ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/96/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Морозов В.В. Доповідач в апеляційній інстанції Новіков О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

Новікова О.М.,

Храпка В.Д., Бондаренка С.І.,

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 14 червня 2019 року (повний текст ухвалу виготовлено 18 червня 2019 року) у складі судді Морозова В.В. у справі за скаргою стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича, заінтересована особа - боржник ОСОБА_1 ,:

в с т а н о в и в :

В травні 2019 року стягувач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся із вказаною скаргою до суду, посилаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М., перебуває виконавче провадження № 58251476 з примусового виконання виконавчого листа №707/2298/13-ц від 17.01.2019 Черкаського районного суду Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості у сумі 538 045 грн. 23 коп., судових витрат, що складаються з оплати судового збору в розмірі 3 441 грн., а всього 541 486 грн. 23 коп.

Відповідно до іпотечного договору №PCL-F00/207/20007 від 29.08.2007 виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», забезпечено нерухомим майном, а саме: житловим будинком, загальною площею 94,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві власності боржнику.

В ході примусового виконання вищезазначеного рішення, приватним виконавцем Недоступом Д.М. проведено опис та арешт вказаного будинку. В процесі підготовки нерухомого іпотечного майна до реалізації виконавцем встановлено, що в даному будинку зареєстровані неповнолітні діти боржника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому виконавець звернувся до Служби у справах дітей Черкаської РДА для надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають неповнолітні діти, яка відмовила у наданні такого дозволу, на підставі чого приватний виконавець відмовив іпотекодержателю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у передачі на реалізацію будинку.

Скаржник вважає такі дії приватного виконавця незаконними та такими, що порушують права стягувача та просив суд зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. провести усі необхідні дії щодо примусової реалізації в рамках виконавчого провадження АСВП №58251476 стосовно житлового будинку, загальною площею 94,9 кв.м., що знаходиться за адресою та належить на праві власності ОСОБА_1 , без отримання попередньої згоди органів опіки та піклування.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 14 червня 2019 року вимоги скарги задоволено та зобов`язано приватного виконавця провести всі необхідні заходи для примусової реалізації предмета іпотеки без попередньої згоди органів опіки та піклування.

Судом першої інстанції вказано на те, що на момент укладення іпотечного договору неповнолітні особи у предметі іпотеки зареєстровані не були. Послідуюча реєстрація у предметі іпотеки неповнолітньої особи без отримання згоди іпотекодержателя не може слугувати підставою для неможливості звернення стягнення на нього у порядку виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Ухвала суду оскаржена боржником в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначено, що суд не повідомив боржника належним чином про розгляд скарги. Суд зобов`язаний зупинити провадження в цій справі до розгляду справи за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_1 та служба в справах дітей Черкаської РДА про позбавлення права користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», терті особи - ОСОБА_1 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про встановлення нікчемності правочинів. В даній справі відсутнє рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (адже судом стягнуто кошти), що унеможливлює його реалізацію в силу вимог ст. 33 ЗУ «Про іпотеку». Реалізація предмету іпотеки є правочином, отже його можна визнавати недійсним.

З викладених підстав, скаржник просить скасувати ухвалу суду та новою постановою відмовити у задоволенні скарги у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказує на те, що Закону України «Про виконавче провадження» допускає звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про задоволення вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказане свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та законність ухвали суду першої інстанції в цій справі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Так, з матеріалів справи вбачається, що за договором іпотеки №PCL-F00/207/20007 від 29 серпня 2007 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , об`єктом забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 (позичальником) та ЗАТ «ОТП Банк», виступає нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 94,9 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з останнього на користь вказаного ТОВ заборгованість в сумі 538 045 грн. 23 коп. та 3441 коп. 00 коп. судових витрат, що складаються з судового збору.

Згідно довідки Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №02-17/63 від 21.02.2018 за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до постанови від 15.03.2019 приватним виконавцем Недоступом Д.М. здійснено опис та арешт майна (коштів) боржника за адресою АДРЕСА_1 при примусовому виконанні АСВП 58251476 з виконання виконавчого листа №707/2298/13-ц від 17.01.2019, який видав Черкаський районний суд Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 541 486 грн. 23 коп.

Листом-відповіддю приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. повідомлено, що ним розглянуто заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 28.03.2019 про звернення стягнення, у межах виконавчого провадження №58251476 на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 94,9 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом його продажу з прилюдних торгів та роз`яснено, що в процесі підготовки нерухомого майна до реалізації встановлено, що в будинку за вказаною адресою зареєстрований та проживає неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до відповіді служби у справах дітей Черкаської РДА від 21.03.2019 встановлено, що дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника, право користування яким мають діти, не надано.

Враховуючи викладене, приватний виконавець не може задовольнити заяву стягувача та задовольнити його вимоги до боржника шляхом звернення стягнення на обтяжене іпотекою нерухоме майно у ході його реалізації у виконавчому провадженні.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають наступне правове рулювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 33 та статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Передбачена можливість реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що при здійсненні виконавчого провадження про задоволення вимог кредитора за рішенням суду про стягнення коштів з боржника, виконавець вправі вжити дії про задоволення цих вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо такі вимоги забезпечені саме цим, обтяженим іпотекою, майном, що й має місце в даній справі.

Вказане відповідає положенням ст. 12 Закону України «Про іпотеку» про невиконання боржником зобов`язань як підстава для звернення стягнення на предмет іпотеки, що спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки як обов`язкову умову для його реалізації.

Також у п. 44 постанови пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що згідно зі ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Отже необхідно враховувати, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки.

У даній справі судом встановлено, що згідно п. 5.1 ст. 5 іпотечного договору №PCL-F00/207/20007 від 29.08.2007 у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», іпотекодавець ОСОБА_1 стверджує, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки не проживають та не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти, а також будь-які інші особи, яких за законом повинен утримувати іпотекодавець, а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти, що мають право користуватися предметом іпотеки.

Отже, як вірно вказав суд першої інстанції, погоджуючись з умовами іпотечного договору, ОСОБА_1 підтвердив, що за вказаною адресою на момент укладення договору неповнолітні діти не зареєстровані та не проживають, проте, усвідомлюючи наслідки та будучи повідомленим про умови та обов`язки згідно іпотечного договору зареєстрував у будинку свого неповнолітнього сина.

У зв`язку з цим будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки, а саме реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку не є обставиною, що унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказані дії боржника можуть свідчити про те, що він намагається ускладнити виконання свого зобов`язання перед кредитором, забезпеченого іпотекою, шляхом надання права користування предметом іпотеки неповнолітнім особам.

Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду є кінцевою стадією виконання рішення суду про звернення стягнення, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, в якому право користування належить малолітній дитині, не потрібен. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду.

Зазначена позиція вбачається з постанов Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №761/4494/13-ц та від 27.06.2018 у справі №367/2506/15-ц.

У світлі порушених у скарзі на дії приватного виконавця питань (оспорення неможливості звернути стягнення на предмет іпотеки у зв`язку із зареєстрованим там місцем проживання неповнолітньої особи) апеляційний суд вважає, що сама по собі вказана обставина не може слугувати перешкодою для виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Апеляційний суд відхиляє апеляційні доводи про те, що боржника суд не повідомив належним чином про розгляд скарги, адже на а.с. 30 наявна повістка ОСОБА_1 .

Крім того, останній мав змогу навести свою позицію стосовно вимог скарги суду апеляційної інстанції, що й було ним зроблено.

Колегія суддів оцінює критично апеляційні доводи про те, що суд мав зупинити провадження в цій справі до розгляду справи за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_1 та служба в справах дітей Черкаської РДА про позбавлення права користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», терті особи - ОСОБА_1 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про встановлення нікчемності правочинів, адже в даній справі відбувається здійснення виконання судового рішення, яке набрало законної сили та обов`язки за яким не залежать від розгляду інших справ.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відчуження майна шляхом проведення електронних торгів відноситься до правочинів та може бути визнаний недійсним є непереконливим і не впливає на загальний висновок апеляційного суду.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що доводи скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які можуть бути підставами для скасування або зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 14 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2019 року.

Судді