Дата документу 17.04.2019
Справа № 320/877/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

за участю секретаря Діденко Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника Мелітопольської міської ради Єремеєвої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє також в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА», Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, визнання недійсним ордера, договору найму житлового приміщення та виселення без надання іншого житлового приміщення та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» до ОСОБА_1 , що діє також в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визнання такими, що втратили право користування приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з уточненим позовом, в якому просить усунути їй та її малолітнім дітям перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення. Крім того, позивачка просить визнати недійсним ордер, виданий на ім`я відповідача ОСОБА_3 , на вселення його у вищевказане житлове приміщення та договір найму цього приміщення, з виселенням відповідача ОСОБА_3 зі спірної кімнати гуртожитку без надання йому іншого житла.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 уточнений позов підтримали та пояснили, що позивач отримала ордер на вселення до квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення правління ПАТ «Рефма» від 04.02.2014, №3. Вона зареєструвала своє та малолітньої дочки місце проживання, справно сплачувала комунальні платежі до серпня 2016 року. Оскільки в квартирі не було умов для проживання з малолітньою дитиною, нею було прийнято рішення поліпшити умови проживання і вона замовила проект на автономне опалення квартири, встановила його. Але, в січні 2017 року в її квартиру був заселений відповідач ОСОБА_3 , який змінив замки в дверях, відмовився впускати позивачку до оселі. Виданий відповідачу ордер на житло є недійсним, оскільки ордер може видаватися лише на вільне приміщення, тоді як в судовому порядку позивачку виселено не було.

Представник відповідача ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи є відзив на позовну заяву, в якому він позов не визнав зазначивши, що позивака ніколи не працювала в ПАТ «Рефма», на житловому обліку від ПАТ «Рефма» на отримання службового приміщення не перебувала, ніякого рішення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування щодо включення даного приміщення до числа службових не існує. Крім того, із позивачкою ніколи не укладався договір найму приміщення, оскільки дане приміщення має статус гуртожитку лише формально та і ордер позивачці видавався лише формально.

Щодо заявленого зустрічного позову ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» то його представник підтримує та наполягає визнати позивачку ОСОБА_1 разом із її малолітніми дітьми такими, що втратили право користування приміщенням АДРЕСА_1 , оскільки вони були туди вселені без законних на то підстав.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні первісний позов не визнали та пояснили, що ОСОБА_1 ніколи в гуртожитку не жила, ордер їй виданий без законних підстав. Ордер у ОСОБА_3 є, з ним підписано договір найму, а тому, його вселення було законим. Зустрічний позов ПАТ «Рефма» вони підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області Єремеєва О.В. в судовому засіданні зазначила, що ордер позивачці на вселення було видано ПАТ «Рефма». Міська рада ніякого відношення до вселення та видачі ордерів не має. Приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно має статус гуртожитку і в 2018 році передано до комунальної власності територіальної громади м.Мелітополі. Але, право власності за територіальною громадою з якихось причин не зареєстровано.

Представник третьої особи: органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області Панасенко Н.О. в судове засідання не з`явилася, однак, в матеріалах справи є висновок, в якому орган опіки та піклування заперечує щодо виселення малолітніх дітей із гуртожитку, оскільки це не відповідає інтересам дітей та просить прийняти рішення на підставі наявних у справі документів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що колишнє пожежне ДЕПО по АДРЕСА_1 було передано у власність ВАТ «Рефма» актом від 25.05.1999, інвент.№200083 та в подальшому було присвоєно адресний номер: АДРЕСА_1 , який було змінено на АДРЕСА_1 /а.с.98-102 т . 1, а.с.106 т.2/.

На підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 18.10.2012 №175/1 та висновку про техогляд і оцінку стану конструкцій приміщень на можливість експлуатації у статусі гуртожитку даній нежитловій будівлі А-2 за вищевказаною адресою було вирішено надати статус гуртожитку /а.с.113,119/.

На даний час за повідомленням Мелітопольської міської ради будівля гуртожитку літ.А-2 з підвалом, розташована за адресою: АДРЕСА_1 прийнята 26.04.2018 до комунальної власності територіальної громади м.Мелітополя на баланс управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради з подальшою передачею на баланс КП «Житломасив» /а.с.103 т.2/.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для реєстрації місця проживання був ордер, виданий на підставі рішення правління ПАТ «Рефма» №3 від 04.02.2014, про що зазначено у відповіді заступника начальника Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області /а.с.9/. За даною адресою з 04.03.2014 позивачка зареєструвала своє та своєї малолітньої дочки місце проживання, що підтверджується довідками відділу реєстрації виконкому Мелітопольської міської ради /а.с.8, 10,11/.

Факт проживання позивача за даною адресою підтверджується виписаними на її ім`я рахунками-фактурами, актами здачі-прийняття робіт, а також квитанціями про оплату комунальних послуг на рахунок ПАТ «Рефма» із вказівкою «комунальні послуги», де також вказано, що комунальні послуги вона сплачує відповідно до договору № ДГ-0000121 /а.с.13-48 т.1/.

Порядок користування гуртожитками визначається главою 4 ЖК України та Положенням про гуртожитки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015, № 84.

Відповідно до положень Глави 4 ЖК України єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку (ст. 129 ЖК, п. 10 Розділу II Примірного положення про гуртожитки).

В судовому засіданні встановлено, що в спірну кімнату НОМЕР_3 на підставі ордеру №2, виданого ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА», вселився відповідач ОСОБА_3 разом із своєю сім`єю, а також із ним укладено договір найму приміщення №18/2018 від 12.03.2018 /а.с.35-37/.

Правомірність вселення відповідача ОСОБА_3 до гуртожитку на підставі виданого ордеру оспорюється позивачем по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Житлового кодексу Української РСР ордер може бути виданий лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до ч. 2 п. 10 Примірного положення про гуртожитки на підставі рішення про надання житлової площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу.

Ці вимоги розповсюджуються і на ордери, видані на зайняття жилої площі у гуртожитку.

Судом встановлено, що при видачі ордеру відповідачу ОСОБА_3 не було враховано, що кімната НОМЕР_3 не була вільною, оскільки ордер, який видавався ОСОБА_1 скасований не був. Позивач мала право на дану житлову кімнату, була зареєстрована в ній із дитиною і добровільно з неї не виселялася та не визнавалася в судовому порядку такою, що втратила право на житло.

Таким чином, на час видачі оскаржуваного ордеру на ім`я ОСОБА_3 житлова кімната НОМЕР_3 не була ні фактично, ні юридично вільною.

Згідно зі ст.59 ЖК ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Оскільки, при видачі ордеру не було дотримано встановленого житловим законодавством порядку надання житла в гуртожитку, ордер, який видавався ОСОБА_3 , є недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Питання про виселення на підставі ч. 3 ст. 116 ЖК України може ставитися лише у разі встановлення факту самоправного зайняття жилого приміщення (відсутність договору або ордеру, а також визнання їх недійсними).

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_3 видано ордер на вселення в кімнату АДРЕСА_1 , який є недійсним, його слід виселити зі спірної кімнати без надання іншого жилого приміщення, а позов ОСОБА_1 про вселення в неї задовольнити.

А оскільки договір найму кімнати від 12.03.2018 був укладений на підставі вищевказаного ордеру, він також підлягає визнанню недійсним з підстав недійсності ордеру.

Розглядаючи зустрічний позов ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд вважає його недоведеними.

Посилання представника відповідача ПАТ «Рефма» щодо невідповідності нормам чинного законодавства ордера, виданого Правлінням ВАТ «Рефма» позивачці ОСОБА_1 , не приймаються судом до уваги, оскільки ордер, на підставі якого була вселена ОСОБА_1 разом з малолітньою дитиною в спірне житлове приміщення, є дійсним, він не визнавався в судовому порядку недійсним або таким, що не відповідає вимогам законодавства.

Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами статей ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів незаконної видачі ордера позивачці суду не надано, як не надано і доказів втрати нею права користування житловим приміщенням. Позов про визнання позивачки такою, що втратила право користування, пред`явлено ПАТ «РЕФМА» до суду лише після звернення позивачки до суду за захистом своїх житлових прав. В зустрічному позові навіть немає посилань на підстави, передбачені законом, для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Посилання представника ПАТ «РЕФМА», як на доказ незаконного вселення позивачки, на ту обставину, що на теперішній час немає ордера на вселення її в спірне приміщення, суд не приймає до уваги зважаючи на лист заступника начальника Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області /а.с.9/. Місце проживання позивачки було зареєстровано саме на підставі ордеру, виданого за рішенням правління ПАТ «Рефма» №3 від 04.02.2014. Таким чином, фактично ордер позивачці видавався, він є лише підставою для вселення в приміщення. У позивачки його і не повинно бути, оскільки він здається при вселенні в житло. А та обставина, що ПАТ «РЕФМА» втратило ордер суттєвого значення для вирішення справи не має.

Є безпідставними і посилання представника ПАТ «РЕФМА» на те, що спірне приміщення є нежитловим, оскільки відповідно до рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради № 175/1 від 18.10.2012 (а.с.158 том 1) спірному об`єкту надано статус гуртожитку.

Інші обставини, вказані представниками відповідача, суттєвого значення для прийняття рішення у справі не мають.

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів в рівних частках судовий збір у розмірі 2560 грн 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12,13, 81, 89, 264, 265, 268, 280-284, 352-356 ЦПК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.58,59,109, 116, 128, 129 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , що діє також в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА», Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, визнання недійсним ордера, договору найму житлового приміщення та виселення без надання іншого житлового приміщення задовольнити повністю.

Усунути перешкоди в користуванні кімнатою в гуртожитку та вселити ОСОБА_1 з малолітніми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним ордер, виданий на ім`я ОСОБА_3 , на вселення в приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати недійсним договір найму вказаного приміщення, укладений з ним.

Виселити ОСОБА_3 з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

В позові Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» до ОСОБА_1 , що діє також в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» та ОСОБА_3 в рівних частках на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2560 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» , розташований за адресою: вул.Профінтерна,15 в м.Мелітополі.

Відповідач: Мелітопольська міська рада Запорізької області, , розташована за адресою: вул.М.Грушевського,5 в м.Мелітополі.

СУДДЯ: