Справа № 495/9988/18
№ провадження 2/495/1029/2019
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

06 травня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ткаченко О.М.,

Справа № 495/9988/18,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Білгород-Дністровської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно за законом, у відповідності до ст. ст. 1216, 1218, 1225, 1228, 1233-1235, 1258, 1261, 1268 ЦК України, просить суд: визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме: 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті сина ОСОБА_2 .

Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син спадкодавець ОСОБА_2 .

Після смерті сина відкрилася спадщина у вигляді:

-1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем.

Окрім того, стверджує, що є єдиним спадкоємцем до майна померлого її сина ОСОБА_2 .

Проте, зазначає, що після звернення до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено з підстав того, що вона фактично вже прийняла спадщину та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно за законом.

На підставі вищевказаних обставин вона і звернулась до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна заява її заява, згідно якої вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги задовольнити .

Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявний його відзив від 22.11.2018 року, згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити з підстав того, що доказів про ствердження позивача щодо прийняття нею спадщини матеріали справи не містять, а сама лише відмітка у домовій книзі про місце реєстрації спадкодавця не може бути доказом про прийняття спадщини, вважає відповідач. Окрім того вказує, що якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом .

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер спадкодавець ОСОБА_3 , що підтверджується копією Витягу із акту про смерть № 37/KMU/JP/2009, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Джакарта Республіки Індонезія.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт належності вищезгаданого нерухомого майна ОСОБА_2 підтверджується копією договору міни від 11.11.1998 року, згідно якого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 обміняли належну їм на праві власності квартиру під АДРЕСА_2 на належну на праві власності квартиру гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під АДРЕСА_3 , що також підтверджується копією реєстраційного посвідчення КП «Білгород-Дністровське МБТІ» № 56/3 від 24.11.1998 року, згідно якого посвідчено, що квартира АДРЕСА_3 зареєстрована за гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частках на праві приватної власності, а також копією технічного паспорту.

Як вбачається з матеріалів справи, після надання відповідачем відзиву в якості заперечень проти задоволення позовних вимог, позивач обґрунтовуючи свої вимоги щодо фактичного прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року приєднала до матеріалів справи довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб.

Так, з наведеної вище довідки від 11.12.2018 року, складеної ОСББ «Гемопласт», ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Квітковський ОСОБА_9 син, був прописаний за вищевказаною адресою з 20.01.1999 року по 12.04.2010 року і фактично проживав за цією адресою.

Факт зареєстрованого місця проживання позивача разом з спадкодавцем ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини також підтверджується копією Витягу з домової книги для прописки громадян, мешкаючих у будинку АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті сина ОСОБА_2 , яка звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх прав, не відмовилась від їх прийняття.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно листом завідувача Білгород-Дністровської міської держнотконтори № 1338/01-16 від 18.12.2018 року на звернення ОСОБА_1 щодо порядку прийняття спадщини за законом після смерті сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року роз`яснено, що вона фактично прийняла спадщину, але в отриманні свідоцтва їй відмовлено у зв`язку з тим, що в поданих нею документів відсутній оригінал правовстановлюючого документу, та рекомендовано звернутися до суду за захистом її прав.

Задля повного та всебічного розгляду справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було витребувано з Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи № 128/2010 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Так, з матеріалів вказаної спадкової справи встановлено, що до нотаріальної контори 06.05.2010 року надійшла заява від засудженого Київським районним судом м. Одеси ОСОБА_10 , відбуваючого міру покарання в ПВК-51 Одеської області про прийняття спадщини.

Матеріалами спадкової справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_10 є рідним сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Листом державного нотаріусу Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори № 509/02-14 від 06.05.2010 року роз`яснено ОСОБА_10 порядок прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270ЦК України).

Матеріалами справи спростовуються ствердження представника відповідача, викладені у його письмовому відзиві від 22.11.2018 року про те, що позивачем не надано доказів фактичного прийняття спадщини, оскільки у судовому засіданні достовірно підтверджено факт проживання та реєстрації спадкодавця ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 .

Однак, матеріали справи не містять жодного доказу підстав для закликання її до спадкування, оскільки нею не надано підтверджуючих документів родинних відносин з померлим, а саме те, що вона насправді є його матір`ю та входить до числа спадкоємців І черги за законом.

Натомість, з матеріалів спадкової справи виявлено ще одного спадкоємця сина померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 , який довів факт того, що він має право на спадкування, оскільки є рідним сином спадкодавця, окрім того своєчасно, у визначений чинним законодавством строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не відмовився від її прийняття.

Однак, позивач заявила вимогу про визнання за нею права власності на усе спадкове майно, а саме на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що залишилась після смерті ОСОБА_11 , не залучивши до свого позову співвідповідача спадкоємця за законом ОСОБА_10 .

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що у зв`язку з виявленням в ході розгляду справи ще одного спадкоємця, права якого жодним чином порушені бути не можуть, проте з урахуванням вимог позивача про визнання за нею права власності на усе спадкове майно, суд у сенсі розуміння ст. 13 ЦПК України, не виходячи за межі позовних вимог вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог до Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом у зв`язку із їх необґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1261, 1264, 1267, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляяційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач:Білгород-Дністровська міська рада, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, 56.

Суддя: