Справа № 534/589/18
Провадження № 2/534/43/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Ребриної О.О.,

здійснивши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду судове засідання у справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа - АТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності та скасування арешту накладеного на майно,

в с т а н о в и в :

В травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 49184777, виданий 30.01.2018, видавник: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, номер запису про обтяження: 24600269 (спеціальний розділ), зареєстровано 30.01.2018.

Ухвалою суду від 03.07.2018 (а.с.16) позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання.

Заявою від 13.07.2018 ОСОБА_1 уточнив заявлені вимоги, прохаючи визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 139,2 м2, житловою площею 83,1 м2 з господарськими будівлями на земельній ділянці площею 587 м2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 587 м2, (0,0587 га), кадастровий номер НОМЕР_1 , з цільовим призначенням: будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; арешт накладений постановою про арешт майна боржника ВП № 49184777 від 30.01.2018 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіалнього управління юстиції у Харківській області, номер запису про обтяження 24600269 (спеціальний розділ) - скасувати.

Ухвалою суду від 11.09.2018 (а.с.100) підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

31.08.2018 відповідач ОСОБА_2 надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому з поданим ОСОБА_1 позовом погоджується та прохає розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.96).

19.09.2018 державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Головко В.Л., надіслав на адресу суду відзив, в якому в задоволенні позову ОСОБА_1 прохав відмовити повністю (а.с.107-109).

Ухвалою суду від 22.10.2018 (а.с. 161) до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Публічне акціонерне товариство комерційний Банк «ПриватБанк».

У зв`язку із закінченням повноважень судді ОСОБА_3 , було здійснено повторний розподіл справи даної справи, та за ухвалою суду від 19.11.2018 справа була прийнята до провадження судді Комсомольського міського суду Полтавської області Куц Т.О. з призначенням справи до підготовчого судового засідання (а.с. 178).

Ухвалою суду від 27.02.2019 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.221).

18.04.2019 від відповідачки ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнала повністю та прохає розгляд справи проводити без її участі.

Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови державного виконавця про арешт майна від 30.01.2018 на житловий будинок з господарськими будівлями , місцезнаходження : АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 незавершеного будівництвом 91% готовності, місцезнаходження : АДРЕСА_3 , земельну ділянку для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, реєстраційний кадастровий номер НОМЕР_2 , місцезнаходження : АДРЕСА_3 (а.с. 126-128).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.144).

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку реєстраційний кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.150).

Згідно копії договору дарування від 31.03.2011, ОСОБА_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 , передала безоплатно у власність, а ОСОБА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , прийняв житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно копії договору дарування земельної ділянки від 31.03.2011, ОСОБА_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 , передала безоплатно у власність, а ОСОБА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , прийняв земельну ділянку площею 0,0587 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , з цільовим призначенням: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до приписів ст.ст.12-13, 81ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні(обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити накористь дарувальника будь-яку дію майнового або немайновогохарактеру, не є договором дарування.

У відповідності до ч. 1, 4 ст. 722 ЦК України, у редакції чинній на момент укладення договору дарування від 31.03.2011 року, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Прийняттям дарунка обдарованим вважається не лише прийняття ним безпосередньо такого дарунку, а й правовстановлюючих документів на річ, що є предметом договору дарування (зокрема, прийняття обдарованим належним чином оформленого договору дарування нерухомого майна вважається прийнятою і сама нерухома річ).

Згідно з ч. 4 ст. 722 ЦК України, передбачено, що прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка. Тобто, моментом виникнення права власності на нерухомість за договором дарування є момент прийняття дарунку, а саме прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності (або символів речі), а обов`язковою умовою укладання такого договору є його укладення в письмовій формі і нотаріальне посвідчення. При цьому, чинне цивільне законодавство не пов`язує виникнення права власності у обдаровуваного на нерухоме майно за договором дарування з державною реєстрацією такого договору.

Згідно з п. 11 договору дарування від 31.03.2011 право власності на дарунок виникає у обдарованого з моменту його прийняття дару, що підтверджується отриманням обдаровуваного цього договору.

Договір дарування за своєю правовою природою є одностороннім, тобто таким, що не потребує обов`язкової письмової згоди обдарованого, оскільки створив обов`язки лише для дарувальника.

Внаслідок наведеного, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що у позивача ОСОБА_1 не виникло право власності на будинок та земельну ділянку, так як він не здійснив державну реєстрацію такого права, оскільки він отримав примірники договорів дарування від 31.03.2011, про відмову від прийняття дарунка не заявляв, а відтак прийняв дарунок, внаслідок чого у нього виникло право власності на вказаний будинок та земельну ділянку.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до норм статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на дату звернення з позовом до суду), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

На сьогоднішній день арешт з будинку загальною площею 139,2 м2, житловою площею 83,1 м2 з господарськими будівлями на земельній ділянці площею 587 м2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не знято, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Нормами ч.ч.1.2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Таким чином, з огляду на наведені доводи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані ,оскільки порушене право позивача стосовно обтяження, накладеного на майно, а саме будинку загальною площею 139,2 м2, житловою площею 83,1 м2 з господарськими будівлями на земельній ділянці площею 587 м2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яке є власністю позивача, відповідно до договорів дарування від 31.03.2019, що перешкоджають йому у здійсненні права власності та підлягають судовому захисту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,12,81,142,200,213,265 ЦПК України

у х в а л и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа - АТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності та скасування арешту накладеного на майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 139,2 м2, житловою площею 83,1 м2 з господарськими будівлями на земельній ділянці площею 587 м2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 587 м2, (0,0587 га), кадастровий номер НОМЕР_1 , з цільовим призначенням: будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Арешт накладений постановою про арешт майна боржника ВП № 49184777 від 30.01.2018 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіалнього управління юстиції у Харківській області, номер запису про обтяження 24600269 (спеціальний розділ) - сксувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Позивач: ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 ;
Відповідачі: ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 . Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, адреса: 61024, м. Харків, вулиця Ярослава Мудрого, 16.
Третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ,адреса: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, 1Д.

Суддя підпис Т.О.Куц

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.О.Куц