ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/370/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 грудня 2018 року про передачу справи до іншого суду (суддя Салоїд Н.М.), у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 3 грудня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду щодо передачі справи на розгляд Печерського районного суду м.Києва, передати цивільну справу суду першої інстанції для продовження розгляду.

Посилається на те, що 28 листопада 2018 року звернулась до суду із вказаним позовом в порядку цивільного судочинства, оскільки при розгляді вказаної справи в порядку адміністративного судочинства не вирішувались вимоги стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди.

Зауважує, що суть позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної каліцтвом не викличе сумнівів щодо підсудності при задоволенні судом клопотання у позовній заяві.

Зазначає, що вона має право на можливість пред'явлення позовів за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Вказує, що передача цивільної справи на розгляд до Печерського районного суду м. Києва завдасть їй фізичних страждань та матеріальних витрат щодо участі в судових засіданнях.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що у листопаді 2018 року ОСОБА_4 звертаючись до суду з позовом до Міністерства внутрішніх прав України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зазначала, що значний період її роботи в УМВС України в Хмельницькій області здійснювався на слідчій роботі, тому вона заявляє свої вимоги в порядку цивільного судочинства. При цьому вказує про заподіяні МВС України ошуканства щодо неї, а саме на стадії реєстрації поданих апелянтом документів щодо права проведення виплати одноразової грошової допомоги, зазначає, що документи ОСОБА_5 з моменту реєстрації в УМВС України в Хмельницькій області розглядались з 31 жовтня 2016 року по 20 березня 2017 року на підставі протиправних вказівок Міністерства внутрішніх справ України щодо листування з Хмельницькою медико-соціальною експертною комісією (а. с. 9-13).

16 лютого 2017 року УМВС України в Хмельницькій області своїм висновком нарахувало ОСОБА_5 одноразову грошову допомогу розміром 290000,00 грн., що підтверджується висновком (а. с. 14).

20 березня 2017 року у відповідь на заяву ОСОБА_5 про проведення виплати одноразової грошової допомоги, яку було направлено разом із одержаним нею листом Хмельницького обласного центру МСЕК для прийняття рішення до МВС України, була повернута без права на виплату одноразової грошової допомоги (а. с. 10, 11).

10 травня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О. було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого 24 квітня 2018 року Хмельницьким міськрайонним судом. Постановою регламентовано необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів (а. с. 20).

25 вересня 2018 року рішення суду не було виконано, що підтверджується листом державного виконавця від 26 жовтня 2018 року, яким позивач була проінформована щодо застосування до МВС України штрафних санкцій у зв'язку з невиконанням рішення суду (а. с. 21).

25 жовтня 2018 року згідно листа-повідомлення Вінницького апеляційного адміністративного суду копію Постанови суду від 6 вересня 2018 року надіслано на адресу МВС України 17 вересня 2018 року (а. с. 22).

У зв'язку з цим позивач просила суд у відшкодуванні матеріальної шкоди стягнути з відповідача - Міністерства внутрішніх справ України 290000,00 грн. одноразово і позачергово, із зобов'язанням негайного виконання рішення суду, у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача 59500, 00 грн. одноразово.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 3 грудня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, суд виходив з того, що відповідач, юридична особа зареєстрована і розташована в м. Київ, тому відповідно до змісту позовних вимог позивач не має права виборної підсудності.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що вищезазначена справа має бути передана на розгляд до належного суду, оскільки виникнення умов для порушення встановлених законом правил підсудності, будуть тягнути за собою скасування рішення суду.

З таким висновком не погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції іншого суду.

Ст. 28 ЦПК України встановлює, що позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди.

Так відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

При цьому в ст. 30 ЦПК України наведено вичерпний перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність і який розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналогічне положення міститься у п.37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Оскільки позов ОСОБА_4 не відноситься до позовів з виключною підсудністю, позивач має право подати позов за місцем проживання, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 грудня 2018 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2019 року.

Судді: А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк