Справа № 525/362/19
Провадження №2/525/168/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2019 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Хоролець В.В., при секретарі Гавриш О.В., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, розглянувши на підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (а.с.а.с.1-3). З позову ОСОБА_1 вбачається, що вона перебуває під опікою своєї бабусі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.10.2009 року про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, розпорядженням голови Великобагачанської районної державної адміністрації від 21.10.2009 року про надання правового статусу дитини, позбавленої батьківського піклування за № 309. Розпорядженням голови Великобагачанської районної державної адміністрації від 23.10.2009 року за № 317 про призначення ОСОБА_3 віри Дмитрівни ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над дітьми ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Не зважаючи на те, що матір позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 по рішенню Великобагачанського районного суду Полтавської області позбавлено батьківських прав, відповідно до свідоцтва про народження, виданого Виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 19.12.2014 року серія І-КЕ №210582 що позивачка ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. За вищезазначених обставин позивачка проживає зі своїм опікуном ОСОБА_3 та перебуває на повному її утриманні, не одружена і не працює, так як з 01.09.2015 року навчається у Полтавському кооперативному коледжі І рівня акредитації та 3 курсі денного відділення. Стипендію не отримує в звязку з тим, що навчається на контрактній основі. Потребує матеріальної допомоги на оплату навчання, проїзду, харчування, проживання в гуртожитку, придбання навчальної літератури.

Вказує у позові, що до виповнення позивачці ОСОБА_1 18 років з відповідачки стягувалися на її утримання та на утримання її брата ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. Станом на 01.12.2017 року існує заборгованість по аліментах в сумі 73312,76 грн. на утримання двох дітей, що підтверджує довідка видана Великобагачанським районним ДВС ГТУЮ у Полтавській області № 18/2 від 11.03.2019 року. Відповідач до досягнення позивачкою 18 річного віку не сплачувала аліменти по виконавчому листу на її утримання, і на даний час допомоги не надає. Відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, а тому має можливість надавати допомогу на утримання позивачки на час навчання. Відсутність матеріального утримання у звязку з досягненням позивачкою повноліття ставить її в скрутне матеріальне становище, так як вона не може працювати в звязку з навчанням на денній формі. Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється, у звязку з чим, позивачка змушена звернутися до Великобагачанського районного суду Полтавської області. Її опікун бабуся на даний час надавати їй матеріальну підтримку не має можливості, так як отримує мінімальну пенсію призначену за віком, також на її утриманні перебуває і її молодший брат.

Посилаючись на вищевикладені обставини та положення ст.ст.199,200 СК України, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 і просила суд стягнути з неї аліменти на її користь на період навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення і до закінчення навчання (а.с.а.с.1-3).

Ухвалою суду від 20.03.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі та підготовче засідання призначено на 23.04.2019 року (а.с.23), відповідачу встановлено термін для подання відзиву на позов; здійснені судові повідомлення про день і час проведення підготовчого засідання у справі.

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала зміст заявлених позовних вимог, в своїх поясненнях посилалися на обставини, що викладені в позові та просила заявлений позов задовольнити.

Відповідач у справі ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю, надала суду для приєднання відповідні документи згідно ухвали суду від 20.03.2019 року.

Третя особа у справі ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, пояснення відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 15 ЦК України (норма матеріального права) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Про це вказується у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року.

В цьому контексті необхідно зазначити, що за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження серії І-КЕ № 210582, виданого 19.12.2014 року виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що ОСОБА_6, 15.11.1999 року народилася в с. Чапаєвка Великобагачанського району Полтавської області, про що 06.12.1999 року складено відповідний актовий запис № 10, де батьками відповідно зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.4).

В даний час ОСОБА_4 має прізвище ОСОБА_2

Відповідно до рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05.10.2009 року вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька с. Чапаєвка Великобагачанського району Полтавської області була позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.5).

Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 21.10.2009 року № 309 вбачається, що було надано ОСОБА_1 правовий статус дитини, позбавленої батьківського піклування та тимчасово влаштовано її в сімю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є її бабусею та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7. А також збережено за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням у якому вона проживала разом із матірю за адресою: Полтавська область Великобагачанський район село Чапаєвка вулиця Пушкіна, 32 (а.с.6).

Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 23.10.2009 року № 317 вбачається, що було призначено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, опікуном над дітьми, позбавленими батьківського піклування, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.а.с.7-8).

Дитина-позивач по справі ОСОБА_1, народження 15.11.1999 року (а.с.9) навчається в Полтавському кооперативному технікумі Полтавської облспоживспілки та є студенткою денного відділення за галуззю знань Право та спеціальністю Правознавство та є студенткою вищезазначеного технікуму. Зарахована на навчання відповідно до договору від 15.08.2015 року, передбачений термін закінчення навчання 30 червня 2019 року (а.с.9).

Відповідно до довідки № 199 від 19.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 навчається у Полтавському кооперативному коледжі І рівня акредитації на 3 курсі денного відділення з 01.09.2015 року (наказ № 218 від 15.08.2015 року) по 30.06.2019 року. Стипендію не отримує в звязку з тим, що навчається на контрактній (платній) основі. Полтавський кооперативний технікум Полтавської облспоживспілки з 04.10.2016 року перейменовано на Полтавський кооперативний коледж Полтавської облспоживспілки на підставі Постанови Правління Полтавської облспоживспідки від 04.10.2016 № 56 (а.с.11).

Відповідно до листа Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки вбачається, що ОСОБА_3 повідомлено про те, що на 03.03.2017 року вартість оплати за навчання є найнижчою серед навчальних закладів Полтавської області. Але значне підвищення тарифів на комунальні послуги, зростання інфляції плинуло на собівартість навчання одного студента (станом на 01.01.2017 року становить більше 12 тис. грн.). звернення щодо необхідності укладення додаткової угоди про збільшення вартості оплати за навчання в сумі 780 грн. за 2016-2017 навчальний рік (а.с.12).

Відповідно до довідки, виданої Великобагачанським районним відділом ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 в тім, що по виконавчому листу № 2-659 виданого 13.01.2006 року Великобагачанським районним судом про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10 станом на 01.12.2017 року становить 73312,76 грн. (а.с.13).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наявних матеріалів справи вбачається, що дитина ОСОБА_1 навчається в Полтавському кооперативному технікумі Полтавської облспоживспілки на підставі Договору про підготовку молодшого спеціаліста від 15.08.2015 року, що укладений її бабусею ОСОБА_3 з вищевказаним технікумом, при цьому, щомісячна плата за навчання посеместрово складає 3400 грн. (а.с.9), плата за навчання вноситься бабусею позивача у справі - ОСОБА_3, що не заперечується учасниками справи. Тобто, на даний час всі витрати, повязані з навчання дитини ОСОБА_1 в Полтавському кооперативному технікумі Полтавської облспоживспілки несе в односторонньому порядку бабуся дитини ОСОБА_3

Отже, сукупність вищевикладеного свідчить про те, що у звязку з навчанням позивач ОСОБА_1 не працює, матеріальну допомогу отримує виключно від бабусі ОСОБА_3

Відповідач по справі ОСОБА_2 постійно проживає без реєстрації з 01.12.2014 року в с. Багачка Перша Великобагачанського району Полтавської області по вулиці Гагаріна, 44, а зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.32), також відповідно довідки виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Полтавської області вбачається, що ОСОБА_2 не має на території Радивонівського старостинського округу земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.33), згідно характеристики, громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12 проживає без реєстрації з 01.12.2014 року в с. Багачка Перша вулиця Гагаріна, 44 Великобагачанського району Полтавської області, за час проживання громадський порядок не порушувала, тимчасово не працює (а.с.34).

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст.182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

При цьому, відповідно до п.20 вищевказаного Пленуму Верховного Суду України, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Дослідивши та проаналізувавши наявні матеріали справи в їх сукупності в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням того, що в ході розгляду справи дійсно підтверджено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 у звязку з навчанням обєктивно потребує матеріальної допомоги (яку їй надає лише бабуся ОСОБА_3Д.) і її мати ОСОБА_2, враховуючи її вік, стан здоровя та майновий стан, може надавати таку допомогу до закінчення терміну навчання, виходячи з меж заявленого позову, положень ст.ст.182,199,200 СК України та розяснень, викладених в пунктах 17,20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», з урахуванням і повного визнання ОСОБА_2 позовних вимог, суд приходить до висновку, що відповідач по справі ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, яка продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги.

При визначенні розміру аліментів суд враховує суть позовних вимог ОСОБА_1, матеріальний стан сторін по справі, третьої особи та дитини, яка навчається на денній формі навчання на платній основі, у звязку з навчанням обєктивно потребує матеріальної допомоги, те, що батьки повинні надавати допомогу на навчання дитини і таку допомогу надає лише бабуся ОСОБА_3, майновий стан відповідача ОСОБА_2, яка в даний час офіційно не працює, має працездатний вік, і в сукупності цих обставин суд, з урахуванням ст.ст.182,199,200 СК України приходить до висновку, що ОСОБА_2 як мати повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_1 може надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання та з урахуванням вищевикладених обставин, майнового та сімейного стану відповідача, визнання заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що є передбачені підстави для задоволення заявленого позову і необхідно стягнути з відповідача у справі ОСОБА_2 аліменти на користь повнолітньої дитини, що продовжує навчання дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11.03.2019 року (дата звернення до суду з даним позовом) і до закінчення дитиною навчання - до 30.06.2019 року, що забезпечить справедливий матеріальний стан сторін після стягнення аліментів, враховуючи положення ч.2 ст.200 СК України.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в силу закону позивач ОСОБА_1 при поданні позову, який вона подала 11.03.2019 року звільнена від сплати судового збору та того, що суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів у відповідному розмірі, судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 768 грн.40 коп. належить стягнути з відповідача по справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.182,191,199-200,201 Сімейного кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.4,11,12,13,49,76-80,81,83,128,141,259,247,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої у встановленому законом порядку на проживання в ІНФОРМАЦІЯ_11, фактично проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_13 аліменти на користь повнолітньої дитини, що продовжує навчання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 березня 2019 року до закінчення дитиною навчання 30 червня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_14; відповідач ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована у встановленому законом порядку на проживання в ІНФОРМАЦІЯ_11, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_13; третя особа ОСОБА_3, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_11.

Повне рішення складене 02.05.2019 року.

Суддя В.В. Хоролець