ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року

м. Харків

Справа № 646/496/19

Провадження № 22-ц/818/3637/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Котелевець А.В., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2019 року в складі судді Шелест І.М.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позов мотивований тим, що 03 лютого 2017 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого він передав відповідачу грошову позику в розмірі 31 000,00 грн. та 200 дол. США, а останній зобов`язався її повернути. В порушення взятих на себе зобов`язань по договору позики, не зважаючи на численні нагадування, відповідач ухиляється від повернення коштів. Тому, 20.11.2018 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку, рекомендаційним листом була направлена вимога про виплату боргу у сумі 31 000,00 грн. та 200 дол. США. Однак відповідач знову ухилився від повернення коштів, згідно з офіційним веб-сайтом ПАТ «Укрпошта», 24.11.2018 року відправлення ОСОБА_2 не вручене під час доставки.

В зв`язку з цим просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь суму заборгованості у розмірі 36 633 грн., а також судовий збір у сумі 1 152 грн.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що ним дійсно складено боргову розписку, відповідно до якої він має повернути ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 31 000,00 грн. та 200 дол. США. Проте у борговій розписці не було встановлено строку її виконання. Про направлення засобами поштового зв`язку вимоги про виплату боргу у сумі 31 000,00 грн. та 200 дол. США ОСОБА_2 дізнався з позовної заяви, оскільки не отримував ніякого листа. Відповідач зазначає, що ніколи не заперечував проти повернення боргу, а отже, не порушував зобов`язання та не мав на меті його невиконання. Вважає доцільним рахувати семиденний строк виконання обов`язку з 01 квітня 2019 року, тобто з дня отримання копії позовної заяви ОСОБА_1 ..

Позивач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про поважність причини неприбуття у судове засідання не повідомив. Представник позивача адвокат Карабанов О.Ю. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про відкладення судового засідання у зв`язку з зайнятістю у іншій справі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 36 633 (тридцять шість тисяч шістсот тридцять три гривні) грн. 00 коп., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зазначає, що рішення суду прийнято з порушенням прав і свобод людини, гарантованих Конституцією України, Цивільним процесуальним кодексом, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, а тому просить рішення суду скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що бажаючи реалізувати своє право на участь в судовому засіданні під час розгляду справи представником позивача 24.04.2019 безпосередньо до суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Проте, в супереч чинному законодавству та прецедентній практиці ЄСПЛ, суд першої інстанції розглянув справу без участі позивача та його представника, адвоката Карабанова О.Ю., чим порушив право ОСОБА_4 на ефективну правову допомогу, а також такі складові принципу верховенства права, як законність та юридичну визначеність.

Зазначає, що відсутності позивача та його представника, адвоката Карабанова О.Ю. під час розгляду цивільної справи № 646/496/19 призвела до неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 03 лютого 2017 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 31 000,00 грн. та 200 дол. США, що підтверджується розпискою від 03.02.2017 року, згідно з якою відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути борг ОСОБА_1 . На момент подання позовної заяви грошові кошти не були повернуті.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідоно до ч. 2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію розписки, з якої вбачається, що 03 лютого 2017 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 31 000,00 грн. та 200 дол. США, що підтверджується розпискою від 03.02.2017 року,

Також з відзиву, наданого ОСОБА_2 вбачається, що відповідач не заперечує проти повернення боргу та зазначає, що у борговій розписці не було встановлено строку її виконання. Про направлення засобами поштового зв`язку вимоги про виплату боргу у сумі 31 000,00 грн. та 200 дол. США ОСОБА_2 дізнався лише з позовної заяви.

Оскільки ОСОБА_2 до теперішнього часу не повернув ОСОБА_1 борг за договором позики, та не заперечує проти його повернення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 36 633 грн..

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що справа за вказаним позовом розглянута за відсутності представника позивача, та позивачем не було надано доказ того, що у нього наявний борговий документ, а саме оригінал розписки від 03.02.2017 року, що є підставою для скасування рішення суду - не приймаються до уваги колегією суддів, виходячи з наступного.

Із ухвали суду від 25.03.2019 року та рішення суду від 24.04.2019 року вбачається, що справа розглядалась у порядку спрощеного провадження. Враховуючи вищенаведене, а також визнання відповідачем позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи у відсутності позивача та його представника.

Також не приймаються доводи апелянта стосовно того, ОСОБА_1 не було надано оригіналу боргового документу, а саме розписки від 03.02.3017 року, що відповідало б положенню ч.3 ст.545 ЦК України та слугувало би підставою для обґрунтування судового рішення у розумінні практики Європейського Суду, оскільки відповідачем позов було визнано і договір позики не оспорювався.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права та не вбачає підстав для скасування рішення, яке ухвалено з дотримання вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 вересня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.В. Котелевець

І.С. Сащенко