ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5876/19 Справа № 171/2297/18 Суддя у 1-й інстанції - Кодрян Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення (припинення) від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Вказувала, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 25 жовтня 2013 року. Від даного шлюбу вона з відповідачем має спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначала, що неодноразово зверталася до ОСОБА_3 з проханням про надання матеріальної допомоги для утримання дітей, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття чи змін у майновому становищі сторін.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення (припинення) від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей задоволено.

Звільнено ОСОБА_2 від сплати на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які стягуються з неї на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2014 року (справа №208/6165/14-ц), починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 07 листопада 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття чи змін у майновому становищі сторін.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 має значну заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 151.131 грн.52 коп.; до 2016 року він самостійно забезпечував дітей, у зв`язку з чим має борги, на даний час він не працевлаштований, не має постійного заробітку, рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 є чинним, остання його не оскаржувала.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що від шлюбу у сторін є діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серія НОМЕР_1 від 21 лютого 2003 року, серія НОМЕР_2 від 05 серпня 2005 року, серія НОМЕР_3 від 15 серпня 2006 року, серія НОМЕР_4 від 27 грудня 2011 року (а.с.5-8).

Відповідно до довідки від 29 січня 2019 року №134 ОСОБА_2 проживає без реєстрації з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 (а.с.30).

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2014 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 18 липня 2014 року до повноліття дітей (а.с.28-29).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з грудня 2016 року неповнолітні діти сторін разом із матір`ю ОСОБА_2 проживають без реєстрації у будинку по АДРЕСА_1 , відповідач підтвердив цей факт, обставини на підставі яких було винесено рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2014 року змінилися та на даний час неповнолітні діти сторін проживають разом із матір`ю, суд звільнив позивача від сплати аліментів та стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей відповідно до ст.182 СК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

В силу положень ст.129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання. Не виконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Разом з тим, положення ч.4 ст.273 ЦПК України передбачають, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись до суду з позовною заявою (а.с.1-2), просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, вимогу про її звільнення від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей, згідно рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2014 року, позивач не заявляла.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 КЗпП України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

Згідно ч.5 ст.49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

З оскаржуваного рішення вбачається, що судом розглянуто уточнені позовні вимоги, проте фактично матеріали справи не містять уточненої позовної заяви, а містять лише зазначення в журналі судового засідання від 28 лютого 2019 року (а.с.32 зворот) зазначення про уточнення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що за відсутності письмової заяви про уточнення позовних вимог та доказів направлення її відповідачу, як це передбачено п.2 ч.2, ч.5 ст.49 ЦПК України, у суду першої інстанції не було підстав для розгляду уточнених позовних вимог.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині звільнення ОСОБА_2 від сплати на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей сторін, які стягуються з неї на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2014 року (справа №208/6165/14-ц), починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 07 листопада 2018 року, підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що фактично позивач у даній справі, згідно норм ЦПК України, не ставила питання про звільнення її від сплати аліментів на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2014 року, вказане рішення набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей сторін.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач в подальшому, відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, не позбавлена права звернення з відповідним позовом про звільнення її від сплати аліментів, що стягуються з неї на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення (припинення) від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 14 червня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.