Єдиний номер справи 485/1118/18
Провадження 22-ц812/761/19 Головуючий по 1 інстанції Квєтка І.А.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2019р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Богуславська О.М.,

за участі: представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2019р.

за позовом ОСОБА_5 до Дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «НікЮтас», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Реєстраційна служба Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, про припинення зобов'язань внаслідок розірвання договору та стягнення заборгованості за договором,

встановила:

У червні 2018р. ОСОБА_5 пред'явила позов до ДП ТОВ «НікЮтас» про припинення зобов'язань внаслідок розірвання договору та стягнення заборгованості за договором.

Позивач зазначала, що є власником земельної ділянки площею 6,4387 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Новопетрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, кадастровий НОМЕР_1.

25 лютого 2016р. вона уклала з відповідачем договір оренди, за яким передала в користування належну їй земельну ділянку на сім років, а останній зобов'язався до 25 грудня сплачувати орендну плату з урахуванням індексу інфляції.

Оскільки відповідач за 2017р. не провів розрахунок по орендній платі, позивач просила припинити зобов'язання, які виникли між нею та відповідачем на підставі договору оренди від 25 лютого 2016р. внаслідок розірвання цього договору та стягнення 5072,11 грн. заборгованості по орендній платі за 2017р. з урахуванням індексу інфляції за цей рік та 76,50 грн. пені за період з 26 грудня 2017р. по 25 травня 2018р.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2019р. позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ДП ТОВ "НікЮТАС" на користь ОСОБА_5 5072,11 грн. заборгованості по орендній платі за 2017р. з урахуванням індексу інфляції та 76,50 грн. пені. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення суду в частині відхилених вимог, просила його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач, в поданому відзиві на апеляційну скаргу, просить рішення суду залишити без змін.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору.

За правилами ст.651 ЦКзміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст.792 ЦК за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

В силу п."д" ст.141 ЗК підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ст.2 Закону "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК, ЦК, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст.ст.21,22 Закону "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди . Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

В ст.ст.31,32 Закону "Про оренду землі" наведені підстави для припинення договору оренди до яких належить і його дострокове розірвання на вимогу однієї із сторін договіру за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАЕ №088394, виданого державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В. 09 жовтня 2014р. є власником земельної ділянки площею 6,4387га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новопетрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області.

Право власності за ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09 жовтня 2014р., номер запису про право власності 7268755.

25 лютого 2016р. між ОСОБА_5 та ДП ТОВ "НікЮТАС" укладено договір оренди щодо вказаної земельної ділянки, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 червня 2016р., номер запису 15122349.

За умовами цього договору ОСОБА_5 передала ДП ТОВ "НікЮТАС" належну їй земельну ділянку нормативною грошовою оцінкою 148698,60 грн. в користування, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на сім років.

Орендна плата вноситься орендарем в грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг) формах згідно письмової заявки орендодавця та складає 4460,96грн./ рік з урахуванням податку з доходів фізичних осіб. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції і вноситься щорічно до 25 грудня. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені Договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення.

ДП ТОВ "НікЮТАС" оренднду плату за 2017р. не сплатив ОСОБА_5 в обумовлений договором оренди строк, тобто до 25 грудня.

Рішення суду в частині задоволених вимог про стягнення з ДП ТОВ "НікЮТАС" на користь ОСОБА_5 5072,11 грн. заборгованості по орендній платі за 2017р. з урахуванням індексу інфляції та 76,50 грн. пені не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку на підставі ч.1 ст.367 ЦПК.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині відхилення вимог про припинення зобов'язань внаслідок розірвання договору.

Так, укладаючи 25 лютого 2016р. договір оренди його сторони узгодили (п.37), що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Спір між сторонами щодо орендної плати за користування земельною ділянкою в 2016р. відсутній.

У відзиві на позов відповідач зазначав, що розрахувався по орендній платі за 2016р. у повному обсязі після подачі позивачем письмової заявки (п.9 договору оренди), а в 2017р. таку заявку позивач не подавала (а.с.23).

Сторона позивача у відповіді на відзив (а.с.44) при тлумаченні положень п.9 договору виходила з того, що орендодавець має право лише на вибір форми оплати з посиланням на ст.539 ЦК.

При цьому ні при розгляді справи в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції представник позивача не спростовувала того, що позивачем в 2016р. подавалась, а в 2017р. не подавалась письмова заявка на отримання орендної плати.

Матеріали справи не містять даних про те, що позивач вживала хоч якихось заходів досудового врегулювання спору з відповідачем стосовно орендної плати за 2017р., в тому числі щодо подачі письмової заявки про отримання орендної плати після настанням права вимоги.

Наведені факти свідчать про створення штучних підстав для розірвання договору оренди з огляду на незначний (мінімально допустимий актами цивільного законодавства - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки) розмір орендної плати, чому певною мірою сприяв і відповідач, який з метою уникнення конфлікту, належного виконання зобов'язань теж повинен був вчинити активні дії по сплаті орендної плати у визначений договором строк на підставі ст.537 ЦК.

Посилання в апеляційній скарзі на невірне застосування закону при вирішенні спору не можна визнати обґрунтованими.

При укладенні договору його сторони чітко не визначили в п.37 невиконання яких саме зобов'язань і в якій мірі є достатньою підставою для його розірвання.

В такому разі до спірних правовідносин, як того і вимагає ст.2 Закону «Про оренду землі» слід застосовувати положення п."д" ст.141 ЗК, ст.651 ЦК, однак така обставина як систематична несплата орендної плати у даному спорі відсутня, а факт істотності порушення договору є недоведеним.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2019р. без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 24 квітня 2019р.

Головуючий: Судді: