У Х В А Л А

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 205/2449/17

провадження № 61-36268св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

ЖуравельВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року у складі судді Остапенко Н. Г. та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Свистунової О. В., Красвітної Т. П.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просила поновити строк звернення до суду та стягнути з ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 119 671,45 грн, з яких: 722,61 грн - грошова компенсація втрати заробітної плати через тимчасову непрацездатність (лікарняні) за період перебування на лікуванні з 11 липня 2013 року до 19 липня 2013 року включно; 118 948,84 грн - середній заробіток за весь час затримки виплати належних їй виплат.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з січня 2011 року до жовтня 2013 року вона працювала в ОКП «Дніпродзержинське БТІ» Дніпропетровської обласної ради на посаді архіваріуса та 15 жовтня 2013 року звільнилася за власним бажанням. Під час роботи на цьому підприємстві вона з 11 липня 2013 року до 19 липня 2013 року перебувала на лікуванні з травмою ноги з діагнозом «розірвання сухожильних зв'язок».

Після виходу на роботу лікарняні листи здала керівнику підприємства, повідомивши, що травму отримала під час виконання своїх службових обов'язків. Інформація про те, що отримана травма відноситься до категорії виробничої була також зазначена і в листках непрацездатності.

Відповідач, керуючись «Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, мав би одразу створити відповідну комісію та провести розслідування нещасного випадку на виробництві. Однак, відповідач свої обов'язки не виконав, внаслідок чого вона не отримала ні допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, ні у вигляді відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, ні у вигляді грошової компенсації втрати заробітної плати через тимчасову непрацездатність за перші 5 днів перебування на лікарняному за рахунок коштів відповідача. Не отримала вона належні виплати й при звільненні з підприємства, про що дізналася із довідки про доходи за 2013 рік, отриманої 06 травня 2014 року.

Вважаючи отриману травму ноги, з якою перебувала на лікарняному, виробничою травмою, вона була змушена звернутись до суду, рішенням якого від 30 вересня 2015 року відповідача було зобов'язано провести розслідування обставин отримання нею 11 липня 2013 року травми ноги. Це розслідування проведено 14 квітня 2016 року.

За наслідком розслідування комісія дійшла висновку про те, що отримана травма до нещасного випадку на виробництві не відноситься та було складено акт за формою Н-5 від 14 квітня 2016 року.

У подальшому вона звернулася до відповідача із проханням виплатити грошову компенсацію втрати заробітної плати через тимчасову непрацездатність (лікарняних) за період з 11 липня 2013 року до 19 липня 2013 року включно, як таких, що не пов'язані із нещасним випадком на виробництві, оскільки за ці дні взагалі не отримала жодних коштів.

17 березня 2017 року вона отримала від відповідача листа від 09 березня 2017 року, яким відмовлено у виплаті грошової компенсації втрати заробітної плати через тимчасову непрацездатність (лікарняних).

Посилаючись на вищезазначені обставини, просила вимоги задовольнити.

Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення грошової компенсації втрати заробітної плати через тимчасову непрацездатність (лікарняних), середнього заробітку за час затримки розрахунку, та відмовив у їх задоволенні у зв'язку з пропуском тримісячного строку на звернення до суду з цими вимогами.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про те, що виплати за листками непрацездатності не відносяться до структури заробітної плати, тому на них поширюється встановлений статтею 233 КЗпП України тримісячний строк на звернення до суду, який позивач пропустила.

Не погодившись з таким вирішенням спору, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про стягнення грошової компенсації втрати заробітної плати у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та середнього заробітку за час затримки розрахунку призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В. І. Крат