БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1244/19
Провадження № 2/497/791/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград за відсутністю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

14.08.2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на АДРЕСА_1 , а саме: на 1 / 3 частину цього домоволодіння як за спадкоємцем за заповітом після смерті його матері ОСОБА_2 що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1 / 3 частину цього ж домоволодіння - як за членом колгоспного двору, мотивуючи вимоги тим, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на частину спадщини через відсутність належних правовстановлюючих документів на це нерухоме майно, та реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області відмовлено в реєстрації його власного права - також з-за відсутності правовстановлюючого документу, тому він змушений звернутися з цим питанням до суду за захистом своїх прав - права власності на вказане домоволодіння.

Позивач у судове засідання не з`явився, у своїй заяві просив задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача - голова Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника. Тому, на підставі ст.200ч.3 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 відносився до колгоспного типу, до складу цього двору входили: спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також позивач ОСОБА_1 , кожному члену цього колгоспного двору на праві власності, таким чином, належало по 1 / 3 частині вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 01.04.2019р. за №164(а.с.24);

- ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_1 , видане 08.10.2013 року ВК Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис №26 (а.с.13), після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на його майно, у тому числі на частину вищевказаного домоволодіння;

- згідно рішення Болградського районного суду Одеської області від 07.05.2014 року за 497/1151/14-ц, - позивач є власником 1 / 3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані по АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом після смерті його батька ОСОБА_3 (а.с.17-18);

- ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_2 , видане 2016 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №511, а.с.14), після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на її майно, у тому числі на частину вищевказаного домоволодіння, яку успадкував після її смерті її син - позивач ОСОБА_1 ;

- згідно заповіту, спадкодавець ОСОБА_2 заповідала усе своє майно позивачу - ОСОБА_1 (заповіт від 10.06.2016року, зареєстрований за №180, засвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, а.с.15);

- згідно рішення Болградського районного суду від 13.08.2018 року за №497/451/19, - судом встановлено та визнано факт того, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішення набрала чинність ( а.с.20);

- згідно свідоцтва про народження позивача, його батьками є спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (серії НОМЕР_3 , а/з 11, а.с.12);

- згідно довідок Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області від 23.07.2019 року за №323 та № 323, спадкодавець ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована на момент своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 одна (а.с.25-26);

- з технічного паспорту на житловий будинок від 28.10.2013р., вбачається, що спірне домогосподарство розташоване на АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку та господарських споруд (а.с.21-23);

- рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно №47937134 від 25.07.2019р., позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на його частини вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.27);

- згідно постанови державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори Лєсогорова Д.О. від 09.08.2019 року, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння, яке він успадкував після смерті його матері - спадкодавця ОСОБА_2 , - у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.29);

- згідно відповіді державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори Лєсогорова Д.О. на запит суду від 17.09.2019р., за №11611/01-16, - спадкова справа щодо майна спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - заводилася, спадкоємцем її майна за заповітом є її син - позивач ОСОБА_1 , який на частину спадщини вже отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.2018 року, що зареєстровані в реєстрі за №2-208 та №2-207, спадк.справа, а.с.27-29);

- відповідно до заяви представника Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області, відповідач вимоги позивача визнає повністю.

Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено щодо правовідносин, які виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року).

Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Відповідно до абзацу другого частини другої ст. 15 цього Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703.

П.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно визначено, що необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивач, будучи як член колгоспного двору власниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, - не може зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються його права як власника користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене його право потребує захисту у судовому порядку.

Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача на вищезазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, а саме: - на 1 / 3 частину домоволодіння за позивачем як за членом колгоспного двору, та на 1 / 3 частину - за позивачем як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері - підтверджується доказами, вказаними судом, а також іншими доказами, що були досліджені судом, які містяться в матеріалах справи та ніким не заперечуються й нічим не спростовані.

Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - судом не встановлено.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.1-5,9-13,15,16,20, 316-319, 321, 328, 392, 1216-1218, 1220-1223,1225,1233-1236,1268,1270,1296 ЦК України, ст.ст.1,2,12,13,76-84, 89, 95, 247ч.2,258-259,263-266,273,352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , як за спадкоємцем за заповітом - право власності на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , - яка належала - спадкодавцю ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , як за членом колгоспного двору - право власності на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання ним повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлений 24.09.2019 року.

Суддя А.В. Кравцова