КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа без самостійних вимог: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування матеріальної шкоди,-

у с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року позивач пред`явила позов до відповідача , третя особа без самостійних вимог: ТзДВ «Домінанта», в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 22799,79 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору 794,8 грн.. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 27 лютого 2018 р. на вул. О . Гончара, 53 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача та «Suzuki SX4» д.н. НОМЕР_2 , який їй належить на праві власності.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 р. по справі № 761/8029/18 встановлено, що вказана дорожньо - транспортна пригода сталася з вини відповідача. Внаслідок ДТП їїавтомобіль зазнав механічні пошкодження. Згідно з Актом виконаних робіт (наданих послуг) № АМ-К-01211 від 14 березня 2018р. ТОВ «Автометрополіс» вартість відновлювального ремонту їїавтомобіля склала 22799,79 грн..

Оскільки в досудовому порядку відповідач та третя особа,у якій була застрахована цивільна відповідальність відповідача на час ДТП відмовляються сплатити розмір заподіяних, внаслідок ДТП збитків, вона вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 14 лютого 2019 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 2000 грн. та судовий збір 704 грн.80 коп..

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному об`ємі. Зазначає, що незважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» на підставі договору-полісу,останній є договором на користь третіх осіб-він встановлює право,а не обов`язок на отримання страхового відшкодування. Проте судом першої інстанції дана обставина не врахована при вирішенні спору, так як не враховані і всі її дії, направлені на отримання страхового відшкодування від страховика. Вона фактично підтвердила свою відмову від отримання страхового відшкодування від страховика та реалізує своє право в деліктному зобов`язанні на відшкодування шкоди завдавачем шкоди - відповідачем.

Заслухавши доповідь судді,обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 15 червня 2017 року між відповідачем ОСОБА_2 та третьою особою ТзДВ «Домінанта» було укладено договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АМ / 0653541, строк дії з 16 червня 2017 року по 15 червня 2018 року, у відповідності до якого відповідач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані із експлуатацією автомобіля «VolkswagenPassat» д.н.з. НОМЕР_4 . Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100000,0 грн., франшизи - 2000,0 грн..

Згідно з постановоюШевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 р. по справі № 761/8029/18, 27 лютого 2018р. о 10:30 год. по вул. О. Гончара, 53 в м. Києві водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_5 , не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Suzuki SX4», д.н.з. НОМЕР_6 , що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів, тобто порушив вимоги п. 10.1 та 13.1 Правил дорожнього рухуУкраїни. Зазначеною постановою суду відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні відповідач визнав, що зазначена ДТП відбулась з його вини.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача 2000 грн. франшизи, суд першої інстанції, враховуючи положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, висновки ВП Верховного Суду, яка в постанові від 04 липня 2018 року(справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18) зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивачки слід стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 2000.00 грн. (розмір франшизи за Полісом № АМ/0653541).

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для покладення цивільно-правової відповідальності на відповідача за спричинену матеріальну шкоду позивачу за вказаних обставин.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2000.00грн. - розмір франшизи за полісом № АМ/0653541,оскільки ця частина рішення протирічить вищезазначеному висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

За змістом п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За правилами ст.29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У заяві, зокрема, має міститися зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданої шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують. До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди в оригіналі або належним чином оформленій копії.

Як убачається з матеріалів справи позивач, пред`явивши даний позов, зазначала, що в досудовому порядку відповідач та третя особа: ТОВ «Страхове товариство «Домінанта», у якій була застрахована цивільна відповідальність відповідача на момент ДТП, відмовляються відшкодувати їй матеріальну шкоду, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутись до суду з таким позовом.

Проте, будь-яких доказів зазначеному позивач не надала, не довела, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або навпаки страховик ухиляється здійснити таку виплату, що свідчить про передчасність заявлених позивачем вимог та відсутність підстав стягувати з відповідача 2000.00 грн. франшизи.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2000.00 грн., а в решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 лютого 2019 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000.00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та судового збору у розмірі 704 грн.80 коп. та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в частковому задоволенні позову та стягненні з ОСОБА_2 на її користь 2000.00 грн. франшизи та судового збору у розмірі 704 грн.80 коп..

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на підставі ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук