РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16286/17

пр. № 2/759/735/19

11 березня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за актом порушення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Яременко Н.О. , яка представляє інтереси ПАТ «Київенерго» звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за актом порушення № 32730 в сумі 49 429,60 грн. та за актом порушення № 35 463 в сумі 5 112,32 грн. Позов обґрунтовується наступними обставинами, відповідач за адресою: АДРЕСА_2 є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. 01.04.2015 року представниками ПАТ «Київенерго» було зафіксовано порушення ПКЕЕ ОСОБА_1, зокрема самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника, з метою без облікового споживання електричної енергії (адреса об`єкту: АДРЕСА_2 ), що є порушенням ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику». На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення №32730, який був підписаний трьома представниками енергопостачальника. 27.05.2015 року представниками ПАТ «Київенерго» було зафіксовано порушення ПКЕЕ ОСОБА_1 ., зокрема самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопередавіальної організації з метою без облікового споживання електричної енергії (адреса об`єкту: АДРЕСА_2 ), що є порушенням ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику». На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення №35463, який був підписаний трьома представниками енергопостачальника. Зазначає, що споживання електричної енергії за вищезазначеними адресами відбувалось без дозволу позивача, представниками якого вжито заходів щодо повного відключення від електропостачання даного об`єкту. На підставі Актів уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (п.6.42 ПКЕЕ). Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків (п. 6.42. ПКЕЕ). Таким чином, у відповідності до вимог ПКЕЕ 06.07.2015 року відбулось засідання комісії по розгляду Акту 1 за відсутності відповідача, що супроводжувалось веденням Протоколу № 1888. На даному засіданні комісії прийнято рішення нарахування провести згідно з п. 2.6 та за формулою 2.7 Методики. Потужність 7,72 кВт, згідно проведених вимірів струму, тривалість роботи: 12 год., 7 днів на тиждень. Період нарахування з 02.04.2014 по 01.04.2015 (за дванадцять календарних місяців, що передували даті складання акту про порушення). Згідно з розрахунком вартості електроенергії спожитої без обліку (договору) нарахування по Акту 1 складає 49429,60 грн. (з ПДВ). Крім того, у відповідності до вимог ПКЕЕ 01.07.2015 року відбулось засідання комісії по розгляду Акту 2 за відсутності відповідача, що супроводжувалось веденням Протоколу № 2664. На даному засіданні комісії прийнято рішення нарахування провести згідно з п. 2.6 та за формулою 2.7 Методики. Потужність 4,55 кВт, тривалість роботи: 12 год., 7 днів на тиждень. Період нарахування з 02.04.2015 (з дати складання попереднього Акту порушення ПКЕЕ (Акту 1) по 27.05.2015. Згідно з Розрахунком вартості електроенергії спожитої без обліку (договору) нарахування по Акту 2 складає 5112,32 грн. (з ПДВ). Згідно п. 6.43 ПКЕЕ, споживач зобов`язаний оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. Винятком з цього положення, згідно п. 6.42 ПКЕЕ, є оскарження споживачем рішення комісії в суді. На сьогодні відповідачем рішення комісії з розгляду актів порушень у судовому порядку не оскаржено, а виставлений рахунок не сплачено. Розмір несплаченої відповідачем суми боргу складає 54541,92 грн. (з ПДВ). Вищенаведене свідчить про порушення відповідачем цивільного законодавства України та законодавства про енергетику.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2018 року вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.47-48).Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзиви. Про винесену ухвалу сторін було повідомлено належним чином.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд, розглянувши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Положення ст. 92 Конституції України визначають, що виключно законами України, визначаються основні засади організації та експлуатації енергосистем.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, як встановлено ст. 322 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно з п. 1 ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії між споживачем та енергопостачальною організацією.

Взаємовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357.

Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Згідно пункту 3 Правил споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

Енергопостачальними, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об`єкти якого розташовані на цій території, в укладені договору про користування електричною енергією.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» визначає відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: порушення правил користування енергією.

Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656, ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, або Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 2.1 Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ.

В п. 6.41. ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ.

Судом встановлено, що 01.04.2015 року представниками ПАТ «Київенерго» було зафіксовано порушення ПКЕЕ ОСОБА_1 , зокрема самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника, з метою без облікового споживання електричної енергії (адреса об`єкту: АДРЕСА_2 ), що є порушенням ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику». На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення №32730, який був підписаний трьома представниками енергопостачальника (а.с.12).

27.05.2015 року представниками ПАТ «Київенерго» було зафіксовано порушення ПКЕЕ ОСОБА_1 ., зокрема самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопередавіальної організації з метою без облікового споживання електричної енергії (адреса об`єкту: АДРЕСА_2 ), що є порушенням ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику». На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення №35463, який був підписаний трьома представниками енергопостачальника (а.с.29).

Споживання електричної енергії за вищезазначеними адресами відбувалось без дозволу позивача, представниками якого вжито заходів щодо повного відключення від електропостачання даного об`єкту.

На підставі Актів уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ визначино обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (п.6.42 ПКЕЕ).

Рішення комісії оформився протоколом і набирає він чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надано розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків (п. 6.42. ПКЕЕ).

Таким чином, у відповідності до вимог ПКЕЕ 06.07.2015 року відбулось засідання комісії по розгляду Акту 1 за відсутності відповідача, що супроводжувалось веденням Протоколу № 1888. На даному засіданні комісії прийнято рішення нарахування провести згідно з п. 2.6 та за формулою 2.7 Методики. Потужність 7,72 кВт, згідно проведених вимірів струму, тривалість роботи: 12 год., 7 днів на тиждень. Період нарахування з 02.04.2014 по 01.04.2015 (за дванадцять календарних місяців, що передували даті складання акту про порушення). Згідно з розрахунком вартості електроенергії спожитої без обліку (договору) нарахування по Акту 1 складає 49 429,60 грн. (з ПДВ) (а.с.20-23).

Крім того, у відповідності до вимог ПКЕЕ 01.07.2015 року відбулось засідання комісії по розгляду Акту 2 за відсутності відповідача, що супроводжувалось веденням Протоколу № 2664. На даному засіданні комісії прийнято рішення нарахування провести згідно з п. 2.6 та за формулою 2.7 Методики. Потужність 4,55 кВт, тривалість роботи: 12 год., 7 днів на тиждень. Період нарахування з 02.04.2015 (з дати складання попереднього Акту порушення ПКЕЕ (Акту 1) по 27.05.2015. Згідно з Розрахунком вартості електроенергії спожитої без обліку (договору) нарахування по Акту 2 складає 5112,32 грн. (з ПДВ). Згідно п. 6.43 ПКЕЕ, споживач зобов`язаний оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. Винятком з цього положення, згідно п. 6.42 ПКЕЕ, є оскарження споживачем рішення комісії в суді. На сьогодні відповідачем рішення комісії з розгляду актів порушень у судовому порядку не оскаржено, а виставлений рахунок не сплачено. Розмір несплаченої відповідачем суми боргу складає 54 541,92 грн. (з ПДВ) (а.с.30-32).

За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В позовній заяві встановлено, що рахунок, здійснений позивачем, відповідає вимогам Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, оскільки він був проведений з 02.04.2014 року по 01.04.2015 року. Зазначений розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН за актом №32730, 35463 від 01.04.2015 року, 27.05.2015 року суд вважає вірним.

Відповідачем не надано жодних беззаперечних доказів того, що заборгованість за спожиті послуги відсутня, а тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 92 Конституції України, ст.ст. 319, 322, 526, 625 ЦК України, ст. 68 ЖК Української РСР, ст.ст.1-13, 76-83, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за актом порушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31) суму боргу 49 429,60 грн. за актом порушення № 32730 та суму 5112,32 грн. за актом порушення № 35463, та зарахувати на поточний рахунок позивача зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_3 у Головному управлінні по м.. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31) судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. та зарахувати на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ "ПУМБ", Київ, МФО 334851, одержувач - ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Миколаєць