Провадження №6/760/300/19
Справа №760/5371/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

за участю секретаря - Кривулько С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Годованюка Сергія Петровича про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_3, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Годованюк С.П. звернувся до суду з поданням в якому просив звернути стягнення на нерухоме майно, а саме на ј частину та 2/4 частини АДРЕСА_1 в рахунок погашення боргу по зведеному виконавчому провадженню № 39929992.

В обґрунтування подання вказав, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 39929992 з примусового виконання виконавчих листів, а саме:

1) виконавчий лист № 2-186/2011 від 07.10.2011, виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 49392, 80 грн. (ВП № 36546514);

2) виконавчий лист № 2-186/2011 від 21.09.2011, виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 54598,40 грн. (ВП № 36465929);

3) виконавчий лист № 2-186/2011 від 05.10.2011, виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 49926,16 грн. (ВП № 36457660).

Зазначає, що 12.02.2013, 15.02.2013 та 12.03.2013, відповідно до ст.ст. 17, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, які були надіслані сторонам виконавчого провадження.

Вказує, що державним виконавцем були направлені запити до ДФС України, Пенсійного фонду України, Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві та Державної прикордонної служби України.

Державний виконавець в своєму поданні зазначає, що боржник у добровільному порядку не виконує рішення суду, на виклики державного виконавця не з'являється та не надає державному виконавцю відомості про свої доходи та майно.

З урахуванням викладеного, просить задовольнити подання.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до вимог ч. 11 ст. 440 ЦПК України.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши подання, вивчивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною 1 статті 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у вказаному Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно доЗакону підлягають примусовому виконанню.

На виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 39929992 з примусового виконання виконавчих листів, а саме:

1) виконавчий лист № 2-186/2011 від 07.10.2011, виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 49392, 80 грн. (ВП № 36546514);

2) виконавчий лист № 2-186/2011 від 21.09.2011, виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 54598,40 грн. (ВП № 36465929);

3) виконавчий лист № 2-186/2011 від 05.10.2011, виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 49926,16 грн. (ВП № 36457660).

12.02.2013, 15.02.2013 та 12.03.2013 на підставі ст. 17, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких було направлено сторонам.

12.02.2013 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

15.08.2018 державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Державним виконавцем були направлені запити до ДФС України, Пенсійного фонду України.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України, боржник отримував пенсію по 31.10.2012.

У відповідь на електронний запит державного виконавця до Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи боржника було повідомлено, що такої інформації не знайдено.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

З листа Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, вбачається, що ј частина АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.05.1997.

Тобто, право власності на 1/4 частини спірної квартири зареєстровано за боржником у встановленому законом порядку та у відповідності до вимог ЗУ "Про виконавче провадження" може бути звернуто стягнення у порядку вчиненняпримусових виконавчих дій.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявника в цій частині не підлягають задоволенню, в розумінні ч.10 ст. 440 ЦПК України.

Що стосується вимог заявника про звернення стягнення на 2/4 частини спірної квартири, слід зазначити.

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданого Колективним ЖКП «Агропромбудіндустрія» від 27.05.1997, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та боржнику ОСОБА_3 в рівних долях.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 померла.

Відповідно до відповіді Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори № 7334/01-16 від 20.12.2018, станом на 20.12.2018 спадкова справа після смерті гр. ОСОБА_8 не заводилась.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що боржник, є єдиним спадкомцем першої черги, який в силу закону вступив у спадщину після смерті ОСОБА_8

Суд звертає увагу також на ту обставину, що 1/4 частина спірної квартири, згідно свідоцтва про право власності від 27.05.1997 належить ОСОБА_9

Доказів того, що ОСОБА_9 не є особою, яка в силу закону мала право на спадщину після смерті ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 матеріали справи не містять.

Таким чином, з наявних матеріалів справи не вбачається, як і відсутні належні, допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_3 набув права власності саме на 2/4 частини спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8

Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек за ОСОБА_3 нерухоме майно не зареєстровано.

При цьому, згідно ч.1 та п.4 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з вимогами ст. 443 Цивільного процесуального кодексу України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Доказів того, що держвиконавець звертався з відповідним поданням та, як наслідок, частка боржника визначена судом та становить, зокрема, 2/4 частини, матеріали справи не містять.

У відповідності до частин 5, 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до частини шостої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що звернення державного виконавця до суду з поданням в порядку ст. 440 ЦПК України є крайнім заходом, а тому вважає його передчасним, недоведеним та таким, що може призвести до порушення прав третіх осіб , а тому підстав для його задоволення не вбачає.

Суд звертає увагу, що держвиконавець не позбавлений права на повторне звернення до суду з даним поданням, з урахуванням обставин, викладених судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47, 48, 124, 129-1 Конституції України, ст. ст. 78-82, 259, 260, 353, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Годованюка Сергія Петровича про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_3, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Букіна О.М.