Постанова

Іменем України

16 травня 2019 року

м. Київ

справа № 640/18423/16-ц

провадження № 61-8167св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Обслуговуючий кооператив «Житлово - будівельний кооператив «Тихий квартал»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Піддубного Р. М., Пилипчука Н. П., Швецової Л. А. ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до досуду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив «Тихий квартал» (далі - ОК «ЖБК «Тихий квартал») про визнання статуту недійсним.

Позов мотивовано тим, що у лютому 2015 року він звернувся до ОК «ЖБК «Тихий квартал» із заявою, в якій просив прийняти його до членів кооперативу та затвердити відповідне рішення на загальних зборах учасників кооперативу. Листом голови ОК «ЖБК «Тихий квартал» від 03 лютого 2015 року йому повідомлено про повернення заяви без розгляду у зв`язку з тим, що ним не надано доказів перебування на обліку бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу, а також про його потребу поліпшення житлових умов.

Посилаючись на те, що його право на вступ до кооперативу порушено, а ОК «ЖБК «Тихий квартал» створено з порушення вимог Закону України «Про кооперацію», ЖК Української РСР, ОСОБА_1 просив визнати статут ОК «ЖБК «Тихий квартал» недійсним.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2017 року у позові відмовлено.

Непогоджуючись із рішенням суду, заступник прокурора Харківської області, що діє в інтересах держави в особі Харківської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові з інших підстав.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області.

Ухвалу мотивовано тим, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2017 року питання про права та обов`язки безпосередньо Харківської міської ради не вирішувалось, питання щодо відчуження земельної ділянкидержавної форми власності не розглядалось.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У лютому 2018 року матеріали касаційного провадження передано до Верховного Суду.

20 лютого 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради.

У березні 2018 року до Верховного Суду ОК «ЖБК «Тихий квартал» подано заперечення на касаційну скаргу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу, мотивовано тим, що закриваючи провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність інтересів держави у справі лише на підставі пояснення представників сторін. Судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що земля є об`єктом права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Безоплатне всупереч закону відчуження спірної земельної ділянки порушує право українського народу на землю, інтереси держави у сфері забезпечення раціонального використання та охорони земель, забезпечення надходження коштів від відчуження майна до бюджету.

Правовідносини, пов`язані з вибуттям земельних ділянок, становлять суспільний, публічний інтерес, а порушення закону під час такого вибуття суспільному інтересу не відповідають. Про наявність суспільної проблеми свідчить той факт, що земельна ділянка, яка не може бути передана у власність, була незаконно вилучена.

Судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що Харківською міською радою безоплатно надано у власність ОК «ЖБК «Тихий квартал» земельну ділянку загальною площею майже 1,1225 га з метою забезпечення житлом трьох осіб, які були його засновниками.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07 липня 2015 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19 жовтня 2015 року, у справі за позовом заступника прокурора Харківської області до Харківської міської ради, ОК «ЖБК «Тихий квартал», реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції позов задоволено. Рішення Харківської міської ради від 06 серпня 2014 року №1601/14 «Про надання земельної ділянки ОК «ЖБК «Тихий квартал» визнано недійсним, скасовано державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку та зобов`язано кооператив повернути її у власність територіальної громади.

Як на підставу для звернення до господарського суду із заявою про перегляд рішень у справі №922/2697/15 за нововиявленими обставинами, позивач посилався на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2017 року у справі №640/18432/16-ц. В оскаржуваному рішенні встановлено, що ОК «ЖБК «Тихий квартал» є житлово-будівельним кооперативом.

Оскаржуваним рішенням суд підтвердив законність створення ОК «ЖБК «Тихий квартал» та законність отримання житлово-будівельним кооперативом земельної ділянки для забудови.

У відзиві ОК «ЖБК «Тихий квартал» заперечує проти касаційної скарги заступника прокурора Харківської області. Просить залишити ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Згідно з позовною заявою позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним статуту ОК «ЖБК «Тихий квартал». Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу загальних зборів засновників ОК «ЖБК «Тихий квартал» від 22 квітня 2014 року № 1 затверджено список членів кооперативу в такому складі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , затверджено та підписано статут кооперативу, який зареєстрований у Харківській міській раді 24 квітня 2014 року під номером 0062781 .

Статутом ОК «ЖБК «Тихий квартал», зокрема, пунктом 1.1. визначено, що за напрямом діяльності кооператив є житлово-будівельним кооперативом. Пунктом 3.1 Статуту кооператив організується з метою забезпечення житлом (будівництва житла) членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку (будинків), або одноквартирних чи багатоквартирних жилих будинків садибного типу, або багатоквартирного жилого будинку (будинків) з надвірними будівлями (господарськими будівлями та спорудами) за власні кошти кооперативу, а/або із залученням банківських кредитів, чи/або позик, а також для наступної експлуатації та управлінням цим будинком (будинками).

Державна реєстрація відповідача на сьогодні не скасована у встановленому законом порядку.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2017 року у позові ОСОБА_1 до ОК «ЖБК «Тихий квартал» про визнання статуту недійсним відмовлено. Питання щодо правомірності дій органу місцевого самоврядування або органу державної влади щодо передаці у власність або у користування будь-якої ділянки комунальної або державної власності вказаним судовим рішенням не вирішувалося.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не зазначено, які саме його права, як фізичної особи щодо вступу до кооперативу, порушені відповідачем та підлягають захисту у судовому порядку. Заявник не був обмежений у можливості надати додаткові підтверджуючі документи до своєї заяви про вступ до членів кооперативу.

Звертаючись із касаційною скаргою, прокурор обґрунтував її необхідністю захисту порушених інтересів держави при розпорядженні земельною ділянкою комунальної форми власності, яку, на його думку, незаконно передано у власність відповідачу.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини другої статті 45 ЦПК України 2004 року з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно зі частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, прокурор у цій справі мав обгрунтувати підстави звернення до суду в ітересах держави, зокрема обґрунтувати у чому полягає нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень, якому надані такі функції відповідно до Закону.

Прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду з урахуванням позовних вимог у цій справі.

Як встановив суд апеляційної інстанції, Харківська міська рада в інтересах якої прокурором подано апеляційну скаргу, участі у цій справі не брала. Судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участь у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи.

У цьому спорі Харківска міська рада не є суб`єктом матеріальних спірних правовідносин, а тому відсутні підстави представництва прокурором у цій справі інтересів держави в особі Харківської міської ради.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції у цій справі, яке, за твердженням прокурора, стало підставою для звернення до господарського суду із заявою про перегляд рішень у справі №922/2697/15 за нововиявленими обставинами, та, не свідчать, що судами порушено право заявника на доступ до суду.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. О. Кузнєцов

Г. І. Усик