26.04.2019 Провадження № 2/311/656/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Задорожко Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державна фіскальна служба України, пенсійний фонд України, про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати при звільненні та стягнення єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державна фіскальна служба України, пенсійний фонд України, про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати при звільненні та стягнення єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, вважаю за необхідне залишити її без руху в звязку з порушеннями вимог ст.ст.175 та 177 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що має міститися в позовній заяві.

Відповідно до ч.1,2 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вищевказаних норм, позивач не підтвердив відповідність копій письмових доказів оригіналам, які знаходиться у нього, своїм підписом та не зазначив дату такого засвідчення.

Суд додатково звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, зокрема:

-стягнення з відповідача на її користь 13 351 грн. 50 коп. в якості середнього заробітку за час затримки виплати при звільненні належних працівникові грошових сум;

-стягнення з відповідача 23 647 грн. 69 коп. в якості єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за час роботи позивача в період з 09 січня до 28 грудня 2018 року, шляхом внесення відповідних сум на рахунки Державної фіскальної служби України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Звільнення від сплати судового збору за подачу позовної заяви за іншою вимогою стягнення з відповідача 23 647 грн. 69 коп. в якості єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за час роботи позивача, п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» не містить.

Відповідно до п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону, судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений у розмірі 1 921 грн., що був встановлений станом на 01.01.2019.

В порушення вищевказаних норм закону, заявником при зверненні до суду не долучено квитанцію про сплату судового збору у визначеному Законом розмірі.

Таким чином, позивачу оплатити судовий збір за вимогу про стягнення з відповідача 23 647 грн. 69 коп. в якості єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за час роботи позивача, виходячи з розрахунку 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Враховуючи, що порушення вимог закону, зазначених в описовій частині ухвали, перешкоджає відкриттю провадження в справі, вважаю необхідним позовну заяву залишити без руху для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.175,185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державна фіскальна служба України, пенсійний фонд України, про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати при звільненні та стягнення єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, залишити без руху для усунення недоліків, зазначених у описовій частині ухвали.

Для усунення недоліків заяви позивачу встановити пятиденний строк з дня вручення ухвали суду. Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_2