Справа № 426/581/15-ц
Провадження № 22-ц/810/253/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Стахової Н.В., Яреська А.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: заявник - ОСОБА_1, боржник - ОСОБА_2, заінтересована особа -Луганський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 26 червня 2015 року, постановлену Сватівським районним судом у складі: судді Половинки В.О. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від 11 січня 2010 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дитини, яке набрало законної сили 22.01.2010 року. Виконавчий лист перебував на виконанні у виконавчій службі Ленінського району м. Луганська. Дублікат потрібен для подальшого виконання рішення для пред'явлення у виконавчу службу у м. Рубіжне. Боржник не сплачує аліменти протягом 2,5 років і мешкає в м. Рубіжне Луганської області.

Тому просила видати дублікат виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом Луганської області по цивільній справі №2 «о»-676/2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.12.2009 року і до повноліття.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 05 березня 2015 рокузаяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою. Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 27 квітня 2015 року апеляційну скаргу задоволено частково. Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 05 березня 2015 рокускасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанціїї.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 26 червня 2015 рокузаяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що вказана ухвала є незаконною та необґрунтованою, неправильно було застосовано норми чинного на той момент законодавства та було неправильно встановлені обставини, які мають значення та просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1

Доводами апеляційної скарги є те, що заява ОСОБА_1 була розглянута в порушення вимог ст. 370 ЦПК України без належного виклику сторін та зацікавлених осіб та без належного з'ясування обставин справи. Як сторона по справі боржник в судове засідання належним чином не викликався, судові повістки не отримував, на момент розгляду заяви боржника взагалі не було на території України. Суд першої інстанції не викликавши належним чином представника виконавчої служби Ленінського району м. Луганська, не з'ясувавши, таким чином, чи дійсно у зазначеному відділі перебувало виконавче провадження за виконавчим листом. Скаржник вважає, що заявником не було надано належних доказів втрати виконавчого листа, суд першої інстанції не перевірив чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2019 року визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Назарову М.В., склад колегії суддів -Стахова Н.В., Яресько А.В. Апеляційне провадження по справі відкрито 25 березня 2019 року. Ухвалою суду від 10 квітня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду на 02 травня 2019 року об 11-й год.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явилися, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-V111, що набрав чинності 15.12.2017 року), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних та нас вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Процесуальні питання, які вирішуються судом у зв'язку з виконанням судових рішень у цивільних справах, врегульовані у Розділі VI ЦПК України (в редакції закону №2147-V111), якому відповідав і Розділ VI ЦПК України (в редакції закону № 1618-1У, чинний на час звернення заявниці із заявою про видачу дублікату виконавчого листа до суду).

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що 11 січня 2010 року Ленінським районним судом м. Луганська було ухвалено заочне рішення по справі №2 «о»-676/2009, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дитини, були задоволені (а.с. 4-6).

Ленінським районним судом м. Луганська 26.03.2010 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.12.2009 року, і до повноліття (а.с. 3).

Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа суд першої інстанції виходив з доведеності факту видачі виконавчого листа, виданого на підставі рішення , яке набрало законної сили, та того, що вказаний виконавчий лист з незалежних від заявника причин вона не може надати на виконання до державної виконавчої служби.

Проте, такі висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід'ємна частина судового процесу в розумінні статті 6 Конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Брумареску проти Румунії» від 28 листопада 1999 року, «Бакай та інші проти України» від 9 листопада 2004 року).

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦПК України (в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали) заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження, крім іншого, мають право брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Але, як убачається із матеріалів справи, суд першої інстанції розглянув питання про видачу дубліката виконавчого листа без участі заінтересованої особи - сторони виконавчого провадження за виконавчим листом № 2о-33/2010, виданим 26 березня 2010 року Ленінським районним судом м. Луганська, боржника ОСОБА_2, який, в порушення вимог ч. 2 ст. 370 ЦПК України, про час та місце судового розгляду належним чином повідомлений не був.

При цьому ОСОБА_2 як сторона виконавчого провадження був позбавлений права висловлювати свої доводи та міркування з питання про видачу дубліката виконавчого листа, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого та судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків або при встановленні обгрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ч. 2 ст. 6 ЦПК України (в редакції закону № 1618-1У) ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час та місце розгляду своєї справи.

У відповідності із ч. 1 ст. 27 ЦПК України (в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали), особи, які беруть участь у справі, крім іншого, мають право брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Не можна вважати належним повідомленням боржника про розгляд судом питання про видачу дублікату виконавчого листа в розумінні вимог частини 6 статті 74 ЦПК України (в редакції закону № 1618-1У від 18 березня 2004 року) невдалу спробу суду зателефонувати на зазначений у скарзі ОСОБА_2 номер телефону.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про порушення судом першої інстанції порядку, встановленого цивільним процесуальним законодавством для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дитини є втраченою, але на час розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа втрачене судове провадження ані повністю, ані в частині відновлене не було.

Втрата судового провадження, рішення у якому не виконано, є перешкодою для реалізації позивачем передбаченого Конституцією України права на судовий захист та гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції права на справедливий суд.

З урахуванням як вимог ст. 402, 408 ЦПК України (в редакції закону № 1618-1У від 18 березня 2004 року), так і вимог ст. 489, 494 (в редакції закону № 2147-V111) втрачене судове провадження може бути відновлене, у тому разі, і за ініціативою суду та відновлені можуть бути як всі, так і частина документів (окремий документ) конкретної цивільної справи.

В даному випадку від мети відновлення судового провадження (видача дубліката виконавчого листа) достатньо було відновити рішення суду або ж його вступну та резолютивну частини, зміст яких відтворюється у виконавчому листі.

Зазначене, на думку колегії, взагалі виключало можливість ухвалення судового рішення про видачу дубліката виконавчого листа до вирішення питання щодо відновлення втраченого судового провадження.

На вказане суд першої інстанції належної уваги не звернув та передчасно, в порушення встановленого для вирішення вказаного питання порядку дійшов своїх висновків.

Наведене в своїй сукупності спростовує помилкові заперечення на апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_1 щодо дотримання судом вимог закону під час постановлення ухвали, а посилання на умисне ухилення боржника від виконання покледаного на нього судом обов'язку утримувати свою дитину та наявність забргованості по аліментам не спростовує допущені судом процесуальні порушення, зокрема, неповідомлення боржника про дату, час та місце розгляду справи, видачу дублікату виконавчого листа за умови невідновлення втраченого судового провадження, нез'ясування доказів видачі виконавчого листа, його втрати та іншого, що є обов'язковим у разі вирішення питання про видачу дублікату виконавчого документу за умови втрати судового провадження.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, згідно із п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України - порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставинах ухвала Сватівського районного суду Луганської області від 26 червня 2015 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження та подальшого вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа з урахуванням права заявника на справедливий судовий розгляд щодо строку пред'явлення виконавчого документу до виконання та особливостей закону як чинного станом на час звернення стягувача до суду, так і на час вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 26 червня 2015 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 03 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: