Провадження № 2-др/752/19/19
24.05.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Шевченко Т.М.
з участю секретаря Власенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, -
ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року відкрито повадення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей та розірвання шлюбу. (а.с. 44)
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року залишена без розгляду позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей. (а.с. 212)
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2019 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. (а.с. 209)

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про ухвалення додаткового рішення. (а.с. 215) Просить стягнути з ОСОБА_2 19 180 грн. вартості правової допомоги.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05 лютого 2019 року між Адвокатським об"єднанням "Антеверіс" та ОСОБА_1 був укладений договір Ф-044 про надання правничої (правової) допомоги, за умовами якого адвокат на умовах платності зобов`язався здійснювати захист, представництво або надавати клієнту інші види правничої допомоги. У додатку № 1 до вказаного договору визначено вартість послуг, що надаватимуться адвокатом, та порядок їх оплати клієнтом. (а.с. 178)

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, представником відповідача надано суду квитанцію № 265210089 від 12 лютого 2019 року про сплату вартості правової допомоги згідно додатку № 1 від 05.02.2019 р. за рахунком № 1 від 05.02.2019 . у розмірі 19 180 грн. (а.с. 215) та акт надання послуг № 1 від 01 квітня 2019 року (а.с. 218).

У заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 посилається на те, що ним до суду надавався відзив на позовну заяву від 13 лютого 2019 року, в якому було зазначено розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у зв"язку із розглядом судової справи № 752/25807/18 та разом з відзивом були надані підтверджуючі документи щодо розміру понесених витрат, зокрема копія договору з додатком, копія рахунку на оплату послуг та копія квитанції про сплату за виставленим рахунком з печаткою банку.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заяви позивача ОСОБА_2 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять. А тому у суду відсутні підстави робити висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви відповідача.

Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Таким чином, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 270 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей та розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ашхабад, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 19 180 грн. вартості правової допомоги.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: