Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

13.02.2018 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 . Вони є спадкоємцями першої черги за законом. До складу спадкового майна входить: земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0617 га, що розташована: АДРЕСА_1 . Вони звернулися до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Державним нотаріусом була заведена спадкова справа №160/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але державним нотаріусом 19.05.2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті їхнього батька, за земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0617 га, що розташована: АДРЕСА_1 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на неї. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку вони подали до нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.11.2007 року, яке зареєстровано в реєстрі за №2-4484 на ім`я ОСОБА_3 та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018, який виданий 10.04.2018 року відділом у м. Білій Церкві міськрайонного управління Держгеокадастру у Київській області, в якому вказано, що власником земельної ділянки площею 0,0617 га, що розташована: АДРЕСА_1 , яка надана для колективного садівництва є ОСОБА_4 їхня бабуся, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 . Батько успадкував вищезазначену ділянку після смерті своєї матері, але не встиг зареєструвати її за собою. Тому, просили визнати за ними право власності по 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0617 га, що розташована: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для колективного садівництва, в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 18.12.2018 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, 24.01.2019 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просила позов задовольнити, визнати за нею право власності на 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0617 га, що розташована: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для колективного садівництва, в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просила позов задовольнити, визнати за нею право власності на 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0617 га, що розташована: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для колективного садівництва, в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відповідач, Білоцерківська міська рада Київської області, в судове засідання свого представника не направила, до суду подали клопотання, в якому просили справу слухати без їх представника на розсуд суду, про день і час слухання справи офіційно повідомлені.

Третя особа, Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора, в судове засідання свого представника не направила, до суду подали клопотання, в якому просили справу слухати без їх представника та на розсуд суду, про день і час слухання справи офіційно повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №160/2018, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.15), після смерті якого залишилась спадщина у вигляді: земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0617 га, що розташована: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для колективного садівництва. Спадкоємцями померлого є його дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно закону, оскільки ОСОБА_3 заповіту не залишив.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.14), ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_2 , про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за №184, батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_5 .

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (а.с.10), ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_6 , про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за №441, батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_5 .

03.11.2012 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 присвоєно прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 (а.с.11).

07.04.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Білоцерківської районної державної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.57).

Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у Другій Білоцерківській міській державній нотаріальній конторі відкрилась спадкова справа №160/2018, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру та матеріалами спадкової справи (а.с.17,55).

19.05.2018 року державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В. винесла Постанову про відмову ОСОБА_9 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх батька ОСОБА_3 (а.с.16), посилаючись на те, що для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку заявника подано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою 09.11.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-4484 на ім`я ОСОБА_3 та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 виданого 10.04.2018 року відділом у м. Білій Церкві міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області, в якому вказано, що власником земельної ділянки площею 0,0617 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , наданої для колективного садівництва є ОСОБА_4 , згідно державного акту від 21.12.2001 року серії НОМЕР_2 , тобто, земельна ділянка не була зареєстрована за померлим ОСОБА_3 , останній не набув права власності на зазначене нерухоме майно.

Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 (а.с.23 на звороті -24), 01.12.1999 року Білоцерківська міська рада народних депутатів передала ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку площею 0,0617га, кадастровий номер № НОМЕР_1 , земельна ділянка розташована на території АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 «Крупзавод» діл.24. Землю передано для ведення садівництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 21.12.2001 року за №750.

09.11.2007 року державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Дворко Т.Г. було видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.66), з якого вбачається, що ОСОБА_3 успадкував після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0617га, розташованої на території міста Біла АДРЕСА_3 » АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданого Білоцерківською міською радою 21.12.2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №750. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №2-4484.

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.66 на звороті - 67), 29.06.2010 року Управління Держкомзему у місті Біла Церква Київської області провело реєстрацію земельної ділянки площею 0,0617га, кадастровий номер № НОМЕР_1 , земельна ділянка розташована на території м. Біла Церква СТ «Крупзавод» діл.24. Цільове призначення землі 01.06 для колективного садівництва. Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 на підставі рішення органу виконавчої влади Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради 01.12.1999 року №332. Відомості про обмеження у використані земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 року №1051, не зареєстровані.

Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.81 ч.1 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.21-30), Приватним підприємством «Інтайл» в 2010 році було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку (згідно цивільно-правової угоди) гр. ОСОБА_3 в АДРЕСА_3 «Крупзавод» діл.24 для ведення садівництва в межах м. Біла Церква Київської області, кадастровий номер № НОМЕР_1 .

16.06.2010 року Управління Держкомзему у місті Біла Церква Київської області надало ОСОБА_3 висновок «Про наявні обмеження на використання земельної ділянки» (а.с.26 на звороті), з якого вбачається, що розглянувши представлену технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку згідно цивільно-правових угод гр. ОСОБА_3 загальною площею 0,0617 га для ведення садівництва, по СТ АДРЕСА_1 » АДРЕСА_4 місті АДРЕСА_5 області АДРЕСА_6 повідомили, що земельна ділянка, яка належить власнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.11.2007 року серія ВКА №921658 має обмеження, обтяження такого характеру: використання земельної ділянки за цільовим призначенням, з дотриманням обов`язків власника згідно ст.91 Земельного кодексу України; дотримання режиму використання земель для охоронних і санітарно-захисних зон існуючих на земельній ділянці інженерних мереж. Висновок дійсно постійно без зміни власника земельної ділянки та без зміни цільового призначення.

07.04.2018 року державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Мельничук М.В. надала відповідь на запит відділу Держгеокадастру у м. Біла Церква Київської області (а.с.65 на звороті), в якій зазначено, що земельна ділянка площею 0,0617 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_5 , надана для ведення садівництва, належить ОСОБА_3 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області 09.11.2007 року, зареєстровані в реєстрі за №2-4484.

Отже, встановлено, що за життя ОСОБА_3 розпочато процедуру державної реєстрації земельної ділянки, ним вчинено всі дії, спрямовані на державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, проте, за життя ОСОБА_3 не встиг її зареєструвати у встановленому законом порядку.

Згідно довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради «Про місце проживання та склад сім`ї» №2080 від 05.04.2018 року (а.с.60), ОСОБА_2 проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_7 , в даному приміщенні зареєстровані з 19.04.1995 року: мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та був зареєстрований батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з копії паспорта серії НОМЕР_7 (а.с.8), ОСОБА_1 з 19.04.1995 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_7 , 06.03.2013 була знята з реєстрації місця проживання, а 27.08.2013 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_8 .

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині земельної ділянки, площею 0,0617 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована: АДРЕСА_5 , з цільовим призначенням: для колективного садівництва, в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 328, 357, 1216, 1218, 1222,1225, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст.ст. 4, 12, 76 81, 223, 258, 259, 264 265, 268, 354, 355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 ) до Білоцерківської міської ради Київської області(), третя особа: Друга Білоцерківська державна нотаріальна контора (), про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0617 га, , кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована: АДРЕСА_5 , з цільовим призначенням: для колективного садівництва, в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0617 га, , кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована: АДРЕСА_5 , з цільовим призначенням: для колективного садівництва, в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.05.2019 року.

СуддяО. В. Бондаренко