ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 642/3789/18

Провадження № 22-ц/818/3627/19

25 вересня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргуМоторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 10 травня 2019 року (суддя Бондаренко В.В.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 20142,30 грн., 3000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, суму вартості експертизи у розмірі 2230,80 грн.; суму майнової шкоди, пов`язаної з дефектуванням пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля, яка складає 1850 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що 26.01.2018 року о 14 годині 30 хвилин на вул. Малопанасівській водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем Honda CR-V, д.н. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Getz», д.н. НОМЕР_2 , під її керуванням. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.02.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобілю позивача завдано майнову шкоду у розмірі 64631, 95 грн., що підтверджується висновком №8784 від 10.05.2018 експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного Харківським Науково-Дослідним Інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса, здійсненого на замовлення позивача. Моторне (транспортне) страхове бюро України прийняло рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) в сумі 44489,65 грн. Виплата зазначеної суми страхового відшкодування здійснена шляхом безготівкового перерахунку. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням) складає 20142,30 грн. Крім того, ОСОБА_1 сплачена вартість експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 2230,80 грн., а також понесені витрати, пов`язані із зберіганням та дефектуванням автомобіля після ДТП (з розбиранням), який знаходився на підприємстві «Автотрейдінг-Харків» з 12.02.2018 року по 24.04.2018 року в сумі 1850,00 грн. Крім того, позивачу внаслідок ДТП була завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 3000 грн. Таким чином, загальна сума шкоди, заподіяної ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, складає 27223,10 грн. (20142,30+2230,80+1850,00+ 3000).

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 10 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 24223,10 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 3000 гривень, а всього - 27223,10 гривень. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати за постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначала ті самі обставини, що і під час подання позову.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди в розмірі 24223,10 гривень, суд першої інстанції виходив з того, що МТСБУ зобов`язане відшкодувати позивачу різницю між фактичною шкодою і страховою виплатою.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка її завдала, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого (статті 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV).

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 34 Закону № 1961-IV страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Судом встановлено, що 26.01.2018 року о 14 годині 30 хвилин на перехресті вул. Чоботарська та вул. Малопанасівська водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем Honda CR-V, д.н. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Getz», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.02.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була.

МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (п.п. а) п. 41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV(далі - Закон №1961-IV).

На замовлення МТСБУ 07.03.2018 року оцінювачем ОСОБА_3 в присутності обох учасників ДТП - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проведено огляд пошкодженого автомобіля та встановлено вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Getz», д.н. НОМЕР_2 в сумі 48424,18 грн. з урахуванням ПДВ на замінені деталі ( а.с. 143 - 151 ).

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) в сумі 44489,65 гривень шляхом безготівкового перерахунку ( а.с. 196 ).

Після отримання страхового відшкодування, на замовлення ОСОБА_1 Харківським Науково-Дослідним Інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження №8784 від 10.05.2018 року, згідно якого в результаті ДТП автомобілю завдано майнову шкоду у розмірі 64631, 95 грн.

Ураховуючи наведене, правильно встановивши фактичні обставини справи, суд не звернув уваги на те, що МТСБУ під час вирішення питання про виплату страхового відшкодування у першу чергу керується Законом № 1961-IV. Звертаючись із заявою до страховика про виплату страхового відшкодування, позивачка визначила розмір такого відшкодування, вказавши його у заяві, тобто погодилася на відшкодування страховою компанією збитків саме у заявленому розмірі. Таким чином, суд, неправильно застосувавши норми матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, дійшов помилкового висновку про задоволення позову, пред`явленого до МТСБУ.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права.

Вирішуючи питання про розподіл судовий витрат, суд апеляційної інстанції у разі зміни рішення або ухвалення нового змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, судовий збір, сплачений МТСБУ за подання апеляційної скарги у розмірі 2881,50 гривень підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 10 травня 2019 року- скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України ( ідентифікаційний код за , адреса: 02002, м. Київ, бул. Русанівстький, 8), судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2881,50 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І.Овсяннікова

І.П. Коваленко