Провадження №2/522/318/19
УХВАЛА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Шкамерда К.С., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр державної реєстрації», державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, ОСОБА_5, ОСОБА_2 , ОСОБА_6, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича, державного підприємства «Сетам», ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, державного реєстратора комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Шевченка Максима Олександровича про скасування рішення державного реєстратора, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна; про скасування записів про право власності,

встановив:

У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр державної реєстрації», державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, ОСОБА_5, ОСОБА_2 , ОСОБА_6, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича, державного підприємства «Сетам», ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, державного реєстратора комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Шевченка Максима Олександровича про скасування рішення державного реєстратора, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна; про скасування записів про право власності.

21.05.2019 року представник позивача - адвокат Дабіжа О.А. надала суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить:

1. визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26637038 від 16.08.2017 10:58:49;

2. скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності за номером : 21893240 щодо реєстрації права власності на нерухоме майно - двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,5 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., за ОСОБА_5 , проведеної ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3. визнати недійсним договір купівлі-продажу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,5 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., укладений 14 листопада 2017 року між ОСОБА_5 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем, посвідчений ПНОМНО Таранською А.М. за реєстровим №9371;

4. скасувати рішення ПНОМНО Таранської А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38126426 від 14.11.2017 16:35:06;

5. скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності за номером: 23360901 щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно - двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,5 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., за ОСОБА_2 , проведеної ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

6. визнати недійсним договір купівлі-продажу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,5 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., укладений 31 травня 2018 року між ОСОБА_2 як продавцем та ОСОБА_6 як покупцем, посвідчений ПНОМНО Чередниченко Г.А. за реєстровим №858;

7. скасувати рішення ПНОМНО Чередниченко Г.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41376350 від 31.05.2018 17:24:08;

8. скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності за номером: 26406473 щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно - двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,5 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., за ОСОБА_6 , проведеної ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

9. визнати недійсними електронні торги, проведені 25 лютого 2019 року державним підприємством «СЕТАМ» з реалізації двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

10. визнати недійсним та скасувати акт приватного виконавця при проведенні електронних торгів від 04 березня 2019 року щодо реалізації двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

11. визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 06 березня 2019 року, видане ПНОМНО Фроловою Р.В. щодо придбання ОСОБА_4 з електронних торгів двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

12. визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Департамент державної реєстрації» Шевченка Олега Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер: 45856585 від 07.03.2019 року 10:28:25;

13. скасувати запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності за номером: 30601017 щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно - двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,5 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., за ОСОБА_4 , проведеної ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Одночасно з уточненою позовною заявою представник позивачазвернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , та шляхом заборонити будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації до вирішення справи №522/23276/17 по суті проводити будь-які реєстраційні дії та приймати будь-які рішення щодо нерухомого майна: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що в рамках розгляду справи спірна квартира була неодноразово відчужена, що значною мірою ускладнює розгляд справи та може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, незважаючи на наявний на сьогоднішній день арешт на спірну квартиру, що був накладений ухвалою Приморського районного суду м.Одеси, така квартира все одно була відчужена на користь нового власника.

Таким чином, представник позивача вважає, що існує вірогідність, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст.153 ч.1 ЦПК України.

За змістом ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи . Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1,3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1 , розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, а саме те, що предметом позову є визнання неправомірними певних правочинів пов`язаних з реєстрацією права власності на нерухоме майно, та співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд приходить до висновку про те, що представником позивача були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача, що полягали в неодноразовому відчуженні нерухомого майна та в можливому відчужені вказаної квартири третім особам до ухвалення рішення в даній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення позову, а також зумовив терміновість вирішення заяви без виклику осіб, які беруть участь у справі, а саме в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 та заборонити будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації до вирішення справи №522/23276/17 по суті проводити будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , оскільки всі перелічені вище обставини вказують на можливість порушення прав позивача на судовий захист, який гарантований Конституцією України, а забезпечення позову навпаки виступить запорукою виконання можливого рішення суду.

В іншій частині задоволення заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту та забороною проводити будь-які реєстраційні дії охоплюють заборону приймати будь-які рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 149, 151 153, 260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дабіжи Олени Анатоіївни про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

Заборонити будь-яким державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації до вирішення справи №522/23276/17 по суті проводити будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині задоволення заяви відмовити.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м.Одеса, вул. Черняховського, 6) та сторонам по справі, для відома та виконання.

Ухвала діє до вирішення справи по суті та набрання рішення по справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя К.С. Шкамерда