Справа № 454/2724/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 22-ц/811/1460/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Брикайло М.В.

з участю представника позивачів ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 лютого 2017 рокув складі судді Струс Т.В. в справі за позовомОСОБА_4 , Об`єднання цілісного майнового комплексу ПАФ «Селекціонер» до ОСОБА_2 про припинення права власності на нерухоме майно,-

встановила:

В листопаді 2015 року позивачі ОСОБА_4 та Об`єднання цілісного майнового комплексу ПАФ «Селекціонер» звернулися в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на нерухоме майно.

Вимоги обґрунтовували тим, що відповідно до Свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № ХУІ 244641, ЛВ № ХУІ 000556, ЛВ № ХУІ 264967 позивач ОСОБА_4 набула право на майновий пай в об`єднанні ЦМК ПАФ «Селекціонер» загальною вартістю 49684,00 грн. Цілісний майновий комплекс ПАФ «Селекціонер» не персоніфіковано, тобто не закріплено за окремими групами власників відповідно до структури пайового фонду, тому розподіл майна в натурі відбувався на підставі заяв та рішення зборів співвласників. Згідно Наказу Міністерства аграрної політики України № 252 від 15.12.2000 року «Про затвердження порядку обов`язкових процедур при реформуванні колективних с/г підприємств та врегулюванні майнових відносин в агроформуваннях, що працюють на умовах оренди», майном пайового фонду керує Об`єднання співвласників цілісного майнового комплексу, до компетенції якого відноситься розпорядження майном пайового фонду, переданого в ході приватизації співвласникам ЦМК в спільне володіння, користування, розпорядження, в тому числі виділення майнових паїв в натурі, чи виплати за них грошової компенсації. Вказане питання вирішується загальними зборами пайовиків, які є правомочними при участі в них, в тому числі за дорученням, не менше як 60% пайовиків.

Рішенням зборів співвласників майнових паїв об`єднання ЦМК ТзОВ «Селекціонер» від 07.03.2010 року відповідачу в рахунок вартості майнових паїв виділено 8/9 частин приміщення піднавісу для с/г техніки бригади № 1 в с. Скоморохи загальною вартістю 42570 грн. Право власності на вказане майно зареєстроване за ОСОБА_2 згідно Свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Скоморохівської сільської ради 24.06.2011 року на підставі рішення № 32 від 03.03.2011року. Зазначає, що в ході паювання у вартість приміщення піднавісу помилково не було включено вартість благоустрою бригади № 1, який є невід`ємною частиною приміщення піднавісу та разом з яким вартість виділеного відповідачу майна мала складати 171528,88 грн. з розрахунку за один бокс піднавісу - 21441,11 грн. Загальний розмір майнового паю відповідача становить 95197грн., відтак вартість отриманого у власність відповідачем майна є перевищеною. У зв`язку із цим Об`єднанням ЦМК відповідачу запропоновано сплатити різницю вартості виділеного йому в рахунок майнового паю приміщення піднавісу або повернути його частину (5/9) Об`єднанню ЦМК для перерозподілу між іншими пайовиками. Різницю вартості зазначеного майна відповідач не сплатив і майно до ЦМК не повернув.

Рішенням зборів пайовиків від 12.06.2012 року відмінено рішення зборів пайовиків від 07.03.2010 року в частині виділення ОСОБА_2 . 5/9 частин приміщення піднавісу для с/г техніки бригади № 1 с. Скоморохи та перерозподілено зазначене майно в частині 1/9 позивачу ОСОБА_4 , в решті 4/9 майно залишилося не розподіленим. Враховуючи оформлення ОСОБА_2 права власності на 8/9 частин приміщення піднавісу реалізувати зазначене рішення зборів неможливо без припинення його права власності на вказане майно.

23.09.2015р. на адресу відповідача надіслано вимогу про сплату Об`єднанню ЦМК різниці вартості виділеного ОСОБА_2 в рахунок майна пайового фонду 8/9 частин приміщення піднавісу для с/г техніки бригади № 1 в с. Скоморохи в сумі 133 688 грн. в термін до 05.10.2015 року та попереджено про майбутнє звернення до суду з позовом про припинення права власності відповідача на частину зайво виділеного йому майна пайового фонду в разі відхилення вимоги. Вимоги відповідач не виконав, мотивуючи це тим, що рішення загальних зборів членів об`єднання співвласників майнових паїв цілісного майнового комплексу від 12.06.2012 року в частині збільшення вартості пайового фонду через включення до паювання благоустрою є недійсним, хоча вказаного рішення він не оскаржував. Стверджують, що відповідач мав право на отримання майна з врахуванням структури пайового фонду на суму 76235,06 грн., що відповідає вартості 3/9 частин піднавісу (з благоустроєм), а отримав 8/9 частин піднавісу вартістю - 171528,88 грн., з яких 5/9 частин, що відповідає вартості 107205,55 грн., отримано у власність відповідачем без законних підстав.

Оскаржуваним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_2 на 5/9 частини піднавісу для сільськогосподарської техніки бригади №1 с. Скоморохи, загальною вартістю 107205,55 грн., що розташований в с. Скоморохи Сокальського району, Львівської області .

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2 , вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивачі не оспорюють саму незаконність набуття майна, а лише ставлять питання про припинення цієї власності, оскільки така не може належати йому по закону.

Стверджує, що районний суд не перевірив вичерпного переліку майна, яке не може перебувати у власності громадян.

Вважає, що суд застосував до спірних правовідносин ст. 346 ЦК України, яку не мав застосовувати, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Покликається на те, що рішення зборів співвласників майнових паїв ЦМК ТзОВ «Селекціонер» від 07.03.2010 року, на підставі якого він набув право власності на 8/9 частин приміщення під навісу, позивачі до цього часу не оскаржили в судовому порядку та не визнали його недійсним.

Також, покликається на сплив позовної давності, як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог.

На думку апелянта, перерозподіл власності та її об`єму, вартості, здійснений співвласниками майна 12.06.2012 року не може спричинити недійсність раніше укладеного ними правочину і привести до припинення власності на нього.

Просить скасувати рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року та ухвалити нове рішення, яким в позовних вимогах відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника позивачів ОСОБА_1 на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачу не може за законом належати право власності на майно (майновий пай), вартість якого значно перевищує вартість майнового паю, визначену з врахуванням трудової участі відповідача у колективному сільськогосподарському підприємстві, це порушує рівні умови для інших співвласників, оскільки при виділенні майнових паїв у натурі окремим особам (групам осіб) необхідно дотримуватися збереження цілісності майнових комплексів та забезпечувати рівні умови для всіх співвласників.

При цьому, суд звернув увагу на те, що рішенням зборів пайовиків від 12.06.2012 року відмінено рішення зборів пайовиків від 07.03.2010 року в частині виділення ОСОБА_2 . 5/9 частин приміщення піднавісу для с/г техніки бригади № 1 с. Скоморохи та перерозподілено зазначене майно в частині 1/9 позивачу ОСОБА_4 , а 4/9 майна залишилося не розподіленим.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує таке.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Непорушність права власності визначена статтею 321 ЦК України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Звертаючись із позовними вимогами позивачі свої доводи зводили до того, що розмір майнового паю відповідача становить 95197 грн., однак вартість отриманого у власність відповідачем майна є вищою, різницю вартості зазначеного майна відповідач не сплатив, майно не повернув.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням зборів власників земельних паїв по ТзОВ «Селекціонер», оформленого Протоколом від 02.12.1999 року, в с. Скоморохи створено Обєднання співвласників ЦМК ТзОВ «Селекціонер», затверджено Положення про Об`єднання співвласників ЦМК ТзОВ «Селекціонер» (а.с. 38).

Відповідно до п. 2.3. Положення про Об`єднання співвласників ЦМК ТзОВ «Селекціонер» метою діяльності об`єднання є задоволення та захист законних соціальних та економічних інтересів пайовиків реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Селекціонер», розташованого в с. Скоморохи, Сокальського району, Львівської області.

Рішенням зборів співвласників майнових паїв Об`єднання ЦМК ТзОВ «Селекціонер» від 07.03.2010 року відповідачу ОСОБА_2 в рахунок майнових паїв виділено 8/9 частин приміщення піднавісу для с/г техніки бригади № 1 в с. Скоморохи загальною вартістю 42570 грн. та вартістю частки відповідача 37840 грн., а також інше майно.

Згідно Наказу Міністерства аграрної політики України № 252 від 15.12.2000р. „Про затвердження порядку обов`язкових процедур при реформуванні колективних с/г підприємств та врегулюванні майнових відносин в агроформуваннях, що працюють на умовах оренди" (втратив чинність), майном пайового фонду керує Об`єднання співвласників цілісного майнового комплексу /ЦМК/, до компетенції якого відноситься розпорядження майном пайового фонду, переданого в ході приватизації співвласникам ЦМК в спільне володіння, користування, розпорядження в т. ч. виділення майнових паїв в натурі, чи виплати за них грошової компенсації. Вказане питання вирішується загальними зборами пайовиків, які є правомочними при участі в них, в т. ч. за дорученням, не менше як 60% пайовиків.

Зазначене узгоджується із Положенням про об`єднання співвласників ЦМК (а.с. 32-37, п. 2.6).

Реалізація права селян на майновий пай регулювалась Наказом Міністерства аграрної політики "Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств" від 14 березня 2001 року № 62, який був чинний на момент прийняття Рішення зборів співвласників майнових паїв об`єднання ЦМК ТзОВ «Селекціонер» від 07.03.2010 року.

Виділення конкретного майна в натурі здійснюється на підставі рішення загальних зборів співвласників майна пайового фонду.

Структура пайового фонду розраховувалась відповідно до Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177, та Методики обчислення розмірів індивідуальних майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 29 березня 2001 року № 85, який втратив чинність.

Виходячи із вартості пайового фонду, його структури та суми індивідуального майнового паю власника, Комісією визначається конкретне майно для виділення у натурі окремій особі (групі осіб) за домовленістю сторін.

При оцінці майна, виділеного в рахунок майнових паїв, використовується його балансова (залишкова) вартість.

При виділенні майнових паїв у натурі окремим особам (группам осіб) слід дотримуватися збереження цілісності майнових комплексів та забезпечувати рівні умови для всіх співвласників.

Відповідач ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право власності на майновий пай, мав право на виділення майна в натурі, що відповідає розміру його майнового паю - 95197 грн.

Позивачем долучено Перелік майна, що підлягає паюванню (а.с. 39-41).

Балансова вартість одного приміщення піднавісу разом із благоустроєм, згідно із інвентарним описом № 1 основних засобів ТзОВ «Селекціонер» станом на 01.01.1998 року (а.с. 72-73), становить із розрахунку за один піднавіс 21441,11 грн., відтак балансова вартість виділених відповідачу 8/9 частин піднавісу складає відповідно 171528,88 грн.

Зазначене дає підстави для висновку про те, що вартість отриманого у власність відповідачем майна є вищою та не відповідає розміру його майнового паю - 95197 грн.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрував право власності на зазначене майно, що підтверджується Свідоцтвом про право власності видане виконкомом Скоморохівської сільської ради 24.06.2011 року на підставі рішення № 32 від 03.03.2011 року.

В подальшому, Рішенням зборів пайовиків від 12.06.2012 року відмінено рішення зборів пайовиків від 07.03.2010 року в частині виділення ОСОБА_2 . 5/9 частин приміщення піднавісу для с/г техніки бригади № 1 с. Скоморохи та перерозподілено зазначене майно в частині 1/9 позивачу ОСОБА_4 В решті 4/9 майно залишилося не розподіленим.

Доказів про оскарження зазначеного рішення в судовому порядку сторонами не подано, а судом не встановлено, відтак таке є чинним.

Листом (без дати та номеру) голова об`єднання ЦМК ПАФ «Селекціонер» Шишка М.Є . повідомила ОСОБА_2 про прийняте рішення від 12.06.2012 року та запропоновано в термін до 05.10.2015 року сплатити об`єднанню ЦМК різницю вартості виділеного йому майна в сумі 133688 грн., повідомлено у протилежному випадку про подання позову до суду про припинення права власності на частину заяво виділеного майна пайового фонду (а.с. 24).

Підстави припинення права власності визначені ст. 346 ЦК України.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 346 ЦК України, на яку покликалися позивач та суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, однією з підстав припинення права власності є припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 346 ЦК України право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що відповідачу не може за законом належати право власності на майно (у відповідній кількості) вартість якого значно перевищує вартість майнового паю визначену з врахуванням трудової участі відповідача у колективному сільськогосподарському підприємстві, крім цього таке порушує права інших співвласників паїв.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про безпідставність покликання суду першої інстанції на ст. 346 ЦК України є цілком безпідставним та суб`єктивним трактуванням апелянтом норм матеріального права.

Поряд з цим, вимог про витребування майна позивачі ОСОБА_4 та Об`єднання цілісного майнового комплексу ПАФ «Селекціонер» не ставили, тому покликання суду на статтю 387 ЦК України є безпідставним, проте вказана обставина не є підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 травня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк