Справа № 326/465/19
Провадження № 2/326/220/2019
УХВАЛА

02 травня 2019 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бердянське лісове господарство», Державного підприємства «Приморське лісове господарство», третя особа ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Бердянське лісове господарство», ДП «Приморське лісове господарство», третя особа ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював в ДП «Приморське лісове господарство» інженером з охорони праці. Після звільнення керівника цього підприємства він тимчасово виконував обвязки головного лісничого.

10.04.2017 Державним агентством лісових ресурсів України видано наказ № 108 Про припинення ДП «Приморське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення., яким передбачено, що строк припинення підприємства 29.12.2017 (п.6); правонаступником прав та обовязків ДП «Приморське лісове господарство» є ДП «Бердянське лісове господарство» (п.7), а отже і по боргах по заробітної платі з цього моменту відповідальність несе саме ДП «Бердянське лісове господарство». Після цього він написав заяву про звільнення за власним бажанням. Після розмови з керівником ОСОБА_2 він переписав заяву на звільнення за домовленістю сторін. Відпрацювавши повний календарний місяць, 27.04.2017 він отримав наказ про звільнення з 28.04.2017 (останній робочий день в квітні, оскільки після 28.04.2017 було 4 вихідних та святкових днів), підписаний головою ліквідаційної комісії ОСОБА_2 Трудову книжку і розрахункові кошти (вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, заборгована заробітна плата) він в день звільнення не отримав. З 29.04.2017 на роботу в ДП «Приморське лісове господарство» він більше не виходив, неодноразово дзвонив, просив віддати трудову книжку, однак відповіді та трудової книжки та розрахункових коштів він не отримав.

Наприкінці травня 2017 року по пошті він отримав наказ про скасування наказу про звільнення та наказ про продовження проведення інвентаризації активів ДП «Приморське лісове господарство» до 25.05.2017. Перед звільненням протягом 2 тижнів після написання заяви про звільнення ніхто не бажав проводити інвентаризацію, хоча він на цьому наполягав. Тобто робилося все, щоб вчасно не завершити проведення інвентаризації, не підписати акт приймання-передачі в його присутності, поки він працював.

Порушуючи законодавство, відповідачі систематично не виплачували заробітну плату, яку він отримав тільки 18.08.2017 в сумі 42621,41 грн. та 23.08.2017 - 4092,91 грн. Керівник ОСОБА_2 незаконно утримував з 27.04.2017 по 05.07.2017 його трудову книжку, що не давало йому змоги влаштуватися на іншу роботу і отримувати доходи в іншому місці або стати на облік у Центр зайнятості. 17.05.2017 він направив ОСОБА_2 дві письмові заяви: про видачу трудової книжки та довідки з заборгованості по заробітній платі. Тільки після звернення до прокуратури, проведення перевірки органами поліції та комісії райдержадміністрації, 05.07.2017 йому було надіслано поштою трудову книжку, але в ній стояли незаконні записи N28; № 29 і № 30, які не давали тривалий час йому отримувати відповідний розмір допомоги по безробіттю (отримував з запізненням та лише мінімальні суми), а також влаштуватися на інше місце роботі, до того ж, запис № 28 зазначав, що він за згодою сторін звільнився в вихідний день - неділю. Також він отримав копії наказів 32-К від 30.04.2017 та 34-К від 30.06.2017, які, як він вважає, видані заднім числом. Розмір виплачених йому заробітної плати і компенсації за відпустку не правильний.

06.09.2017 він отримав «нову редакцію» наказу № 34-к про звільнення. На цей раз як і попередня редакція з 30.06.2017. При цьому в наказі був розрахунок заборгованості по його заробітній платі за останній рік та розрахунок компенсації за невикористану відпустку. В цьому розрахунку зазначається відрахування на профспілкові внески в розмірі 1 % від суми в той час, як він вже майже півроку не працював на цьому підприємстві, а отже не був членом профспілки. Відповідач-2 не бажає здійснювати з ним розрахунки у відповідності до законодавства про працю. В квітні 2017 року він ще виконував обовязки головного лісничого ДП «Приморське лісове господарство» та за відсутності директора був головною посадовою особою підприємства. З незрозумілих причин в розрахунку заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку зазначена зарплата за квітень та травень 2017 року в сумі 3933,92 грн., а не 5163,20 грн., як це нараховувалося у лютому та березні 2017 року, на порушення ст.32 КЗпП України про зміну розміру заробітної плати він не попереджувався не менш ніж за 2 місяці.

Крім того, в травні 2017 року він вже не працював в ДП «Приморське лісове господарство», тому за цей місяць повинно бути нараховано не заробітна плата, а середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Він звернувся до правоохоронних органів, комісії по погашенню заборгованості по заробітній платі, органів соціального захисту населення, правоохоронних органів, а 11.08.2017 також і до Приморського районного суду Запорізької області, який 21.08.2017 постановив ухвалу про відкриття провадження у справі № 326/1065/17.

Починаючи з жовтня 2017 року відповідачі почали пропонувати укладення мирової угоди. Обставини незаконного оформлення наказів, несвоєчасна виплата заробітної плати, відсутність бажання оформити його трудову книжку відповідно до трудового законодавства під час звільнення та багаторічна судова тяганина викликали його моральні страждання, за які він хоче компенсацію моральної шкоди. Докази нанесення моральної шкоди містяться в цивільній справі № 326/1065/17 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Бердянське лісове господарство», ДП «Приморське лісове господарство», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказів, зобовязання вчинити певні дії, стягнення заробітної плати та інших платежів, не виплачених при звільненні працівника. Саме ця справа, її тривалість з вини відповідачів є доказом нанесення моральної шкоди.

Просить: 1) стягнути з ДП «Бердянське лісове господарство», ДП «Примосрьке лісове господарство» солідарно на його користь 76000 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди (а.с.2-5).

Позивач подав позов, який не в повному обсязі відповідав вимогам ст.175-177 ЦПК України.

Відповідно до положень п.4-10 ч.3, ч.4,6 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

На порушення цих положень закону позивачем у позові при викладенні обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, не вказано:

- чим конкретно він підтверджує обставини, викладені у позові;

- чи є рішення суду, яке б встановило наявність порушень з боку ДП «Бердянське лісове господарство», ДП «Приморське лісове господарство», чи набрало воно чинності;

- чи не подано ним іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, до позову додана заява про обєднання даної позовної заяви зі справою №326/1065/17 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Бердянське лісове господарство», ДП «Приморське лісове господарств» про визнання незаконним та скасування наказів, зобовязання вчинити певні дії, стягнення заробітної плати та інших платежів та розгляд їх в одному провадження, хоча ст.188 ЦПК України допускається обєднання справ в одне провадження до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ обєднання цивільних справ, а з огляду на заяву друга справа надійшла до суду у 2017 році і розглядається вже по суті .

Відповідно до ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення зазначених вимог, копії письмових доказів, які додані до позовної заяви, поданої ОСОБА_1 не засвідчені належним чином, а саме: не зазначено слів "Згідно з оригіналом", посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища і дати засвідчення.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст.ст.175, 177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України

Тому дану позовну заяву ухвалою від 28.03.2019 залишено без руху, позивачу був наданий термін для усунення перелічених недоліків протягом пяти діб з дня отримання ухвали та позивачу було розтлумачено, що йому потрібно протягом вказаного строку усунути зазначені недоліки, інакше позов буде вважатися неподаним і повернеться йому. Копія ухвали від 28.03.2019 про залишення позову без руху двічі направлялася позивачу за адресою, вказаною у позові, але судові конверти повернуті «через не запит».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 рок у суді застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Станом на 02.05.2019 позивачем ухвала суду від 28.03.2019 належним чином не виконана.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3).

Таким чином, враховуючи викладене, вбачається, що позивач ОСОБА_1, який подав позовну заяву 19.03.2019, протягом тривалого часу не вживає будь-яких заходів для усунення недоліків та виконання належним чином ухвали суду від 28.03.2019, до теперішнього часу вказана ухвала Приморського районного суду не виконана; він не навів поважних причин та доказів їх наявності невиконання вказаної ухвали суду. Він тривалий час зовсім не цікавиться своїм позовом та справою, не цікавиться станом провадження в даній справі (офіційну електронну адресу не вказав, за вказаною нею адресою у позові на ухвалу суду не однократно не реагує), строк наданий судом для усунення недоліків сплив, від позивача не надійшло клопотання про його продовження, тому позовну заяву необхідно визнати не поданою та повернути позивачу.

Керуючись ст.185,258,259,260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бердянське лісове господарство», Державного підприємства Приморське лісове господарство, третя особа ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, - вважати не поданою та повернути.

Роз'яснити ОСОБА_1, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя Т.В. Стріжакова

02.05.2019