У Х В А Л А

06 лютого 2019року

м. Київ

Справа № 757/16163/17-ц

Провадження № 14-487цс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ситнік О. М.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сейм Інвест» (далі - ТОВ «Сейм Інвест»),

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Флогістон» (далі - ТОВ «Флогістон»), ОСОБА_3,

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року у складі судді Батрин О. В. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року у складі колегії суддів Лапчевської О. Ф., Кравець В. А., Мазурик О. Ф.,

у цивільній справі за позовом ТОВ «Сейм Інвест» до ТОВ «Флогістон», ОСОБА_3 про витребування майна, та

УСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ТОВ «Сейм Інвест» звернулося до суду з позовом, у якому просило витребувати з чужого незаконного володіння відповідачів транспортні засоби: Skoda Superb Classic, державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску - 2008, кузов № НОМЕР_2; Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_3, рік випуску - 2011, кузов № НОМЕР_4; Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_5, рік випуску - 2011, кузов № ІНФОРМАЦІЯ_1; Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_6, рік випуску - 2012, кузов № НОМЕР_7; Skoda Fabia, державний номерний знак ІНФОРМАЦІЯ_2, рік випуску - 2012, кузов № ТМВJH15J6CB502668.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 03 жовтня 2011 року він та ТОВ «Флогістон» уклали договір оренди транспортних засобів № 51с, додаткову угоду від 30 листопада 2011 року № 1, додаткову угоду від 30 грудня 2011 року № 2, додаткову угоду від 03 квітня 2012 року № 3, відповідно до яких позивач передав у тимчасове платне користування строком на 5 років (до 03 листопада 2016 року) транспортні засоби, у тому числі й зазначені у позовній заяві.

06 січня 2015 року ТОВ «Сейм Інвест» та TОB «Флогістон» уклали додаткову угоду № 2-1/1, відповідно до якої сторони вирішили достроково розірвати договір оренди з 06 січня 2015 року. ТОВ «Флогістон» зобов'язалося повернути позивачу автомобілі за відповідними актами. Однак до цього часу позивачу не повернуто п'ять автомобілів.

Ураховуючи, що ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Флогістон», і в позові до Печерського районного суду міста Києва про визнання недійсною додаткової угоди від 06 січня 2015 про дострокове розірвання договору оренди (справа № 757/53964/16) вона визнала, що автомобілі знаходяться у її користуванні, позивач звернувся до суду з цим позовом про витребування у відповідачів спірних автомобілів.

Як на підставу заявлених вимог ТОВ «Сейм Інвест» посилалося на те, що воно є законним власником транспортних засобів, які без належної правової підстави перебувають у володінні відповідачів незважаючи на те, що строк дії договору оренди закінчився.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року позов ТОВ «Сейм Інвест» задоволено частково. Витребувано від ТОВ «Флогістон», ОСОБА_3 на користь ТОВ «Сейм Інвест» транспортні засоби: Skoda Superb Classic, державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску - 2008, кузов № НОМЕР_2; Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_3, рік випуску - 2011, кузов № НОМЕР_8; Range Rover, державний номерний знак НОМЕР_5, рік випуску - 2011, кузов № ІНФОРМАЦІЯ_3; Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_6, рік випуску - 2012, кузов № НОМЕР_7; Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_9, рік випуску - 2012, кузов № НОМЕР_10. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову обґрунтований посиланням на статті 316, 317, 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якими визначено поняття та зміст права власності, а також закріплено принцип непорушності права власності; частину першу статті 773 ЦК України про те, що наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору; частину першу статті 774 ЦК України, за якою передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд зробив висновок про наявність підстав, передбачених статтею 1212 ЦК України, для витребування на користь позивача від відповідачів спірних автомобілів, які утримуються без належних на те підстав.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволено частково: рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року скасовано у частині позовних вимог ТОВ «Сейм Інвест» до ТОВ «Флогістон»; провадження у справі в цій частині позовних вимог закрито. У задоволенні клопотання про скасування рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року у частині позовних вимог ТОВ «Сейм Інвест» до ОСОБА_3 та направлення справи на розгляд до Галицького районного суду м. Львова відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині позову ТОВ «Сейм Інвест» до ТОВ «Флогістон» і закриваючи провадження у справі в цій частині позову на підставі статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України; у редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії), апеляційний суд керувався тим, що спір між юридичними особами не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а віднесено до компетенції господарського суду. При цьому суд зробив висновок, що вимоги ТОВ «Сейм Інвест» до ТОВ «Флогістон» та до фізичної особи ОСОБА_3 не взаємопов'язані та за своїм характером є взаємовиключними.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року у частині позовних вимог до ОСОБА_3 залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо доведеності обставини набуття та утримання ОСОБА_3 спірних автомобілів поза волею ТОВ «Сейм Інвест» та їх утримання без достатньої правової підстави.

У травні 2018 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Однією з підстав оскарження представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції є порушення судом правил предметної та суб'єктної юрисдикції, яке, на його думку, полягає в тому, що спір між ТОВ «Сейм Інвест» і ТОВ «Флогістон» належить до юрисдикції господарських судів. У частині позовних вимог ТОВ «Сейм Інвест» до ОСОБА_3 особа, яка подала касаційну скаргу, вважала, що суди порушили територіальну підсудність, оскільки остання зареєстрована у м. Львові. Крім того, суд першої інстанції порушив право ОСОБА_3 на доступ до правосуддя, не повідомивши належним чином про розгляд справи. Суди обох інстанцій порушили норми матеріального права, оскільки стаття 1212 ЦК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 липня 2018 року справу призначено до судового розгляду, а ухвалою від 12 вересня 2018 року - передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на частину шосту статті 403 ЦПК України, яка передбачає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що справу необхідно повернути до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з огляду на таке.

Предметом оскарження представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у касаційній скарзі є рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року та постанова Апеляційного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року, якою рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року у частині позовних вимог до ОСОБА_3 залишено без змін.

Згідно зі змістом касаційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 184-190) однією з підстав оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року вказано порушення судом правил предметної та суб'єктної юрисдикції, яке, на його думку, полягає у тому, що спір між ТОВ «Сейм Інвест» і ТОВ «Флогістон» належить до юрисдикції господарських судів, тому суд повинен був закрити провадження у справі в цій частині позову.

Однак Апеляційний суд міста Києва переглянув рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року у частині позовних вимог ТОВ «Сейм Інвест» до ТОВ «Флогістон» і скасував його в цій частині, а провадження у справі закрив (т. 2, а. с. 155, 156) на підставі статті 255 ЦПК України (у редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії). У мотивувальній частині апеляційний суд вказав, що спір між юридичними особами не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а віднесено до компетенції господарського суду, тому позовні вимоги ТОВ «Сейм Інвест» до ТОВ «Флогістон» підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

У справі відсутні відомості про оскарження у касаційному порядку ухвали Апеляційного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року будь-ким з учасників справи чи іншою заінтересованою особою.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року та постанова Апеляційного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року оскаржені з підстав порушення судами правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Повноваження ВеликоїПалати Верховного Суду урегульовані у статті 403 ЦПК України. Ці повноваження є обмеженими.

Указаною статтею передбачено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об'єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об'єднаної палати) іншого касаційного суду. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об'єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції (частини 3-6 статті 403 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України Велика Палата Верховного Суду розглядає у касаційному порядку справи лише у випадку, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції, що передбачено у статті 19 ЦПК України.

Разом з тим у статтях 26-30 ЦПК України передбачено визначення територіальної юрисдикції (підсудності), тобто компетенції конкретного суду розглядати цивільну справу.

Однак оскарження судового рішення з підстав порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності) не є підставою передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та не передбачено у статті 403 ЦПК України.

У частині шостій статті 404 ЦПК України установлено, що якщо Велика Палата дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об'єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об'єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд ВеликоїПалати.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутня підстава для передачі справи на її розгляд, тому справа підлягає поверненню до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 258, 260, 403, 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейм Інвест» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флогістон», ОСОБА_3 про витребування майна за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року повернути на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік

Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська І. В. Саприкіна

О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська

В. С. Князєв