

26.06.2018 року Краматорським ВП ГУ НП в Донецькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_1 щодо притягнення до кримінальної відповідальності генерального директора ТОВ «Украгропромстрой» ОСОБА_2 за ст. ст. 191, 366 КК України.

Постановою слідчого Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області від 09.11.2018 року кримінальне провадження № 0002670 від 06.12.2014 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду від 29.11.2018 року у справі №234/18014/18 зазначену постанову скасовано.

Постановою слідчого Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області від 09.04.2019 року кримінальне провадження № 0002670 від 06.12.2014 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Перевіривши доводи позивача та представників відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорської місцевої прокуратури із заявою-повідомленням №7 про вчинення кримінального правопорушення та про притягнення до кримінальної відповідальності генерального директора ТОВ «Украгропромстрой», , ОСОБА_2 , за розтрату в серпні 2011 року 72 996,54 гривень як одного з епізодів його діянь по незаконному заволодінню майном ТОВ «Украгропромстрой».

Посадовими особами Краматорської місцевої прокуратури за вказаною заявою ОСОБА_1 відомості до ЄРДР не було внесено.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області

від 05.06.2018 року у справі № 234/7957/18 прокурора Краматорської місцевої прокуратури зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 підставою для відшкодування шкоди зазначив протиправну, незаконну, неправомірну бездіяльність Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, яка полягає в невиконанні обов`язку прокурора Краматорської місцевої прокуратури Василенко О.В. внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві повідомленню №7 від 29.05.2018 року .

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку посилається позивач.

Обставини справи свідчать про те, що оскарження ОСОБА_1 бездіяльності прокурора Краматорської місцевої прокуратури Василенко О.В. щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення від 29 травня 2018 року свідчить про реалізацію останнім оспорювання процесуальної діяльності прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦПК України.

Сам факт зобов`язання ухвалою суду внести відповідні відомості до ЄРДР не свідчить про протиправність дій прокуратури та завдання моральної шкоди позивачу, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені.

Лише незгода позивача з прийнятим працівниками органів прокуратури процесуальним рішенням, яке було ним оскаржене в передбаченому КПК України порядку, не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди в межах відповідного кримінального провадження.

Таким чином, судом не встановлено дій з боку прокуратури, які давали б правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування йому моральної шкоди.

Суд при винесенні рішення у дійсній справі керувався лише основним актом цивільного законодавства України Цивільним кодексом України, оскільки його положеннями в повній мірі врегульовані відносини, які виникли між сторонами. Позивач в своєму позові посилався на загальні положення національного законодавства, які не регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, не є спеціальними нормами, а тому і не були застосовані судом при винесенні дійсного рішення.

Також у своєму позові позивач посилається на п. 50 Рішення "Мельниченко проти України"(заява N 17707/02) від 19 жовтня 2004 року ; п. 42 Рішення "Михалкова та інші проти України" (Заява N 10919/05) від 13 січня 2011 року; п. 75 Справа "Ромашов проти України" (Заява N 67534/01) від 27 липня 2004 року та ін. Суд звертає увагу на те, що при застосуванні Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Протоколів до Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини неможливо вважати правильним лише посилання на рішення Європейського Суду з прав людини без аналізу обставин справи, що були предметом розгляду Європейського Суду у взаємозв`язку з обставинами справи, що розглядаються національним судом.

ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

У статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору.

Згідно з положеннями пункту 13 частини 2 статті 3 цього Закону судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив визнати протиправною, незаконною та неправомірною бездіяльність Прокуратури Донецької області, яка на його думку, полягала у невиконанні обов`язку відповідних прокурорів внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його повідомлення від 29.05.2018 року, що завдало йому моральну шкоду.

Тобто позивачем оскаржується бездіяльність органів прокуратури.

Пункт 13 частини 2 статті 3 закону України «Про судовий збір» як правову підставу звільнення від сплати судового збору позивач зазначав в позовній заяві, з такими доводами позивача суд повністю погоджується.

Згідно частини 7 статті 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 23 травня 2019 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Н.О.Дюміна