Дата документу 02.05.2019 Справа № 333/4453/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/4453/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1565/19 Варнавська Л.О.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Крилової О.В.

За участю секретаря: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренка Євгена Сергійовича на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 03.11.2011 року, згідно якої отримав кредит к розмірі 12 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та банком договір.

Зазначає, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого, станом на 03.07.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 27 232,94 грн., яка складається з: 7 664,92 грн. - тіло кредиту, 9 693,83 грн. - проценти за користування кредитом, 8 101,29 грн. - пеня, 500 - грн. - штраф фіксована частина, 1 273,00 грн. - штраф процента складова.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість в загальній сумі 27 232,94 грн. за кредитним договором № б/н від 03.11.2011 року та стягнути судові витрати по справі.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2017 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номеру від 03.11.2011 року в розмірі 7 664 грн. 92 коп., в решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 450 грн. 40 коп.

У апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Сокуренко Є.С. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не надана належна оцінка розрахунку заборгованості та безпідставно відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми відсотків, пені та інші суми відповідно до кредитного договору. Просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволені позову та постановити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення частково та ухвалює нове рішення у відповідній частині у випадку неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 03 листопада 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, було укладено кредитний договір б/н у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 12 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх обов'язків утворилася заборгованість в сумі 27 232 грн. 94 коп., що складається з тіла кредиту - 7 664 грн. 92 коп., процентів за користування кредитом - 9 693 грн. 83 коп., пені - 8 101 грн. 29 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1 273 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що банком доведено належними та допустимими доказами факт наявності заборгованості за тілом кредиту, а інші складові заборгованості є такими, що не передбачені кредитним договором, а отже не можуть бути стягнуті з відповідача.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредиту та неустойки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором.

Виходячи з аналізу зазначених норм, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом підлягають задоволенню. Згідно з розрахунком, наданим банком, заборгованість відповідача за процентами складає 9 693 грн. 83 коп.

Що стосується вимог стягнення пені, штрафу (фіксована частина), штрафу (процентна складова), колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживчий кредит» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов'язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживчий кредит» сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов'язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Аналізуючи зазначені норми, колегія суддів приходить до висновку, що спірний кредит є споживчим, отже до нього застосовуються положення Закону України «Про споживчий кредит». Відповідно до умов спірного кредитного договору відповідач отримав кредит у сумі 12 000 грн. Виходячи з викладеного, максимальний розмір неустойки складає - 6 000 грн.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

У зв'язку з викладеним, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренка Євгена Сергійовича задовольнити частково.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2017 року по цій справі в оскаржуваній частині скасувати та прийняти в цій частині постанову наступного змісту:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 03 листопада 2011 року в розмірі 15693 грн. 83 коп., що складається із заборгованості за процентами - 9 693 грн. 83 коп. та заборгованості за пенею - 6 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, ) судовий збір в розмірі 2 839 грн. 68 коп.

Дата складання повної постанови 06 травня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.А. Воробйова

О.В. Крилова