ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 610/1078/13-ц

провадження № 22-ц/818/439/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 13 червня 2013 року (в складі судді Купіна В.В.),

встановив:

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом.

Позов мотивований тим, що вінє сином ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 14.05.1986 року виконавчим комітетом Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько помер у віці 55 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Андріївською селищною радою Балаклійського району Харківської області 20.08.2012 року. На момент смерті його батьки у шлюбі не перебували. Крім нього спадкоємцем першої черги за законом на майно його батька є його брат ОСОБА_2 . На випадок смерті батько позивача залишив заповіт, посвідчений 26.06.2012 року секретарем Андріївської селищної ради, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповідав йому. 07.02.2013 року до сплину шестимісячного строку з моменту смерті батька він звернувся в Балаклійську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини за заповітом і нотаріусом була зареєстрована спадкова справа, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33210330. Після сплину шестимісячного строку з моменту смерті ОСОБА_3 , при зборі відповідних документів для нотаріуса виявилося, що на момент його смерті право власності на житловий будинок, в якому він мешкав по АДРЕСА_1 , за ним до оформлено не було. На підставі договору купівлі-продажу від 06.02.1976 року ОСОБА_3 став власником житлового будинку, розташованого за вказаною адресою. На підставі рішення № пр.3 виконавчого комітету Андріївської селищної ради від 11.03.1987 року ОСОБА_3 отримав дозвіл на знесення придбаного старого житлового будинку і на будівництво на цій ділянці нового житлового будинку. На підставі вказаного рішення, в установленому порядку був складений план забудови земельної ділянки, який був узгоджений 13.03.1987 року з усіма відповідними інстанціями, а також був виданий акт про розбивку в натурі фундаменту житлового будинку, який перебудовується від 12.03.1987 року 10.03.1987 року від архітектора Балаклійського району ОСОБА_3 отримав дозвіл на проведення робіт по індивідуальному житловому будівництву. Після цього ОСОБА_3 в установленому порядку, згідно з проектом, побудував новий житловий будинок і вселився в нього в 1990 року. Побудований будинок до категорії самочинно побудованих не відноситься. Але вказаний житловий будинок до моменту смерті ОСОБА_3 не був прийнятий в експлуатацію в установленому порядку і акт про закінчення будівництва і введенні його в експлуатацію не складався, тому ним не було отримане нове свідоцтво про право власності на побудований будинок, в БТІ Балаклійського району право власності на вказаний будинок до моменту смерті ОСОБА_3 зареєстровано не було і правовстановлюючий документ відсутній. На момент своєї смерті ОСОБА_3 не являвся власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на якій розташований спірний житловий будинок, а був лише його користувачем.

В зв`язку з цим просив визнати за ним права та обов`язки забудовника в порядку спадкування за заповітом відносно житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , які належали до моменту смерті його батькові ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 13 червня 2013 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом права та обов`язки забудовника відносно житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , що належали до моменту смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_2 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

08 лютого 2019 року через канцелярію Харківського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_4 , в якій вона повідомила про смерть ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та надала копії свідоцтва про смерть.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06 червня 2019 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом у якості правонаступників ОСОБА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ..

19 вересня 2019 року в судовому засіданні апеляційної інстанції правонаступники ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили клопотання про відмову від позову.

Відповідно ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з частиною 2 статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що наслідки відмови від позову правонаступникам позивача у справі ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відомі, вони їх свідомо визнають, колегія суддів вважає, що заява про відмову від позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 256, 373, ч. 1 ст. 377 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спадкоємців ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом.

Заочне рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 13 червня 2013 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко