Справа № 482/1613/18
Номер провадження 2/482/16/2019
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого: судді Демінської О.І., за участю секретаря судового засідання - Шведової Я.О., Мозгової В.В., представника позивача - голови правління СТ «Південний Буг» Баланюка О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Садового Товариства «Південний Буг» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 р. СТ «Південний Буг», від імені якого діє голова правління ОСОБА_2 , звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди в сумі 14481,20 грн., пославшись на те, що відповідач в період перебування на посаді голови правління СТ «Південний Буг», з 18.04.2016 р. по 18.12.2017 р., в добровільному порядку не виконав рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.06.2017 р. та додаткове рішення від 27.09.2017 р. про зобов`язання СТ „Південний Буг" розглянути на чергових зборах заяву ОСОБА_3 до членів садового товариства стягнення з СТ „Південний Буг" на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 641,20 грн., 500 грн. витрат на правову допомогу, 540 грн. витрат на проїзд, у зв`язку із чим вказані суми були стягнуті в ході виконавчого провадження разом з виконавчим збором у зв`язку із невиконанням судового рішення у добровільному порядку в розмірі 12800,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, з підстав у ньому викладених.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву до суду не подав. Будучи присутнім в судовому засіданні 14.01.2019 р. проти задоволення позову заперечив, вказавши на те, що про необхідність виконання додаткового рішення суду та про його існування обізнаний не був. Вважав, що рішення стосується лише необхідності розгляду заяви ОСОБА_4 , яку розглядати було необхідно на зборах членів товариства. В добровільному порядку виконання рішення суду про стягнення грошей не було можливим у зв`язку із відсутністю грошових коштів садового товариства, необхідністю вирішення інших нагальних питань товариства, задля чого він також був змушений витрачати власні грошові кошти. У інші судові засідання не з`являвся.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши доводи позову та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами.

Ст.ст. 133, 134 КЗпП України передбачено, що у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть в тому числі і керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям, а повну матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

При покладенні матеріальної відповідальності права та законні інтереси працівників ґрунтуються шляхом встановлення відповідності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбаченому законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

З урахуванням наведеного, умовами настання матеріальної відповідальності є: пряма дійсна шкода, протиправна поведінка працівника, вина в діях чи бездіяльності працівника та прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою. Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода.

Відповідно до ст.ст. 8, 12, 15 ЗУ „Про кооперацію" Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Основними обов`язками члена кооперативу є: виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу. Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу.

Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.

СТ «Південний Буг» в редакції від 20.11.2016 р. є непідприємницьким товариством - добровільним об`єднанням громадян, що мають земельні ділянки, розташовані на території Костянтинівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.

Товариство є юридичною особою та відповідно до п.1.7 Статуту самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Вищим органом управління, згідно з приписами п 4.2 Статуту, являються загальні збори.

Загальні збори у відповідності до положень п.4.4 Статуту приймають рішення про обрання голови та членів правління.

Правління в період між загальними зборами здійснює керівництво діяльністю Товариства.

Правління очолюється головою правління, який відповідно до п. п. 4.13, 4.14 Статуту, реалізує надані повноваження щодо керівництва Товариством, у тому числі, шляхом здійснення контролю за виконанням членами товариства вимог Статуту, Правил внутрішнього розпорядку, рішень загальних зборів, несе персональну відповідальність як керівник у відповідності до діючого законодавства. Голова товариства обирається з числа членів товариства загальними зборами терміном на 3 роки і тільки їм підзвітний, є головною посадовою особою і керівником виконавчого органу - правління товариства.

При реалізації наданих повноважень голова правління діє від імені та в інтересах Товариства.

П .п. 5.1, 5.2, 5.9 Статуту визначено, що свої витрати товариство покриває за рахунок внесків членів товариства. Заборонено розподіл коштів товариства серед членів товариства, органів управління та інших осіб.

Згідно з п. 4.6 Статуту загальні збори членів товариства (збори уповноважених) скликаються правлінням не рідше 1 разу на рік, а позачергові збори за вимогою не менш 25% членів ревізійної комісії або місцевої Ради народних депутатів, на території якої знаходиться товариство.

Вказаним Статутом не передбачена матеріальна відповідальність посадових осіб товариства, і зокрема голови правління товариства, за діяльність на своїх посадах.

За даними копій наказів №16 від 18.04.2016 р. та №21 від 18.12.2017 р. ОСОБА_1 , який рішенням зборів членів СТ „Південний Буг" обраний головою правління та приступив до виконання обов`язків з 01.05.2016 р., звільнений за рішенням зборів №89 від 10.12.2017 р. Відомості про оплатне виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків в наказі про прийняття на посаду, виплату будь-яких сум ОСОБА_1 під час звільнення відсутні.

Рішення про вивільнення ОСОБА_1 не оскаржено.

Згідно з даними протоколу №89 звітно-виборчих зборів членів СТ „Південний Буг, у якому бухгалтером є ОСОБА_6 , від 10.12.2017 р. головою правління обрано ОСОБА_2

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22.06.2017 р., додатковим рішенням цього ж суду від 27.09.2017 р. задоволено частково позов ОСОБА_3 до СТ „Південний Буг", зобов`язано розглянути на чергових зборах заяву про прийняття позивача до членів садового товариства, стягнуто з СТ „Південний Буг" на користь позивача судового збору в сумі 641 грн. 20 коп., витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн., 540 грн. витрат на проїзд.

Згідно з постановами про відкриття виконавчого провадження від 27.10.2017 р., 09.11.2017 р. державним виконавцем з примусового виконання вищевказаних рішень суду відкриті виконавчі провадження та встановлено строк їх виконання 10 днів.

Відомості про вручення вказаних постанов як СТ „Південний Буг", так і ОСОБА_1 , як голові правління, відсутні.

Позивачем до суду надано копії вказаних постанов з супровідними листами, адресованими стягувачу ОСОБА_3 .

Згідно з довідкою Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 23.08.2018 р. №14.16/6724 вищевказані виконавчі провадження були закінчені 28.12.2017 р. у зв`язку із повним фактичним виконанням. СТ „Південний Буг" на рахунок відділу 19.12.2017 р. було сплачено кошти на загальну суму 2289,22 грн., з яких 1040 грн. та 641,20 грн. перераховано на рахунок стягувача ОСОБА_3 , 168,12 грн. в рахунок стягнення виконавчого збору, 406,38 грн. - в рахунок витрат виконавчих проваджень, 33,62 грн. на рахунок стягувача як повернення авансових витрат.

По виконавчому провадженню з виконання виконавчого листа про зобов`язання СТ „Південний Буг" до розгляду заяви ОСОБА_3 про прийняття позивача до членів садового товариства на чергових зборах у зв`язку із невиконанням судового рішення в самостійному порядку винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 12800,00 грн., з яких СТ „Південний Буг" сплачено 5251, 00 грн.

Згідно з п. 4.6 Статуту загальні збори членів товариства (збори уповноважених) скликаються правлінням не рідше 1 разу на рік, а позачергові збори за вимогою не менш 25% членів ревізійної комісії або місцевої Ради народних депутатів, на території якої знаходиться товариство.

Відповідно до протоколу №89 звітно-виборчих зборів членів СТ „Південний Буг від 10.12.2017 р. питання щодо існування виконавчих проваджень не вирішувалися, в тому числі і щодо розгляду заяви ОСОБА_3 про прийняття позивача до членів садового товариства.

Суду не надано доказів того, що в період з 27.10.2017 р. по 10.12.2017 р., тобто по дату обрання головою правління ОСОБА_2 , відбулися або мали відбутися чергові загальні збори членів садового товариства, на вирішення яких з вини відповідача не було винесено питання з розгляду заяви ОСОБА_3 , до чого було зобов`язано СТ „Південний Буг" рішенням суду, а також не надано доказів і того, що СТ „Південний Буг" могли бути відшкодовані судові витрати у добровільному порядки після попередження про необхідність вчинення таких дій виконавчої службою.

Також не надано суду і доказів того, що існували рахунки СТ „Південний Буг", призначені для покриття витрат товариства на виконання його зобов`язань, які виникли в тому числі і в силу рішень суду.

Таким чином, позивачем не надано суду доказів особистої вини та покладення персональної відповідальності на голову правління за невиконання обов`язку самим СТ „Південний Буг", яке він очолював в силу обрання членами садового товариства на посаду Голови Правління, відповідача ОСОБА_1 . у добровільному невиконанні рішень Новоодеського районного суду Миколаївської області за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до СТ „Південний Буг", якими останнє зобов`язано розглянути на чергових зборах заяву про прийняття позивача до членів садового товариства, стягнуто з СТ „Південний Буг" на користь позивача судового збору в сумі 641 грн. 20 коп., витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн., 540 грн. витрат на проїзд.

Сам по собі факт існування рішення суду, у якому саме товариство, як юридична особа, яка наділена право- та дієздатністю мала статус відповідача та має нести відповідальність за задоволеними позовними вимогами, не є підставою вважати стягнуті з позивача судові витрати у примусовому порядку збитками в розумінні ст.ст. 1172, 1191, 1166 ЦК України.

Доказів порушення цивільного права СТ „Південний Буг" головою його правління ОСОБА_1 в силу покладених на нього Статутом обов`язків не надано.

Керуючись ст. ст. 18, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Садового Товариства «Південний Буг» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 02 травня 2019 р.

Суддя: О.І.Демінська