Номер провадження 2/754/3093/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 22.05.2019 року)

22 травня 2019 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового: Магура Т.С., номер справи: 754/13559/18

ОСОБА_1 - позивач

Інститут загальної та неорганічної хімії імені В.І. Вернадського Національної академії наук України - відповідач

Вимоги позивача: поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

Бендюг О.С. - представник відповідача

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнювались та збільшувались і посилаючись на порушення своїх трудових прав, просить про поновлення на посаді заступника директора з загальних питань у відповідача, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач позов підтримав і просив про його задоволення.

Відповідач позов не визнав посилаючись на безпідставність позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах і займав посаду заступника директора з загальних питань, що підтверджується наказом відповідача від 23.02.2017 року.

17.05.2018 року адміністрація відповідача звернулась до профспілки відповідача з поданням про надання згоди на скорочення посади, яку займав позивач.

Профспілка відповідача надала згоду на скорочення посади, яку займав позивач, що підтверджується витягом з протоколу № 7 засідання ПК ІХНХ НАНУ від 18.06.2018 року.

Наказом відповідача від 19.06.2018 № 88 - ОД про внесення змін до штатного розпису ІЗНХ ім. В.І. Вернадського НАН України, виведено із штатного розпису інституту посаду заступника директора інституту із загальних питань (одна штатна посада) з 01.09.2018 року.

Листом відповідача від 22.06.2018 року, який позивач отримав у цей же день, позивача повідомлено про наступне звільнення та запропоновано вакантні посади.

Розпорядженням президії НАН України № 393 від 17.07.2018 року затверджено звільнення позивача у зв`язку зі скороченням штату.

Позивач суду не надав і судом не здобуто доказів про надання ним згоди на переведення на запропоновані йому вакантні посади.

Із-за хвороби позивача в період відпустки позивачу продовжено строк відпустки на 1 день: 04.09.2018 року, що підтверджується наказом відповідача від 04.09.2018 року.

Наказом відповідача від 05.09.2018 року № 154 к/тр позивача звільнено з роботи в зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

У новому штатному розписі займана позивачем до звільнення посада відсутня.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Будь-яких конкретних правових доказів, які свідчили про порушення відповідачем чинного трудового законодавства України при звільненні позивача, останній суду не надав і судом таких доказів не здобуто.

За загальним правилом власник підприємства установи, організації або уповноважений ним орган сам вирішує питання організаційної структури, чисельності та штатів працівників, якщо інше не встановлено обов`язковим для нього нормативно-правовим актом. У подібних випадках суд обговорює питання щодо необхідності скорочення певних посад, спеціальностей тощо. Це питання може обговорюватися судом також у тому разі, коли є докази вчинення власником зазначених дій всупереч вимогам чинного законодавства з метою порушення інтересів працівника, які охороняються законом. В інших випадках питання про доцільність скорочення посад, чисельності працівників судом не обговорюється, оскільки держава безпосередньо не втручається в господарську діяльність суб`єктів права власності. Підтвердженням того, що мало місце зміна в організації виробництва і праці та викликане цим скорочення чисельності й штату працівників, можуть бути прийняті з цього приводу розпорядчі акти власника або уповноваженого ним органу.

У судовому засіданні перевірялось і встановлено, що скорочення займаної позивачем посади мало місце і відповідні розпорядчі акти з даного приводу приймались уповноваженими органами і в межах своєї компетенції.

Посилання позивача на звільнення його, як вказано в позові з особистих мотивів, перевірялось судом із не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні конкретними правовими доказами.

За змістом ст. 42 КЗпП України переважне право й перевага в залишенні на роботі діють за наявності у роботодавця працівників, які займають таку саму посаду або виконують таку ж роботу, що й вивільнюваний, а не будь-яких інших. У тому ж разі, коли певну посаду займала або певну роботу виконувала одна особа й ця посада (робота) скорочується, зазначене переважне право чи перевага фактично не можуть бути реалізовані, хоча в роботодавця залишаються працювати працівники інших спеціальностей і професій, які не включені до передбаченого ст. 42 КЗпП України переліку.

Посада, яку займав позивач перед звільненням була єдиною, тому, доводи позивача про порушення його переважного права на залишення на роботі є безпідставними.

Посилання позивача на недотримання відповідачем трудового законодавства при проведенні розрахунку при звільненні, не свідчать про неправильність самого звільнення.

З урахуванням викладеного, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

За таких обставин, позов не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до інституту загальної та неорганічної хімії імені В.І. Вернадського Національної академії наук України (місцезнаходження: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, 32/34, ) про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Понесені ОСОБА_1 судові витрати по справі, покласти на ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: