ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1439/17 Номер провадження 22-ц/814/1413/19Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Пікуля В.П.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учасники справи:

представник заявника - адвокат Пугач С.В.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 березня 2019 року, постановлену суддею Андрущенко-Луценко С.В., повний текст ухвали складено - 29 березня 2019 року

за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2017 року за нововиявленими обставинами

у справі № 541/1439/17 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Миргородська міська рада,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про перегляд рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2017 року за нововиявленими обставинами у справі № 541/1439/17 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

Заява мотивована тим, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2017 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задоволено. Встановлено факт про те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є троюрідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миргород Полтавської області.

05.07.2017 ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду із заявою про перегляд вищезазначеного рішення за нововиявленими обставинами, оскільки на час розгляду вказаної справи йому достовірно не було відомо, що він є двоюрідним племінником ОСОБА_2

Свою заяву ОСОБА_1 мотивує тим, що йому стало відомо, що рідною бабусею ОСОБА_2 та його матері - ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , 1875 року народження , яка приїхала в місто Миргород з селища Конишевка Курської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і похована в місті Миргороді. ОСОБА_4 спочатку була заміжня за ОСОБА_5 , 1870 р.н ., сином яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком ОСОБА_3 , яка є матер`ю ОСОБА_1 У 1900 році ОСОБА_5 помер. ОСОБА_4 вдруге була заміжня за рідним братом померлого ОСОБА_5 ОСОБА_13 , 1872 р.н., донькою яких є ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 - мати ОСОБА_2 Таким чином, заявник ОСОБА_1 вказує на те, що є двоюрідним племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 25 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Пазинича Р.В. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 , останній відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що троюрідні племінники не є спадкоємцями за законом. Не скасоване на даний час рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у справі №541/1439/17 від 02.10.2017 р. не дає мені можливості заявнику із застосуванням знайдених нещодавно документів довести, що насправді він є двоюрідним племінником ОСОБА_2 Просив суд розглянути заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 жовтня 2017 року у справі №541/1439/17 та скасувати його; ухвалити нове рішення, яким встановити факт про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є двоюрідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 березня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2017 року за нововиявленими обставинами у справі № 541/1439/17 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Миргородська міська рада - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обставини, на які посилається заявник, не вважаються нововиявленими обставинами та не тягнуть за собою підстав для перегляду винесеного рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вони не впливають на мотиви суду щодо наявності підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як між троюрідною тіткою та племінником.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи, що лише після 16.09.2018 р. він зміг у сукупності вивчити всі документи, шо стосуються його з ОСОБА_2 родинних відносин, та виготовити таблицю хронології родинних відносин, а зараз намагається довести, що ці істотні обставини для справи не були і не могли бути йому відомі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

Батьками ОСОБА_2 були ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10).

Копією свідоцтва про шлюб підтверджується, що дошлюбне прізвище матері ОСОБА_8 було (ОСОБА_8 на російській мові) та її батьком був ( ОСОБА_13 на російській мові) (а.с. 4-5).

Мати ОСОБА_2 ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Дошлюбне прізвище матері заявника ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та про шлюб (а.с. 7-8). ЇЇ батьками були ( ОСОБА_6 та ОСОБА_17 на російській мові).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

З звукозапису судового засідання по справі №2-о-46/08 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин вбачається, що допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 визнавала свої родинні відносини із заявником ОСОБА_1 , а саме при допиті особисто зазначала, що приходиться йому троюрідною тіткою.

З матеріалів справи вбачається, що долучені заявником до матеріалів заяви документи та відомості, надані архівним відділом адміністрації Конишівського району Курської області РФ, та покази свідків, не спростовують факти, покладені в основу рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2017.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як між троюрідною тіткою та племінником, просить визнати факт родинних відносин по родинній лінії матері ОСОБА_3 , при цьому стверджує, що дід покійної ОСОБА_3 ОСОБА_5 , та дід покійної ОСОБА_2 - ОСОБА_13 , є рідними братами.

У той же час, при зверненні до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заявник стверджує , що ОСОБА_2 є одночасно і двоюрідною тіткою ОСОБА_1 , оскільки, рідною бабусею ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_3 є ОСОБА_24 , яка спочатку була заміжня за ОСОБА_5 , сином яких є ОСОБА_6 , батько ОСОБА_3 його матері.

Після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вдруге була заміжня за рідним братом померлого ОСОБА_5 ОСОБА_13 , донькою яких є ОСОБА_8 - мати ОСОБА_2

При розгляді справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, встановлено, що ОСОБА_2 визнавала свої родинні відносини із заявником ОСОБА_1 , а саме при допиті в якості свідка особисто зазначала, що приходиться йому троюрідною тіткою.

ОСОБА_1 зазначає, що підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є те, що вказані ним обставини є істотними для справи та не були встановлені судом і не могли бути відомі йому на час розгляду справи.

Відмовляючи у задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що долучені заявником до матеріалів заяви документи та відомості, надані архівним відділом адміністрації Конишівського району Курської області РФ, показання свідків, не спростовують факти, покладені в основу рішення суду від 02.10.2017 р. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як між троюрідною тіткою та племінником, заявник просив визнати факт родинних відносин по родинній лінії матері ОСОБА_3 , при цьому стверджуючи, що дід покійної ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) ОСОБА_5 , та дід покійної ОСОБА_2 ОСОБА_13 , є рідними братами, проте, у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник стверджує, що ОСОБА_2 є одночасно і його двоюрідною тіткою. Обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, у даному випадку не є такими, оскільки вони не входять до переліку обставин, які передбачені ст. 423 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Ці обставини не впливають на мотиви суду щодо наявності підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як між троюрідною тіткою та племінником. Крім цього, зі змісту заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами вбачається, що встановлення факту про те, що ОСОБА_2 є його двоюрідною тіткою, необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 Відповідно до ч. 5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У заяві про встановлення факту, що має юридичне значення ОСОБА_1 зазначав, що померла ОСОБА_2 є троюрідною сестрою його матері ОСОБА_3 , а йому доводиться тіткою, та просив суд встановити, що ОСОБА_2 є його тіткою (а.с. 3).

У заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 , посилаючись на вимоги п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, просив суд скасувати рішення суду від 02.10.2017 р. та ухвалити нове рішення, яким встановити факт про те, що ОСОБА_2 є його двоюрідною. Вказав, що про з`ясовані ним обставини, що насправді він є двоюрідним племінником ОСОБА_2 , він дізнався 26.09.2018 р. (а.с. 50-54).

Згідно п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не є такими, тобто вони існували на час розгляду справи.

Крім цього, правильно встановлено судом першої інстанції, що допитана безпосередньо у суді свідок ОСОБА_2 у справі №2-о-46/08 підтвердила той факт, що вона є троюрідною тіткою ОСОБА_1 15.09.2017 р. заявник ОСОБА_1 надав суду першої інстанції копію аудіозапису судового засідання у вказаній справі №2-о-46/08 (а.с. 37-38), як доказ по справі, який був досліджений судом.

Крім цього, як правильно встановлено судом першої інстанції, заявником у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами були змінені як вимоги відносного того, який саме факт він просить встановити, так і фактичні обставини справи, на які посилається заявник як на підстави заяви, в частині родинних ліній.

Згідно ч.5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник указує, що 25 вересня 2018 року приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Р.В. відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що троюрідні племінники не є спадкоємцями за законом, проте із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2018 р. вбачається інша підстава відмови, а саме, що документи, що підтверджують родинні відносини померлої ОСОБА_2 з ОСОБА_1 - відсутні, встановити родинні відносини між ними чи спростувати їх неможливо, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні відносини (а.с. 92).

У заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник навів нові фактичні обставини, в апеляційній скарзі заявник також посилається на них.

Доводи апеляційної скарги про те, що 25.09.2018 р., тобто після набрання чинності рішення суду від 02.10.2017 р., приватний нотаріус пояснив ОСОБА_1 , що троюрідні племінники не є спадкоємцями за законом, що нотаріус надав йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що не скасоване на даний час рішення суду від 02.10.2017 р. не дає йому можливості із застосуванням знайдених нещодавно документів довести, що насправді він є двоюрідним племінником ОСОБА_2 , то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки не дають підстав для застосування вимог п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_2 помилялася в оцінці родинних відносин, коли вказувала, що ОСОБА_1 є її троюрідним племінником, що вона не придавала тонкощам вагомого значення, що він сам прислухався до думки ОСОБА_2 і вважав її своєю троюрідною тіткою, коли вона давала показання у суді, оскільки зазначене є власним тлумаченням заявника обставин на свою користь.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо показань свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , оскільки заявник вдався до переоцінки їх показань.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо наявності інших письмових доказів у справі, оскільки такі докази повинен був надати заявник у суді першої інстанції з дотриманням вимог ЦПК України в частині строків та порядку їх надання.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги що стосуються висновків суду першої інстанції щодо порушення заявником вимог ч. 5 ст. 423 ЦПК України, оскільки сам заявник в апеляції зазначає про те, що у заяві про встановлення факту просив встановити, що ОСОБА_2 є його троюрідною тіткою, а у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами він вказав, що 16.09.2018 р. він дізнався, що є її двоюрідним племінником, знайдені та отримані документи це підтверджують, ОСОБА_2 помилялася в оцінці родинних стосунків, тому просив визнати ці обставини нововиявленими.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що лише після 16.09.2018 р. заявник зміг у сукупності вивчити всі документи, що стосуються родинних відносин та виготовити таблицю хронології родинних відносин, оскільки заявник, пред`являючи до суду заяву про встановлення факту, повинен був добросовісно користуватися процесуальними правами, вчасно їх здійснювати, визначити предмет та підстави заяви, при розгляді справи у суді надати належні та допустимі докази на підтвердження вимог для дослідження їх судом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як наголосив Європейський Суд з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (п. 40 мотивувальної частини зазначеного рішення).

Враховуючи вище наведене, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , які не можуть бути підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки, на думку колегії суддів у такий спосіб заявник намагається досягти повторного перегляду рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку, що ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 травня 2019 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. П. Пікуль