Провадження № 2/760/5528/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2019 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон та тимчасово окуповану територію неповнолітньої дитини без згоди батька до досягнення дитиною повноліття,-

встановив:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.04.2019 визначено Солом`янський районний суд м. Києва для забезпечення розгляду матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон та тимчасово окуповану територію неповнолітньої дитини без згоди батька до досягнення дитиною повноліття.

02.05.2019 вищевказані матеріали позовної заяви надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, від 06.05.2019 справу було розподілено в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О.

У прохальній частині представник позивача - ОСОБА_3 просить суд відстрочити сплату судового збору за подання даного позову до винесення рішення по суті та надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, та на виїзд та в`їзд з тимчасово окупованої території України (Автономної Республіки Крим) неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька ОСОБА_2 до досягнення дитиною 16 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі матері ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів ст.8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01.01.2019 № 3674-VI, розмір ставки судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, становить 768,40 гривень.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу заяви до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав. Тобто, необхідно не тільки звернутися до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, а необхідно обґрунтувати клопотання належними та допустимими доказами, подати достатню кількість доказів на підтвердження інформації що викладена у клопотанні.

Однак, представник позивача не тільки не обґрунтував клопотання, а також не надав жодних доказів (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо), що майновий стан позивача не дозволяє сплатити судові витрати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З огляду на викладені обставини, суд не знайшов обґрунтованих підстав для задоволення заявленого клопотання про відстрочення від сплати судового збору, оскільки ОСОБА_1 не надано будь-яких об`єктивних доказів для відстрочення від законодавчо встановленого обов`язку зі сплати судового збору.

Крім зазначеного, невмотивоване відстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору і таким рішенням не перешкоджає доступу до правосуддя та ніяким чином його не ускладнює, щоб завадити суті цього права.

На підставі викладеного та керуючись ст.8 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст.136, 259-261 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон та тимчасово окуповану територію неповнолітньої дитини без згоди батька до досягнення дитиною повноліття - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - Г.О. Козленко