Єдиний унікальний номер 235/1424/17 Номер провадження 22-ц/804/1496/19

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Канурної О.Д., Корчистої О.І.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 235/1424/17 за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії старшого державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сокор Ольги Валеріївни за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 квітня 2019 року (суддя Бородавка К.П., повний текст ухвали складено 02 квітня 2019 року),

встановив:

19 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сокор О.В., в обґрунтування якої посилається на приписи статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та пп.16 п.1 Постанови КМУ від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» та зазначає, що завжди працював і працює на теперішній час фізичною особою-підприємцем, перебуває на спрощеній системі оподаткування, а тому відрахування на аліменти повинні здійснюватися з фактичного заробітку (доходу). Заявник самостійно зі свого доходу відраховував та сплачував стягувачу аліменти у розмірі, не меншому ніж 30%, а потім 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що заборгованість з аліментів відсутня. Просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 07 вересня 2018 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 07 вересня 2018 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 07 вересня 2018 року та постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 07 вересня 2018 року, а також щодо проведення розрахунку заборгованості від 01 вересня 2018 року та 01 лютого 2019 року; скасувати вказані постанови; зобов`язати старшого державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право) шляхом проведення розрахунку заборгованості заявника зі сплати аліментів з врахуванням сплачених ним сум аліментів за період з 24 березня 2017 року по теперішній час.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 квітня 2019 року в задоволені скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сокор Ольги Валеріївни відмовлено.

З вказаною ухвалою не погодився заявник ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд проігнорував той факт, що ОСОБА_3 постанову про відрахування аліментів як з ФОП з фактичного заробітку (доходу), не виносила, визначила заборгованість відповідно до ст. 195 СК України, тобто як непрацюючій особі, а також нарахувала заборгованість за 2019 рік, а отже суд проігнорував цей факт і не взяв до уваги норму пп.16 п.1 Постанови КМУ від 26 лютого 1993 року № 146, яку він зазначав у скарзі. Тобто суд першої інстанції переплутав 2 різних поняття відрахування з фактичного доходу фізичної особи-підприємця відповідно до ч.6 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та розрахунок заборгованості за аліментами відповідно до ч.2 ст. 195 СК України.

Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень; оцінивши надані учасниками справи докази з додержанням норм процесуального права, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засіданні апеляційного суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заінтересована особа старший виконавець Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сокор О.В. в судове засіданні апеляційного суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просила справу розглянути за відсутності представника ДВС.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Згідно із частино. 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для скасування постанов державного виконавця про встановлення тимчасових обмежень прав боржника, оскільки такі постанови винесено державним виконавцем на підставі довідки-розрахунку заборгованості за аліментами.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 квітня 2017 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову, тобто з 24 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного судового рішення судом виданий виконавчий лист (а.с.49), на підставі якого державним виконавцем постановою від 07 травня 2018 року старшим державним виконавцем Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сокор О.В. відкрито виконавче провадження ВП №56550759 (а.с.43).

Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця підтверджується, що заявник зареєстрований фізичною особою-підприємцем (а.с.31).

З Витягу з реєстру платників єдиного податку вбачається, що заявник є платником єдиного податку - 3 група, перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01 січня 2012 року, видами діяльності відповідача визначені: - інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (а.с.32).

З листа Покровсько-добропільського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області №17275/10/05-99-45-12 від 28 лютого 2019 року вбачається, що дохід ОСОБА_1 згідно із поданою ним декларацією дорівнює: за 2017р. - 9000 грн., за 2018 р. - 12000 грн. (а.с.30).

З квитанцій, наданих заявником, вбачається, що він сплачував аліменти за вищевказаним виконавчим листом по 600 грн. щомісячно (а.с.11-14), що також відображено в довідках-рахунках державного виконавця (а.с.5,57).

Згідно із статтею 195 СК України (в редакції, яка набрала чинності 08 липня 2017 року) заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до довідки-розрахунку, складеної державним виконавцем, заборгованість боржника перед стягувачем за вказаним виконавчим листом за період з 24 березня 2017 року по 31 січня 2019 року становить 36241,36 грн. (а.с.5).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції державний виконавець внесла виправлення в довідку-розрахунок та надала суду виправлену довідку-розрахунок, з якої вбачається, що за вказаним виконавчим листом заборгованість заявника перед стягувачем за період з 24 березня 2017 року по 01 березня 2019 року складає 29418,58 грн. (а.с.57).

Так як предметом розгляду скарги, поданої заявником, є протиправність дій державного виконавця щодо складання довідки-розрахунку заборгованості за аліментами, то суд вірно виходив з того, що складення довідок-розрахунків за аліментами є обов`язком державного виконавця і такий обов`язок виконано.

З огляду на викладене, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що заборгованість по аліментам за виконавчим листом заявнику, який є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначена виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, тобто нарахована відповідно до вимог статті 195 СК України, а тому доводи апеляційної скарги заявника в цій частині не ґрунтуються на законі.

Доводи боржника про те, що державний виконавець безпідставно розраховує заборгованість за аліментами, виходячи із середньої заробітної плати по м. Покровську, суд вірно відхилив, оскільки державним виконавцем надана нова довідка розрахунок про заборгованості боржника за аліментами.

За наведених обставин суд не мав підстав для визнання протиправними дій державного виконавця щодо складання довідки-розрахунку за аліментами.

Відповідно частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Станом на 07 вересня 2018 року сукупний розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_1 склав 26082,80 грн., що перевищує сукупний розмір заборгованості за чотири місяці, державний виконавець, посилаючись на приписи статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», винесла вмотивовані постанови від 07 вересня 2018 року:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.7);

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.9);

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.8);

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.6).

Враховуючи викладене суд вірно вважав відсутніми підстави для скасування постанов державного виконавця про встановлення тимчасових обмежень прав боржника, оскільки такі постанови винесено державним виконавцем на підставі довідки-розрахунку заборгованості за аліментами.

Згідно із частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді І.В. Кішкіна

О.Д. Канурна

О.І. Корчиста

Повний текст постанови складено 22 травня 2019 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна