Провадження № 2/201/1035/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 травня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2018р. АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 15434 грн.26 коп. (а.с. № 3-5).

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача Гаренко Н.В. (діє на підставі довіреності від 09.08.2018р. - а.с. №26) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. № 33).

23.10.2018р. судом був направлений запит до ВОМІ ГУДМС України в Дніпропетровській області відносно надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. Згідно відповіді від 26.10.2018р., яка надійшла до суду 30.11.2018р., відповідач був зареєстрований на території Соборного району м.Дніпра, проте з 07.10.2017р. знятий з реєстрації на підставі актового запису №834 від 07.09.2017р. (а.с. № 36).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 03.12.2018р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, ухвалою витребувано у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області належним чином завірену копію актового запису №843 від 07.09.2017р., складену стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.№ 37).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що відповідно укладеного договору № б/н від 23.12.2013р. ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Підписавши анкету-заяву від 23.12.2013р., відповідач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають Договір про надання банківських послуг. Зобов`язання за Договором про надання банківських послуг банк виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 07.10.2018р. становить 15434,26 грн., з яких: 106,97 грн. - заборгованість по тілу, 5030,76 грн. заборгованість по відсоткам, 9085,37 грн. пеня; а також штрафи нараховані відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500грн. - фіксована частина та 711,16 грн. - процентна складова. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати у розмірі 1762 грн.

15.01.2019р. на запит суду надійшла відповідь Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ у Дніпропетровській області та копія акту про смерть №834 від 07.09.2017р. складеного на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. № 42).

Ухвалою суду від 24.01.2019р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати) у зв`язку із необхідністю отримання інформації про наявність відомостей у спадковому реєстрі щодо відкриття спадкової справи було вирішено питання про направлення запиту до Першої ДДНК про надання витягу (інформаційної довідки) зі спадкового реєстру відносно ОСОБА_2 (а.с. №44).

21.03.2019р. до суду надійшла відповідь Першої ДДНК разом з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 (а.с. №55-56).

24.04.2019р. до суду надійшла уточнена позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення боргу кредитором спадкодавця (а.с. № 61-63) за підписом представника позивача ОСОБА_3 А.М ОСОБА_4 (діє на підставі довіреності від 31.08.2017р. - а.с. № 66), в обґрунтування вимог якої позивач посилався на те, що після смерті боржника ОСОБА_2 , спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , яка фактично прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки спадкоємиця ОСОБА_1 не відмовилася від прийняття спадщини в визначений законодавством строк. Станом на дату смерті спадкодавця заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 23.12.2013р. становила 4795,11 грн., з яких: 4523,34 заборгованість по тілу кредиту, 271,77 грн. заборгованість по відсоткам, відповідну суму позивач просив суд стягнути з відповідачки, а також судові витрати.

Представник позивача в судове засідання 14.05.2019р. не з`явився, про день та час розгляду справи АТ КБ «ПриватБанк» був повідомлений належним чином (а.с. №57). Раніше, з первісним позовом від представника позивача ОСОБА_5 суду було подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а.с. №34).

Відповідачка за позовом (в його уточненій редакції від 24.04.2019р.) - ОСОБА_1 в судове засідання 14.05.2019р. не з`явилась, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», оскільки представником позивача до уточненої позовної заяви не була долучена ксерокопія її паспорта з даними про особу (а.с. № 71, 72).

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити по справі заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

23 грудня 2013р. ОСОБА_2 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана анкета-заява №б/н від 23.12.2013р. згідно якої відповідач виявив бажання отримати послуги банка в тому числі щодо кредитування карткового рахунку, згідно до умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банка та в подальшому отримав кредит 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З підписанням відповідної анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду з запропонованими йому умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банка, а також що йому була надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується особистим підписом клієнта у анкеті-заяві (а.с. №8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 . позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується копію актового запису про смерть №834 від 07.09.2017р. (а.с. №42).

Згідно ч.1 ст.608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно ст.1216 ЦК України у разі смерті фізичної особи (спадкодавця) відбувається перехід прав і обов`язків (спадщини) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2ст. 1220 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1268, ч.1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняття. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №55412232 від 11.03.2019р., яка надана Першою ДДНК, у спадковому реєстрі відсутня інформація про наявність спадкової справи та свідоцтв про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 .

Отже, враховуючи день смерті ОСОБА_2 , а саме 04.09.2017р., спадкоємці останнього мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 04.09.2017р. по 04.03.2018р.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначає позивач в уточненій позовній заяві, спадкоємцем ОСОБА_2 , який на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, є ОСОБА_1 , при цьому належних доказів (копії паспорту) відповідного позивачем суду надано не було.

Крім того, суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання особи за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем який фактично прийняв спадщину після померлого, оскільки аналіз ч.3 ст.1268 ЦК України дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не реєстрація за місцем проживання спадкодавця.

Згідно ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ч.1.2 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи, після ознайомлення представника позивача з матеріалами справи (заява від 29.03.2019р. - а.с. №59) представнику позивачу стало відомо про смерть відповідача ОСОБА_2 , проте на день винесення рішення, позивачем (його представником) так і не було надано відомостей про виконання ним вимог ст.1281 ЦК України та направлення до Першої дніпровської державної нотаріальної контори претензії кредитора, а також направлення вимоги до спадкоємця, який як зазначає позивач, є таким, що фактично прийняв спадщину.

Згідно ч.7 ст.82 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, що позивачем не надано належних і допустимих доказів для встановлення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину після смерті боржника, направлення позивачем до нотаріальної контори вимоги кредитора, доказів існування спадкового майна і його вартість, суд приходить до висновку про відмову АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати по справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 608, 1216, 1218, 1219, 1231, 1270, 1281 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 55, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду відповідно до положень ст. 289 ЦПК України набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.