Провадження № 2/161/134/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 лютого 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі судового засідання Загоровській І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки нерухомого майна, що є об'єктом права спільної часткової власності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки нерухомого майна, що є об'єктом права спільної часткової власності.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що Рішенням народного суду міста Луцька від 12 грудня 1980 року визнано за нею право власності на 3/20 частки домоволодіння, розташованого по вул. Космонавтів, 26, що у місті Луцьк, яке складається з кімнати 1-6, площею 12.7 кв.м. Ухвалою Волинського обласного суду від 26 січня 1981 в цій частині рішення народного суду залишено без змін. Покладено на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обовязок по спорудженню прибудови до кімнати 1-6, в якій буде влаштована кухня і коридор.

Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів №75 від 26.02.1981 року надано дозвіл на проведення добудови розміром 3.4 x 2.8 м до кімнати 1-6.

П.2.27 Рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів №130 від 14.04.1983 року «Про виділ земельних ділянок та дозвіл на добудови» дозволено гр. ОСОБА_1 провести добудову до частини власного житлового будинку по вул. Космонавтів, 26, м. Луцьк розміром 2.7 x 5.0 з розширенням корисної площі на 11.3 кв.м. Існуюча житлова площа - 12.7 кв.м., загальна корисна - 22.4 кв.м.

На підставі викладеного просила суд здійснити виділ в натурі частки житлового будинку по вул. Космонавтів, 26. що у м. Луцьку. Визнати за ОСОБА_1 право власності на відокремлену частину житлового будинку по вул. Космонавтів, 26, що у м. Луцьку з присвоєнням окремої адреси.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявивсяся хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що Рішенням народного суду міста Луцька від 12 грудня 1980 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/20 частки домоволодіння, розташованого по вул. Космонавтів, 26, що у місті Луцьк, яке складається з кімнати 1-6, площею 12.7 кв.м.

Ухвалою Волинського обласного суду від 26 січня 1981 року в цій частині рішення народного суду залишено без змін. Покладено на ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обовязок по спорудженню прибудови до кімнати 1-6, в якій буде влаштована кухня і коридор.

Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів №75 від 26.02.1981 року надано дозвіл на проведення добудови розміром 3.4 x 2.8 м до кімнати 1-6.

П.2.27 Рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів №130 від 14.04.1983 року «Про виділ земельних ділянок та дозвіл на добудови» дозволено гр. ОСОБА_1 провести добудову до частини власного житлового будинку по вул. Космонавтів, 26, м. Луцьк розміром 2.7 x 5.0 з розширенням корисної площі на 11.3 кв.м. Існуюча житлова площа - 12.7 кв.м., загальна корисна - 22.4 кв.м.

Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно п. 6 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру); виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК).

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити відповідно до заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 82, 263, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 в натурі на праві особистої приватної власності відокремлену частку житлового будинку по вул. Космонавтів, 26, що у м. Луцьку, згідно технічного паспорту від 22.09.2018 року, а саме: кімнати: 2-4 площею 12.7 кв.м., 2-5 площею 9,6 кв.м, кухню 2-3 площею 4.7 кв.м, коридор 2-2 площею 2.6 кв.м, санвузол 2-6 площею 3.2 кв.м.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_3