Провадження № 2/331/708/2019
Справа № 331/393/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

за участю: секретаря - Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: 69002, АДРЕСА_1) до Приватного акціонерного товариства «ПЛУТОН» (юридична адреса: 69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати,

В С Т А Н О В И В:

28.01.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ « Плутон» про стягнення суми компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати зарплати у розмірі 27432, 59 грн.; суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 374302,11 грн. за період з 02 травня 2018 року по 28 грудня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2018 р. у справі №331/3625/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Плутон" були задоволені частково: стягнуто з ПРАТ «Плутон» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 529346 гривень 50 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 березня 2017 року по 01 травня 2018 року в сумі 634296 гривень 39 копійок, компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в розмірі 76117 гривень 98 копійок, судовий збір 6342 гривень 96 копійок. Рішення набрало законної сили 27.12.2018 року.

Фактична виплата заробітної плати та компенсацій за вищевказаним рішенням суду у справі №331/3625/18 відбулася 28.12.2018 р. в сумі 605464,48 грн. та 09.01.2019 р. в сумі 634296,36 грн., що підтверджується Випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 17.01.2019 р.

Як на правові підстави заявлених вимог позивач посилається на статті 116,117,233 КЗпП України, статтю 34 Закону України « Про оплату праці», статті 2,3 Закону України « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 лютого 2019 року позов прийнято до розгляду , відкрито провадження по цій справі, а справу призначено до розгляду у підготовчому провадженні. (а.с. 23-24)

01 березня 2019 відповідач надав відзив на позов, в якому проти позову заперечив, надав контррозрахунок суми компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати зарплати з урахуванням індексу інфляції за період з травня по листопад 2018 р. на суму 22761,89 грн. (а.с. 33-35)

26 березня 2019 року позивач надав відповідь на відзив відповідача, в якому зазначив, що відповідач, наводячи контррозрахунок суми стягнення, підтверджує наявність своєї заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 529346,50 грн. за період з 02.05.2018 р. по 28.12.2018 р. Однак, при проведенні контррозрахунку помилково не застосовує індекс інфляції за грудень 2018 р., адже він має застосовуватися, оскільки погашення заборгованості відбулося після 15-го числа місяця (28.12.2018 р.). Відповідні розяснення викладені в Листі Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р. (а.с. 41)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті (а.с. 44)

Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов ОСОБА_1 підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача у судове засіданні не зявився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать наявне в матеріалах справи поштове повідмолення: № 69 0, відповідно до якого повноважний представник ПрАТ «ПЛУТОН» отримав копію ухвали суду від 28 березня 2019 року особисто 08 квітня 2019 року.

Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від представника відповідача до суду не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяву представника позивача, письмовий відзив відповідача та відповідь на відзив позивача, наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2018 р. у справі №331/3625/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватне акціонерне товариство "Плутон" були задоволені частково: стягнуто з ПРАТ «Плутон» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 529 346 гривень 50 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 березня 2017 року по 01 травня 2018 року в сумі 634296 гривень 39 копійок, компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в розмірі 76 117 гривень 98 копійок , судовий збір 6342 гривень 96 копійок. (а.с. 8-13)

Фактична виплата заробітної плати та компенсацій за рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2018 р. у справі №331/3625/18 відбулася 28 грудня 2018 р. в сумі 605464,48 грн. та 09 січня 2019 р. в сумі 634296,36 грн., що підтверджується Випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 17 січня 2019 р. (а.с. 7)

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням суду у справі №331/3625/18 встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді генерального директора ПРАТ «Плутон» з 1996 року. 30 квітня 2015 року його звільнено з посади рішенням загальних зборів ПРАТ «Плутон», про що на підприємстві виданий наказ №33-к від 30.04.2015 року.

ОСОБА_1 при звільненні, відповідачем не виплачена заробітна плата та не видана трудова книжка.

Індивідуальними відомостями про застраховану особу підтверджено, що за останні робочі місяці перед звільненням заробітна плата ОСОБА_1 в липні 2013 року склала 50300 ,00 гривень, а в серпні 2013 року 50560 ,00 гривень.

Відповідно до Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два місяці, які передують події, з якою повязана виплата.

З урахуванням вищенаведеного, середньоденна заробітна плата позивача складає 2241,33 гривень ( (50300 гривень + 50560,00 гривень) / 45 робочих днів за липень-серпень 2013 року = 2241,33 гривень).

Період прострочення виплати заробітної плати становить з 02.05.2018 р. по 28.12.2018 р. 167 робочих днів.

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 травня 2018 року по 28 грудня 2018 року, який підлягає стягненню на користь ОСОБА_1, складає 2241,33 х 167 = 374302 грн. 11 коп.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно розяснення, Пленуму Верховного Суду України у п.20 своєї постанови №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення…, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку…

У відповідності до п.32 Постанови пленуму ВСУ від 06.11.1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках стягнення на користь працівників середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою КМУ від 08 лютого 1995 року №100 (із подальшими змінами та доповненнями).

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

За правилами ст. 3 цього Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 (із змінами і доповненнями), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Судом встановлено порушення прав позивача, яке полягає у не проведенні з ним розрахунку при звільненні за період з 02.05.2018 р. по 28.12.2018 р., а отже ОСОБА_1 має право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати саме у вказаний період відповідно до наступного розрахунку.

Індекси інфляції:

2018 р.: травень 2018р. 100; червень 2018р. 100; липень 2018р. 99,3; серпень 2018р. 100; вересень 2018р. 101,9; жовтень 2018р. - 101.7; листопад 2018 р. 101,4; грудень 2018р. 100,8;

Розрахунок:

529346,50 х (0,100 х 0,100 х 0,993 х 0,100 х 1,019 х 1,017 х 1,014 х 1,008) = 556779,09 грн.

Отже, розмір компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати зарплати складає 556779,09 529346,50 = 27432,59 грн.

Аналізуючи перелічені норми матеріального та процесуального права, взявши до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПРАТ «ПЛУТОН» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ОСОБА_1 сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 4017,35 (а.с. 2), а тому на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, ч. 1ст. 2, ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст. 117 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: 69002, АДРЕСА_1) задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Плутон», (юридична адреса: 69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: 69002, АДРЕСА_1, (РНОКПП НОМЕР_1) суму компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати зарплати в розмірі 27432 (двадцять сім тисяч чотириста тридцять дві) грн. 59 коп.; суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 374302 (триста сімдесят чотири тисячі триста дві) грн. 11 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Плутон», (юридична адреса: 69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 75, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: 69002, АДРЕСА_1, (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 4017 (чотири тисячі сімнадцять гривень) 35 копійок.

Повний текст судового рішення складено 26 квітня 2019 року.

Особам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г. Скользнєва

23.04.2019