ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Чернівці

справа № 726/880/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Конецької Д.Г.

з участю представника позивача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Куриш Василя Івановича

учасники справи

позивач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»

відповідач ОСОБА_6

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 26 жовтня 2018 року, головуючий у першій інстанції Байцар Л.В.,

встановила:

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» у травні 2018 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначало, що між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», та ОСОБА_7 укладено договір кредиту від 7 листопада 2007 року №014/0021/82/43376, відповідно якого Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» зобов»язалося надати кредит в сумі 102000 грн. з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 13,5 % річних на строк до 6 листопада 2017 року.

Справа №726/880/18 Головуючий у 1 інстанції Байцар Л.В.

Провадження №22-ц/822/191/19 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Виконання зобов»язання забезпечено договором між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», та ОСОБА_6 іпотеки №011/0021/23062, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Козловою Н.В. 7 листопада 2007 року.

Посилалося на невиконання ОСОБА_3 зобов»язання з сплати кредиту в сумі 69769 грн. 14 коп., процентів в сумі 50317 грн. 10 коп., пені в сумі 454114 грн. 16 коп. на січень 2018 року.

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» просило у рахунок погашення заборгованості за договором між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», та ОСОБА_7 кредиту від 7 листопада 2007 року №014/0021/82/43376 в сумі 574200 грн. 40 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 12 травня 2004 року на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №343/8 від 27 квітня 2004 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 травня 2004 року №5792584 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме мано №3561475, виданого Чернівецьким комунальним міським бюро технічної інвентаризації 13 травня 2004 року шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, що визначена за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем в договорі іпотеки.

Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 26 жовтня 2018 року провадження у справі закрито.

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в апеляційній скарзі просить ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 26 жовтня 2018 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Вказувало на неправильне застосування норми частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 квітня 2016 року ухвалено у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який не є тотожним позову Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України та послався на рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам ухвала Садгірського районного суду м.Чернівці від 26 жовтня 2018 року не відповідає.

За змістом ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом висновку, зробленого у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-899цс16, закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв'язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені частиною першою статті 255 ЦПК України та є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягає.

На підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип остаточності рішень суду і юридичної визначеності (принцип res judicata).

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») від 28 жовтня 1999 року (п. 61).

У будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Тотожними є позови, у яких співпадають суб'єктний склад, предмет і підстава позову.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-79цс15.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» зазначало невиконання зобов»язання за договором між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», та ОСОБА_7 кредиту від 7 листопада 2007 року №014/0021/82/43376 станом на 4 січня 2018 року з сплати кредиту в сумі 69769 грн. 14 коп., процентів в сумі 50317 грн. 10 коп., пені в сумі 454114 грн. 16 коп.

До матеріалів справи приєднано рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 квітня 2016 року ухвалено у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зі змісту рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 квітня 2016 року підставою позову Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» зазначалося невиконання зобов»язання за договором між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», та ОСОБА_7 кредиту від 7 листопада 2007 року №014/0021/82/43376 станом на 5 серпня 2014 року з сплати кредиту в сумі 69769 грн. 14 коп., процентів в сумі 18638 грн. 23 коп., пені в сумі 69108 грн. 71 коп.

З огляду на наведене рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 28 квітня 2016 року не постановлено з приводу спору між Публічним акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль» ОСОБА_6 про звернення стягнення на виконання зобов»язання за договором між відкритим акціонерним товариством «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль», та ОСОБА_7 кредиту від 7 листопада 2007 року №014/0021/82/43376 за період з 5 серпня 2014 року по 4 січня 2018 року з сплати процентів та пені.

За таких обставин суд першої інстанції закрив провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки на порушення норм процесуального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на наведене ухвала Садгірського районного суду м.Чернівці від 26 жовтня 2018 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1ст.379 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» задовольнити.

Ухвалу Садгірського районного суду м.Чернівці від 26 жовтня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 24 лютого 2019 року.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Кулянда М.І., Одинак О.О.)

З оригіналом згідно: