Дата документу 24.09.2019 Справа № 335/4810/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 335/4810/19

Провадження №22-ц/807/2972/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2019 року в складі судді Проценко А.М. в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення дій, які порушують права,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») про припинення дій, які порушують права.

В обґрунтування позову зазначала, що 20 лютого 2019 року на її телефонний номер від АТ «Ощадбанк» надійшло смс-повідомлення про блокування її рахунку № НОМЕР_1 та необхідність проходження процедури ідентифікації для розблокування рахунку, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637.

Вважає, що рішення відповідача про блокування рахунку порушує її права та обмежує право власності на грошові кошти, розміщені на рахунку.

Посилаючись на норми Конституції України, Цивільного кодексу України, рішення ЄСПЛ зазначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Враховуючи зазначене, просила суд визнати протиправними дії АТ «Ощадбанк» по блокуванню з 20.02.2019 по 24.04.2019 ОСОБА_1 рахунку № НОМЕР_2 у АТ «Ощадбанк»; визнати протиправним та скасувати рішення АТ «Ощадбанк» про блокування з 03.04.2019 по 24.04.2019 ОСОБА_1 рахунку № НОМЕР_2 , відкритого у АТ «Ощадбанк»; зобов`язати АТ «Ощадбанк» розблокувати та поновити користування грошовим коштами ОСОБА_1 рахунку № НОМЕР_2 , відкритого у АТ «Ощадбанк»; стягнути з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що постанова КМУ не може бути пріоритетною перед ЦК України, чим порушив права позивача, гарантовані не лише Конституцією України, а також ті, що містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Суд не застосував ч.1 ст. 1074 ЦК України. Зазначає, що саме держава відповідає за організацію ідентифікації особи, технічні засоби дозволяють відповідачу проводити ідентифікацію позивача, а відсутність забезпечення проведення ідентифікації з боку держави не є підставою для обмеження користування позивачем пенсією.

Відповідач не скористався своїм правом надання відзиву на апеляційну скаргу. До суду апеляційної інстанції не з`явився, повідомлений про місце та час розгляду справи, причини неявки не повідомив ( а.с. 90).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 міститься клопотання про розгляд справи без участі позивача ( а.с.88).

Колегія суддів, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що блокування відповідачем рахунку позивача з підстав непроходження ідентифікації останньої відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема постанові Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька та отримує пенсію по втраті годувальника з 10.06.2010, що підтверджується довідкою № 6444/04 від 23.07.2010 (а.с. 7-зворот).

Згідно з довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції від 20.01.2015 № , виданою Запорізькою міською радою по Орджонікідзевському району Управління праці та соціального захисту населення, ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8-зворот).

Згідно з заявою про приєднання № 370436409/201118 до Договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 20.11.2018, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» (а.с. 9).

ОСОБА_1 зазначає, що 20 лютого 2019 року на її телефонний номер надійшло смс-повідомлення від "Oschаdbak" наступного змісту: "Uvaga! My zablokuvaly Vash rahunok Acnt: 070-262050-11 vidpovidno do postanovy Kabinetu Ministriv 637. Dlya rozblokuvannya kartky zvernutysya do Banky ta proidit identyfikatsiu. info " (а.с. 11).

24 квітня 2019 року ОСОБА_1 пройшла ідентифікацію.

Відповідно до ч.1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок виконання операцій із застосуванням платіжних інструментів, у тому числі обмеження щодо цих операцій, визначаються законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

05 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (далі - постанова № 637), якою визначено механізм призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету.

Отже, для внутрішньо переміщених осіб встановлено ряд додаткових вимог під час проведення процедури призначення (відновлення) соціальних виплат за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та запроваджено контроль за здійсненням таких виплат.

Згідно з п. 1 Постанови № 637 призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 509 Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Дія платіжних карток установлюється на строк до трьох років за умови проходження фізичної ідентифікації клієнта в установах публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" кожні шість місяців. Після завершення строку дії картка перевипускається за рахунок публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Фізична ідентифікація клієнта, якому відкрито поточний рахунок в установі публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", проводиться: для отримання пенсії до отримання ним в установленому порядку платіжної картки, яка водночас є пенсійним посвідченням, - кожні три місяці з дня відкриття рахунка або з дня попередньої ідентифікації; для отримання інших соціальних виплат - кожні шість місяців із дня відкриття рахунка або з дня попередньої ідентифікації.

У разі непроходження фізичної ідентифікації одержувачем соціальних виплат публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" зупиняє видаткові операції за поточним рахунком та інформує протягом одного тижня з дня їх зупинення в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису через захищені канали зв`язку про таке зупинення Міністерство соціальної політики та Міністерство фінансів.

Відновлення видаткових операцій проводиться акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" з дня, що настає за днем проведення фізичної ідентифікації в установах акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Абзаци 6,7 п.1 Постанови № 637 були предметом розгляду в суді адміністративної юрисдикції та Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 червня 2017 року у справі N 826/12123/16, залишеною без змін Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2018 року та Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року, було відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконними і такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили абз. 6, 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" від 5 листопада 2014 р. N 637, яким визначено необхідність здійснення фізичної ідентифікації клієнта установами публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" для отримання пенсії, оскільки вказані положення не суперечать положенням чинного законодавства, є необхідним інструментом, що повинен забезпечувати безпеку та запобігання вчинення злочинів.

Вимога фізичної ідентифікації клієнта через певні проміжки часу переслідує мету запобігти вчиненню злочинів із коштами, які спрямовуються державою на соціальні виплати своїм громадянам. У цьому сенсі така вимога є дієвим превентивним механізмом і не є такою, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили або має дискримінаційний характер.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення ст.1074 ЦК України передбачають обмеження у користуванні рахунком для клієнтів у разі запобігання вчиненню злочинів, а положення Постанови № 637 від є необхідним інструментом, який забезпечує запобігання таких злочинів

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання та відповідно до ч.4 ст. 4 ЦК України є актами цивільного законодавства.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.

Таким чином, враховуючи, що положення постанови № 637, яким передбачено, що у разі непроходження фізичної ідентифікації одержувачем соціальних виплат публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" зупиняє видаткові операції за поточним рахунком, не суперечить положенням чинного законодавства, суд першої інстанції, з урахуванням пропорційності втручання держави у право позивачки на отримання та вільне розпорядження пенсією, вірно дійшов висновку, що дії відповідача по блокуванню рахунку ОСОБА_1 з підстав непроходження останньою ідентифікації відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема постанові КМУ № 637.

Також, враховуючи відповідність дій відповідача вимогам законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вагомих, достовірних та достатніх доказів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: Г.С. Подліянова

І.В. Кочеткова