"24" квітня 2019 р.
Справа № 642/5959/17
Провадження № 2/642/635/19
24 квітня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді - Бондаренка В.В.,
за участю секретаря Шаповал Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою,-
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що їй на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 06.11.2013, яке набрало законної сили належить 55/1000 частки житлового будинку літ.»А-1» з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м.Харків, пров.Першотравневий, 10-А. Також на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м.харкова від 10.03.2015, яке набрало законної сили, позивачу належить 45/200 частки житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м.Харків, пров.Першотравневий 10-А. Відповідач прийняв спадщину після смерті сторін по справі, ОСОБА_3, яка померла 27.01.2013, але свої спадкові права на 45/200 частки житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м.Харків, пров.Першотравневий, 10-А, не оформив. Факт прийняття спадщини відповідачем та відсутності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 підтверджується відповіддю в.о. завідувача ОСОБА_5 державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 02.02.2015, №01-16/188. Загальна площа земельної ділянки 552 кв.м. Земельна ділянка була виділена на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради м.Харкові від 17.01.1952, №2. Позивач користується земельною ділянкою зі сторони домоволодіння №10 по пров.Першотравневому у м.Харкові. Порядок користування житловим будинком, надвірними будівлями та спорудами, земельною ділянкою між співвласниками не визначений. Відповідач чинить позивачу перешкоди в здійсненні технічного обслуговування зовнішніх стін частини будинку позивача, перешкоджає її доступу до стіни та вікон, всупереч санітарним, пожежним та технічним нормам спорудив огорожу на незначній відстані від стіни та вікон житлової кімнати позивача (1-7), яка перешкоджає доступу сонячного світла до стіни будинку, сприяє руйнуванню фундаменту, а також спускає з частини будинку, яку займає, нечистоту та каналізаційну воду на земельну ділянку, якою користується позивач, а також спричинив тілесні ушкодження чоловіку позивача,- ОСОБА_7 Оскільки домовитись з відповідачем з приводу порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями, земельною ділянкою є неможливим, ОСОБА_1 була змушена звернутись до суду.
У судове засідання позивач не зявилася. Через канцелярію суду ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксації судового процесу. Вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засіданняне прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, письмових заперечень проти позову не надав, причини неявки суду невідомі.
За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 06.11.2013 по справі №2-570/2011, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 належить 55/100 частки житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м.Харків, пров.Першотравневий, №10-А. (а.с.6-9)
Згідно Заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 10.03.2015 по справі №642/9599/15-ц, яке набрало законної сили, ОСОБА_1, належить 45/200 частки житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м.Харків, пров.Першотревний, 10-А. (а.с.11-12)
Відповідач прийняв спадщину після смерті матері сторін по справі, ОСОБА_3, яка померла 27.01.2013, але свої спадкові права на 45/200 частки житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м.Харків, пров.Першотравневий, 10-А, не оформив.
Факт прийняття спадщини відповідачем та відсутності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 підтверджується відповіддю в.о. завідувача Другої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 02.02.2015, №01-16/188. (а.с.18)
Згідно технічного паспорту на житловий будинок по пров.Першотравневому, 10-А у м.Харкові, загальна площа земельної ділянки складає 552 кв.м.
За клопотанням позивача на підставі Ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 23.04.2018 по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
За ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
У ст.364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Виділ у натурі частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності, може мати місце лише у випадку, якщо частка, яка підлягає виділу, після цього не втратить своїх властивостей і основного призначення.
Згідно із ч.ч. 1,3,4ст. 88 ЗК України володіння користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.
Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
Відповідно до ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню
Судові витрати понесені позивачем у справі підлягають стягненню з відповідача на підставі ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір в розмірі 640,00 грн. та половину вартості за проведену судову будівельно-технічну експертизу в розмірі 3217,50 грн., а всього 3857,50грн.
На підставі викладеного, керуючись 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою, задовольнити.
Границю між земельними ділянками встановити згідно висновку експертизи, а саме: - на відстані 3,0 м від межі домоволодіння відрізок довжиною 13,6 м.; - поворот праворуч відрізок довжиною 9,0 м.; - поворот ліворуч до тильної сторони льох «Е», довжиною 7,5 м.; - поворот ліворуч відрізок довжиною 4,0 м.; - поворот праворуч відрізок довжиною 5,0 м.; - поворот ліворуч відрізок довжиною 3,5 м.; - відрізок від тильної сторони вбиральні «М», довжиною 9,0 м.; - поворот праворуч відрізок довжиною 3,1 м.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі в розмірі 3857,50 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня йому вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Суддя В.В.Бондаренко