г Інгулецький районний суд міста ОСОБА_1 Дніпропетровської області
Справа № 213/3174/18
Номер провадження 2/213/299/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Стаматової А.В.,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні /у залі судових засідань №14/ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/5 частки до 1/10 усіх видів його заробітку, судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 04.06.2002 року рішенням суду з нього на користь відповідачки були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно у розмірі 1/4 частини, а в подальшому, 19.05.2009 року рішенням суду розмір цих аліментів був зменшений до 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На теперішній час його матеріальне становище змінилось, стан здоров'я погіршився, він сам потребує додаткових коштів на лікування, тому що страждає на крептогенний гепатит печінки, гіпертонічне захворювання другої стадії, стоїть на обліку у ендокринолога з щитовидною залозою і у неврапотолога з діагнозом вегетативна поліневралгія, радикулопатія шийна і поперекова-крижова з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим м'язово-тонічним синдромами, загостреннями, двобічний плечолопатковий та ліктьовий періартроз, що стало причиною звільнення з ПАО "ЮГОК" зі шкідливих умов праці (кар'єр) де він працював раніше. з 2006 року він хворіє на хронічний коліт, який перейшов у 2018 році в неспецифічний виразковий коліт, хронічно рецидивуюча форма, середній ступінь тяжкості, ураження прямої і сигмоподібної кишок, виражена активність запалення, ускладнення кровотечею, фази загострення. З 05.06.2018 року він був госпіталізований, з 14.06.2018 року був направлений на госпіталізацію у м. Дніпро в інститут гастроентерології по 03.07.2018 року. З 03.09.2018 року по 21.09.2018 року знову був госпіталізований на лікування у вказаний інститут. Курс лікування обходиться у середньому 12000 грн. Хвороба є невиліковною, треба постійно приймати ліки і регулярно купувати їх, йому протипоказано: важка праця, перебування під сонцем, теплові процедури, відрядження, треба дотримуватися дієти, тобто він змушений шукати іншу роботу. На його утриманні є неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає разом з ним і саме він його повністю утримує, оскільки його колишня дружина йому в цьому взагалі не допомагає. Ще в нього є мати похилого віку, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка страждає серцевим захворюванням в тяжкій формі, псоріазом та потребує постійної матеріальної допомоги.

В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю, просив його задовольнити. Додатково до позову пояснив, що на цей момент він працює, отримує заробітну плату в розмірі 12000 грн., при цьому важко хворіє, курс його лікування складає 12000 грн., крім того, він сам утримує іншу дитину, свого неповнолітнього сина, який проживає з ним та мати пенсіонера.

Відповідач в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги не мають за собою жодного обґрунтування і просила відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки на цей момент її дохід на цей момент складається лише з пенсії, розмір якої - 1497 грн. Іншого доходу вона не має, вона є інвалідом 3-ї групи і на цей час за станом здоров'я вона не працює, при цьому їх спільна з відповідачем дитина навчається, відвідує репетиторів і потребує належного утримання, у той час як відповідач дитиною не цікавиться, не спілкується з нею, участі у вихованні не приймає, з нього лише стягуються вже зменшені аліменти. На її переконання, якщо ще зменшити їх розмір, то утримувати дитину буде не можливо, а відповідач працює та отримує в порівнянні з нею великий розмір доходу.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони раніше перебували у шлюбі, який на цей час розірваний і від якого мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Рішенням суду від 04.06.2002 року з позивача на утримання вказаної дитини були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (а.с.8), в подальшому, рішенням суду вказаний розмір аліментів був зменшений на 1/5 частину усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.9). В даному рішенні суду, на підставу зменшення розміру аліментів, було встановлено те, що ОСОБА_2 на момент ухвалення рішення звільнився з ВАТ "ІнГЗК", перебуває на обліку як безробітний, його дохід складає 1412, 15 грн., хворіє на гіпертонічну хворобу 2 ст., дифузний нетоксичний зоб 2 ст., хронічний холіцистогепатит (а.с.9).

Відповідно до положень частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Щодо матеріального стану сторін, судом встановлено наступне.

На цей момент судом встановлено, що позивач працює в ТОВ з іноземними інвестиціями "ЮРОМАШ", на підтвердження чого надав довідку №1023/10/18 від 25 жовтня 2018 року. Згідно даної довідки заробітна плата позивача за період з травня 2018 року по вересень 2018 року включно з урахуванням всіх утриманих податків та внесків склала 26 385, 56 грн.

Як зазначив позивач в судовому засіданні на цей час він працює за цим же місцем роботи та отримує заробітну плату, розмір якої складає 12 000 грн.

Відповідач на цей час не працює, перебуває на обліку в пенсійному фонді та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої станом на січень 2019 року складає 1497 грн. (Довідка на а.с.62).

Отже, судом встановлено, що в порівнянні зі станом, коли було ухвалено рішення про зменшення розміру аліментів на цей час матеріальний стан позивача змінився на краще - він працює та отримує заробітну плату, у той час, як відповідач не працює, отримує пенсію. Як наведено вище, розмір заробітної плати позивача значно вище розміру пенсії відповідача.

Щодо інших обставин, судом встановлено, що позивач, як на підставу своїх позовних вимог зазначив, що він хворіє на кілька захворювань та потребує постійного лікування. Документи, які надані позивачем на підтвердження зазначеної обставини датуються станом на 25.05.2018 року (а.с.11-12), 3 липня 2018 року (а.с.13), травень 2016 року (а.с.14-15), червень 2018 року (а.с.17), вересень 2018 року (а.с.18-19).

Обставини, щодо хвороби позивача та його лікування не оспорюються відповідачем.

У свою чергу встановлено, що відповідач є інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК № 023482 від 03.04.2019 року, інвалідність встановлена в строк до 01 квітня 2020 року з наступним черговим переоглядом, рекомендовано "Д" нагляд та лікування у ендокринолога.

Крім того, судом встановлено, що відповідач хворіє цукровим діабетом, тип 1, важка форма, та також потребує постійного лікування (а.с.77-80).

Також, судом встановлено, що позивач має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дана обставина також не заперечувалась відповідачем.

З урахуванням вищевказаних встановлених обставин у їх сукупності, суд знаходить, що підстави для зменшення розміру аліментів на момент ухвалення рішення відсутні - матеріальний стан позивача з моменту минулого судового рішення про зменшення розміру аліментів в порівнянні з матеріальним станом відповідача значно покращився, сімейний стан змінився у позивача - його шлюб з ОСОБА_7 було розірвано у 2016 році (а.с.20), і позивач, і відповідач є особами, які кожний мають кілька захворювань та потребують постійного лікування.

При цьому, доводи позивача, що його лікування потребує витрат у розмірі 12 000 грн. залишились не доведеними.

За встановленими обставинами, навпаки вбачається право відповідача на збільшення розміру аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.192 СК України, ст.ст. 12, 13, 19, 259, 263-265, 258, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Апеляційна скарга на рішення суду, в звязку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_3, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. 3 кв.17, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2019 року.

Головуючий суддя В.В.Попов.