ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1802/19 Справа № 185/2441/16 Суддя у 1-й інстанції - Палюх Т.Д. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання незавершеного будівництвом будинку спільною сумісною власністю та поділ майна, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2016 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання незавершеного будівництвом будинку спільною сумісною власністю та поділ майна .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1 , готовністю 61,81%, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнано, що частка ОСОБА_2 у незавершеному будівництвом будинку АДРЕСА_1 становить 1/2 частину.

Визнано, що частка ОСОБА_1 у незавершеному будівництвом будинку АДРЕСА_1 становить 1/2 частину.

Поділено сумісне нажите майно подружжя наступним чином:

Виділено у власність ОСОБА_2 : телевізор "Самсунг", вартістю 5000грн., пральну машину "LG", вартістю 5000грн., DVD "Самсунг", вартістю 1000грн., електродуховку, вартістю 1000грн., газову плиту, вартістю 1000грн., кухонний комбайн "Мрія" вартістю 2000грн., диван, вартістю 5000грн., а всього на 20 000грн.

Виділено у власність ОСОБА_1 : холодильник "Самсунг", вартістю 6000грн., телевізор "LG", вартістю 5000грн., телевізор "Самсунг", вартістю 5000 грн., DVD "Самсунг", вартістю 1000 грн., газову плиту, вартістю 1000 грн., циркулярну пилу, вартістю 2000грн., а всього на 20 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2018 року по справі №185/2441/16-ц в частинах: визнання незавершеного будівництвом будинку АДРЕСА_1 , готовністю 61,81 %, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнання, що частка ОСОБА_2 у незавершеному будівництвом будинку АДРЕСА_1 становить 1/2 частину; визнання, що частка ОСОБА_1 у незавершеному будівництвом будинку АДРЕСА_1 становить 1/2 частину. В іншій частині, рішення залишити без змін.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2018 року просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2018 року без задоволення, а рішення суду без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів в оскаржуваній частині апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1996 року до 22 січня 2014 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.01.2014 р.(а.с.17).

Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7,8).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Семенякою А.А., ОСОБА_1 належить жилой будинок АДРЕСА_1 « АДРЕСА_2 », к АДРЕСА_3 глин., жилою площею 21,7 кв.м, загальною площею 47,5 кв.м, з господарчими спорудами та земельна ділянка площею 0,1 га, розташованої на території міста Павлограда по АДРЕСА_2 », призначеної для обслуговування жилого будинку (а.с.6).

13 вересня 2006 року ОСОБА_1 згідно з рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 1027 надано дозвіл на будівництво житлового будинку по типовому проекту 184-24-182-.84 житловою площею 50,32 кв.м, загальною площею 74,72кв.м на місці аварійного будинку на АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно з рішенням виконкому Павлоградської міської ради № 1034 від 13 вересня 2006 року ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво гаражу та майстерні розміром 8.0 x 5.0 метрів з влаштуванням односхилої покрівлі висотою 3.0 мерів на АДРЕСА_4 Колгоспна, 3а (а.с.9).

20 вересня 2006 року головний архітектор міста на підставі рішення виконкому № 1027 надав ОСОБА_1 дозвіл на виконання робіт № 1027-23/06 на безстроковий строк на будівництво житлового будинку та гаражу, схематичного плану земельної ділянки з визначенням меж ділянки та розміщення будівлі та затвердження кошторису - 60 000 грн. (а.с.11).

За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 22, складеного 21.10.2016 року готовність незакінченого будівництва житлового будинку під літ. «А-1Ж», домоволодіння АДРЕСА_1 , Дніпропетровської АДРЕСА_5 , становить 61,81%. Ринкова вартість незакінченого будівництвом житлового будинку з прибудовами, прилеглими господарчими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , з врахуванням проценту готовності, на 21.10.2016 р., складає 109 179,00 грн. (а.с.46-75).

Окрім житлового будинку, сторони по справі за час перебування у шлюбі придбали: холодильник «Самсунг» вартістю 6 000 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 5 000 грн., телевізор «LG» вартістю 5 000 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 5 000 грн., пральну машину «LG» вартістю 5 000 грн., два DVD «Самсунг» вартістю 1 000 грн. кожний, всього 2 000 грн., електродуховку вартістю 1 000 грн., дві газові плити вартістю 1 000 грн. кожна, всього 2 000 грн., кухонний комбайн «Мрія» вартістю 2 000 грн., диван вартістю 5 000 грн., циркулярну пилу вартістю 2 000 грн.

Згідно із ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інще не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна подружжя суд може відступити від засади рівності часток, якщо один з подружжя не піклувався про матеріальне забезпечення сім`ї, а також якщо одним з подружжя проживають неповнолітні діти.

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва (створення майна).

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незавершеного будівництвом будинку АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визначення рівних часток, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що збудований будинок по АДРЕСА_1 є новоствореним нерухомим майном, який будувався в період шлюбу за спільні кошти та сумісними силами подружжя, тому він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу на рівні частки.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що судом першої інстанції при прийняті рішення взагалі не була надана правова оцінка доказам та обставинам справи які досліджувались в судовому засіданні, а саме: довідка видана виконавчий комітетом Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області від 18.01.2017 року, яка на думку відповідача пояснює і відображає походження будматеріалу, який був використаний при переобладнання старого будинку, який залишився разом з земельною ділянкою відповідачу у спадщину, а також та обставина, що основні ремонтні роботи стосовно переобладнання старого будинку були проведені ним самостійно вже після розірвання шлюбу, колегія суддів ставиться критично, з наступних підстав.

Будинок по АДРЕСА_1 За АДРЕСА_1 згідно технічного паспорту станом на 2002 рік мав загальну площу 47,5кв.м., складався з трьох жилих кімнат площею 5,4кв.м.,6,4кв.м.,9,9кв.м., загальною 21,7кв.м. допоміжні приміщення передня, коридор та кузні загальною площею 25,8кв.м.

На момент видачі виконавчим комітетом Павлоградської міської ради у 2006 році дозволу на будівництво будинку по АДРЕСА_1 , в рішенні виконкому зазначено, що будинок знаходиться в аварійному стані, тому було надано дозвіл ОСОБА_1 на будівництво нового будинку та господарських споруд.

Старий будинок був розібраний частково і на йому місці став будуватися новий будинок. Станом на 2008 рік будинок був збудований на 50%, повністю були готові для житла дві кімнати площею 12 кв.м. та 8 кв.м., які були придатні для проживання, прихожа разом з кухнею, з 2008 року сторони по справі почали проживати в новому будинку та доводити будівництво будинку до його завершення, до 2012 року до будинку були здійснені прибудови і будинок став мати три жилі кімнати.

Згідно висновку судово будівельної експертизи від 21.10.2016 року процент готовності незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 За АДРЕСА_1 становить 61,81%, вартість будинку становить 109 179 грн., будинок має загальну площу 96,92кв.м., збудовано 76,64кв.м., разом з прибудовами до будинку площа становить 89,72кв.м., будинок складається з трьох жилих кімнат площею 12,0кв.м., 18 АДРЕСА_6 кв.м., 31,99кв.м., загальна житлова площа 62,38кв.м., в будинку є санвузол, коридор. Отже, збудований будинок має іншу площу і є новоствореним нерухомим майном.

Будинок фактично знаходиться в експлуатації з 2008 року, коли було збудована частина будинку з двох жилих кімнат, кухні, санвузлу, коридору, потім до 2012 року добудовано ще одна жила кімната, облаштований ганок, збудовані надвірні споруди.

Тому твердження ОСОБА_1 , що було здійснено переобладнання старого будинку спростовуються вказаними доказами та висновком судової будівельно- технічної експертизи.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова