Справа №:755/6983/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Юдицьким К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонський області про примусове проникнення до житла,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла. Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонський області перебуває зведене виконавче провадження ВП № 57357110 з примусового виконання виконавчого листа № 766/1674/17, виданого 25 вересня 2017 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 202 453,89 грн. та 3 389,36 грн. При неодноразових виходах за адресою: АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено не проживання боржника та відсутність майна, яке належить боржнику. Згідно інформаційного листа Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 02 січня 2019 року між боржником ОСОБА_1 з ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . При неодноразових виходах за адресою: АДРЕСА_2 , для проведення виконавчих дій двері ніхто не відкрив, що підтверджується актами державного виконавця. У звязку з чим просить постановити рішення про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_2 для перевірки майнового стану дружини боржника ОСОБА_5 для виявлення сумісного майна подружжя.

Відповідно ч. 1 до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно ч. 2 до ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Судом встановлено, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонський області перебуває зведене виконавче провадження ВП № 57 57110 з примусового виконання виконавчого листа № 766/1674/17, виданого 25 вересня 2017 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 202 453,89 грн. та 3 389,36 грн.

Заявник просить дозволити примусове проникнення до квартири АДРЕСА_2 для перевірки майнового стану дружини боржника ОСОБА_5 для виявлення спільного сумісного майна подружжя.

В обґрунтування подання заявником зазначено про невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення дружини боржника для виявлення спільного сумісного майна подружжя, проведення його опису й арешту.

На підтвердження заявлених вимог заявником надано суду інформаційний лист Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 02 січня 2019 року про реєстрацію шлюбу між боржником ОСОБА_1 з ОСОБА_3 (а.с. 12), акт державного виконавця від 09 січня 2019 року, відповідно до якого боржник зобов`язався з`являтися до державного виконавця та надавати витребовувані документи (а.с. 25), акти державного виконавця від 07 серпня 2018 року, 21 лютого 2019 року, якими встановлено не проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 , та відсутність майна, яке належить боржнику (а.с. 37, 42), акти державного виконавця від 13, 24, та 26 жовтня, 03 листопада 2017 року, якими встановлено не проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 69, 70, 71, 72, 73), акт державного виконавця від 19 грудня 2018 року, відповідно до якого встановлено, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 , на дзвінок в двері відповів чоловічий голос, однак двері ніхто не відчинив (а.с. 14), акт державного виконавця від 29 грудня 2018 року, відповідно до якого встановлено, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 , на дзвінок в двері відповів жіночий голос, однак двері ніхто не відчинив (а.с. 15). Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 311 ЦК України, зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Згідно з п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Однак заявником не надано належних та допустимих доказів проживання боржника та його дружини в квартирі АДРЕСА_2 , чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про недоведеність обставин, викладених у поданні, і відповідно, відсутності підстав для його задоволення.

Керуючись ст. 30 Конституції України, Загальною декларацією прав людини 1948 року, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року, ст. 311 ЦК України, ст. ст. 293, 439 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонський області про примусове проникнення до житла відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є. Арапіна