Справа № 342/78/19
Провадження № 2/342/309/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Сьомкайло І.М-І., позивачки ОСОБА_1 , представника третьої особи Боднарчук О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання неповнолітньої дочки відповідачки ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить ухвалити рішення про усунення перешкод у користуванні належною їй на праві приватної власності квартирою, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом визнання такою, що втратила право на користування житлом по вказаній адресі неповнолітньої дочки відповідачки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також просить стягнути з відповідачки на її користь сплачений нею судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно договору купівлі-продажу від 16 березня 2001 року та договору дарування від 29 січня 2002 року, посвідчених приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., позивачка є власником квартири по АДРЕСА_1 . Відповідачка ОСОБА_3 з 10.05.2006 року перебувала в шлюбі з сином позивачки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3. За час шлюбу у них народилась дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце проживання внучки 13.08.2007 було зареєстровано в належній позивачці квартирі по АДРЕСА_1 , де дитина проживала разом із своїми батьками. Рішенням Городенківського районного суду від 23.12.2009 по справі № 2-618, яке набрало законної сили 04 січня 2010 р., шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано, дочку ОСОБА_4 залишено проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 забрала дочку, всі її речі та переїхали проживати на АДРЕСА_2 . З того часу внучка ОСОБА_6 не проживає у квартирі позивачки. В даний час у позивачки виникла потреба в призначенні субсидії, на розмір субсидії впливає те, що в її квартирі зареєстроване проживання дочки відповідачки. Відповідачка з дочкою з 2014 року не проживають у квартирі позивачки по АДРЕСА_1 . Тому позивачка вважає, що відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України вона має право звернутися з позовом до відповідачки про усунення перешкод у користуванні своїм житлом, шляхом визнання внучки такою, що втратила право на проживання та користування даним житлом, так як вона не проживає за адресою по АДРЕСА_1 без поважних причин понад один рік. Відповідачка з неповнолітньою дочкою більше 3-х років проживають в Чехії, там внучка навчається в школі. Неодноразово позивачка попереджувала відповідачку про добровільне зняття з реєстраційного обліку її неповнолітньої дочки з належної позивачці квартири, однак, відповідачка відмовляється, тому позивачка звернулася в суд з даним позовом.

Ухвалою від 13 лютого 2019 року залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить задовольнити. Пояснила суду, що вона недавно зійшлася з чоловіком і в даний час проживає в його будинку по АДРЕСА_3 , за цією адресою зареєстроване її місце проживання. Раніше вона була зареєстрована (прописана) в квартирі по АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності. В цій квартирі в даний час зареєстровані: син ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_7 , синова дочка ОСОБА_6 , та син дочки ОСОБА_8 . Фактично дочка з внуком проживають в Росії в м. Санкт- Петербург . В грудні 2016 року її син ОСОБА_10 дав дозвіл відповідачці на виїзд доньки ОСОБА_11 за кордон і з того часу внучка проживає з своєю мамою ОСОБА_3 в Чехії. Місце проживання відповідачки зареєстроване в будинку її брата по АДРЕСА_2 . Хоча за рішенням суду про розірвання шлюбу дитину було вирішено залишити проживати біля матері, однак фактично ОСОБА_6 проживала біля батька ОСОБА_12 . Останній в даний час хворіє, лікується за межами України. Для лікування потрібні кошти, тому вона планує продати дану квартиру, але перешкодою в продажі є те, що в квартирі зареєстрована неповнолітня внучка ОСОБА_13 , якій ІНФОРМАЦІЯ_2 виповниться 13 років. Письмових доказів, які б підтвердили факт відсутності сина в м. Городенка в зв`язку з лікуванням, - надати не може.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неприбуття в судове засідання відповідачка не повідомила, відзив на позов не подала. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, за згодою позивачки, з дотриманням визначених ст. 280 ЦПК України умов, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачки, з постановленням заочного рішення.

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області Боднарчук О.Л. пояснила, що питання про визнання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житлом та зняття її з реєстраційного обліку за адресою - АДРЕСА_1 , 28.02.2019 розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації. Комісія вирішила недоцільним визнання малолітньої ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житлом по АДРЕСА_1 . Зазначила, що в 2018 році на розгляді в суді перебувала справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зміну місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, визначеного рішенням суду про розірвання шлюбу батьків, згідно з яким дитину було залишено проживати з матір?ю, але фактично дівчинка проживала з батьком, відвідувала школу в м. Городенка, її місце проживання зареєстроване біля батька ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши позивачку, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених особою вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд ( ст.13 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Копією договору купівлі-продажу від 16 березня 2001 року, приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., зареєстрованим в реєстрі за № 531, стверджується, що ОСОБА_14 , від імені якого на підставі доручення діє ОСОБА_15 , продав, а ОСОБА_1 та ОСОБА_16 купили в рівних частках квартиру під номером АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 . Про те, що ОСОБА_1 прийняла у дар від ОСОБА_16 1/2 частку квартири під АДРЕСА_1 , свідчить копія договору дарування 1 /2 частки квартири, укладеного 29 січня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Яшан Р.Р., зареєстрованого в реєстрі за № 160.

Із копій: довідки № 10131, виданої 07.11.2018 виконавчим комітетом Городенківської міської ради та будинкової книги для прописки громадян встановлено, що по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 липня 1984 року вбачається, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . Про смерть ОСОБА_19 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідчить копія Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 31 серпня 1987 року Коломийським міським відділом ЗАГСу.

Те, що позивачка ОСОБА_1 є матір?ю ОСОБА_5 , стверджується копією витягу № 2 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 30.07.2013, про те, що при реєстрації 20 січня 1990 року шлюбу між ОСОБА_21 та ОСОБА_20 прізвище дружини змінено з « ОСОБА_22 » на « ОСОБА_23 »; шлюб розірваний 18 липня 1994 року, актовий запис про розірвання шлюбу № 195, складений 18.07.1994; також про розірвання шлюбу свідчить копія свідоцтва серії НОМЕР_3 , виданого 18.07.1994.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 31 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області стверджується, що ОСОБА_5 та ОСОБА_24 є батьками ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області 23 грудня 2009 року по справі № 2-618/2009, яке набрало законної сили 04 січня 2010 року, розірвано шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстрований 10 травня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 28; дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати біля матері ОСОБА_24 .

Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 14 березня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області встановлено, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_24 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 4 від 14 березня 2012 року; після реєстрації розірвання шлюбу відповідачці присвоєно прізвище «ОСОБА_3».

Копією виписки з історії хвороби № 1132, виданої Онкологічним диспансером Івано-Франківської обласної державної адміністрації стверджено, що ОСОБА_5 з 06.03.2008 по 28.03.2008 проходив лікування та переніс операцію в онкологічному диспансері.

Згідно інформації Городенківського РВ УДМС України в Івано-Франківській області № 2616-122/2616.1-19 від 05.02.2019, отриманою на запит суду, відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитані судом свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які проживають у будинку АДРЕСА_1 суду пояснили, що син позивачки ОСОБА_5 також проживає в цьому будинку, в тому ж під`їзді, що й вони, він живе в квартирі АДРЕСА_1 Раніше разом з ним жила дочка ОСОБА_13 , батько водив дитину в дитячий садочок, в школу, але протягом останніх 2 чи 3 років ОСОБА_6 вони не бачать. Від людей їм відомо, що ОСОБА_13 тепер живе з мамою в Чехії.

Висновком органу опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації від 01.03.2019 № 01-22/148 стверджено, що комісія з питань прав дитини районної державної адміністрації 28.02.2019 розглянула і вважає недоцільним визнання малолітньої ОСОБА_6 такою, що втратила право користування житлом за адресою - АДРЕСА_1 . Висновок мотивований тим, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 13.08.2007 р., де також зареєстрований її батько ОСОБА_5 Дочка фактично проживала в цій квартирі з дня реєстрації до кінця 2016 року. Згідно нотаріально посвідченої заяви від 07.12.2016 батько ОСОБА_5 надав дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дитини ОСОБА_6 . Мати дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована по АДРЕСА_2 в даний час перебуває з малолітньою дочкою - ОСОБА_4 в Чехії . ОСОБА_4 є неповнолітньою, не набула повної цивільної дієздатності, не може самостійно обирати місце проживання, тому факт її непроживання у належній бабусі квартирі обумовлений поважними причинами і не є підставою для позбавлення її права користування житлом за місцем проживання батька.

Ст. 310 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа має право на місце проживання та на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно з правилами ч.ч. 1, 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з положеннями ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Також, правова позиція Європейського суду з прав людини відповідно до пункту 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K., 21.02.1990). У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Посилання позивачки, що підставою для звернення до суду з цим позовом стала потреба в призначенні субсидії, на розмір якої впливає те, що в її квартирі зареєстроване проживання дочки відповідачки, не підтвердилось в ході судового розгляду. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 зазначила необхідність визнання внучки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням тим, що для лікування її сина ОСОБА_30 потрібні кошти, тому вона планує продати дану квартиру, і перешкодою в продажі є те, що в квартирі зареєстрована неповнолітня внучка ОСОБА_13 . Однак, в ході судового розгляду встановлено, що в квартирі крім сина позивачки ОСОБА_5 , його дочки ОСОБА_4 , зареєстровані дочка позивачки ОСОБА_17 з своїм сином ОСОБА_18 , яка фактично проживає в м. Санкт-Петербург.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внучка позивачки, одночасно дочка сина позивачки ОСОБА_5 та відповідачки ОСОБА_3 , на час розгляду справи не досягла 14 річного віку; її місцем проживання є місце проживання її батька ОСОБА_5 за адресою - АДРЕСА_1 , за якою вона зареєстрована, що відповідає .

На підставі ст.ст. 29, 310,405 ЦК України, ст.ст. 7, 160 Сімейного кодексу України ст.ст.11, 18 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись 223, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні належною їй на праві приватної власності квартирою по АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки відповідачки ОСОБА_3 , такою, що втратила право на користування житлом за вказаною адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачка має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 .

Місце проживання відповідачки ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 .

Місце знаходження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області - вул. Богуна, 13, м. Городенка, Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складене 27.05.2019.

Суддя: Ничик Г. І.