Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/1491/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Миколаївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Парій І.О.

з участю: секретаря - Товт Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 18 жовтня 2013 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 18 жовтня 2013 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він 18 жовтня 2013 року позичив відповідачу ОСОБА_2 100 000 (сто тисяч) гривень на строк до 01 січня 2016 року. На підтвердження передачі коштів між ними був укладений договір позики, котрий був нотаріально завірений. В обумовлений строк ОСОБА_2 борг йому не повернув, став уникати зустрічі і розмов про повернення боргу. До теперішнього часу борг не повернутий, тому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь за договором позики від 18.10.2013 року борг в сумі 109 000 (сто дев`ять тисяч) гривень, що складається з суми боргу та три проценти річних від простроченої суми.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.29).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину своєї неявки суду не повідомив (а.с.12, 20,25,26).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимогабо заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 18 жовтня 2013 року позичив ОСОБА_2 100 000 (сто тисяч) гривень, що підтверджується копією договору позики грошей від 18 жовтня 2013 року (а.с.4).

Згідно зазначеного договору ОСОБА_1 (позикодавець) передав у власність ОСОБА_2 (позичальнику) в момент підписання договору 100 000 (сто тисяч) гривень до 01 січня 2016 року. Повернення позиченої суми, повинно бути здійснено в смт. Миколаївка Одеської області. Після виконання позичальником свого зобов`язання позикодавець повинен передати йому примірник цього договору. Договір набрав чинності з моменту передання ОСОБА_1. грошей ОСОБА_2 .. Зазначений договір завірено приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області Сологубом О.А., реєстровий №461 (а.с.4).

В обумовлений строк ОСОБА_2 борг ОСОБА_1 не повернув, став уникати зустрічі і розмов про повернення боргу. До теперішнього часу борг не повернутий.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Борг ОСОБА_2 мав повернути ОСОБА_1 1 січня 2016 року. На теперішній час пройшло вже три роки, отже 3% річних від простроченої суми складають 100 000 гривень х3% : 100% х 3 = 9 000 (дев`ять тисяч) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмові від виконання зобов`язання, в силу положень ст. 525 ЦК України, не допускається.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 18 жовтня 2013 року необхідно задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 за договором позики від 18 жовтня 2013 року борг в розмірі 109 000 (сто дев`ять тисяч) гривень, яка складається з: 100 000 (сто тисяч) гривень, сума повернення позики; 9 000 (дев`ять тисяч) гривень, три проценти річних від простроченої суми.

Згідно вимогам ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1090 гривень 00 коп..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 19, 77,81, 141, 258, 259, 263, 268 ЦПК України , ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 18 жовтня 2013 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 борг за договором позики від 18 жовтня 2013 року в розмірі 109 000 (сто дев`ять тисяч) гривень, яка складається з: 100 000 (сто тисяч) гривень, сума повернення позики; 9 000 (дев`ять тисяч) гривень, три проценти річних від простроченої суми.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 судовий збір в сумі 1090 (одна тисяча дев`яносто) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а сторони які не були присутні у судовому засідання з дня його отримання.

Суддя: І.О.Парій