Провадження № 2/127/5466/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

18 лютого 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Антонюка В. В. , за участі: секретаря Гончарука І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13 жовтня 2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3400 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ними та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно із п. п. 2.1.1.5.7 договору.

Згідно п. п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесенні зміни шляхом використання різних каналів зв`язку.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору виконавши умови п. 2.1.5.4 договору.

Відповідач зобов`язався на підставі п. 2.1.1.5.5 договору погашати заборгованість за кредитом, процентами та його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1.1.3.3 договору сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговим зобов`язанням.

Згідно з п.2.1.1.12.2. договору у разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується.2.1.1.12.6 договору.

Відповідно п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD)+ 5 % від суми позову.

Відповідач не виконав своєчасно свої кредитні зобов`язання перед банком, у звязку із чим станом на 02 грудня 2018 року має заборгованість у сумі 12 152,39 грн., з яких: 2 249,85 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 8 847,66 грн. - пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 554,88 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ухвали суду від 14 грудня 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у разі виникнення обставин передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України позивач не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду.

Належно повідомлений відповідач ОСОБА_1, що підтверджується рекомендованим повідомленням, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань до суду не подав.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відзив від відповідача до суду не надходив.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8ст.178 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не зявився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2010 року відповідачем ОСОБА_1, підписано заяву, згідно якої він отримав кредит у розмірі 3 400,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним і відповідачем договір, про що свідчить його підпис у заяві. (а.с. 9).

Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та повернути кредит.

Згідно розрахунку заборгованості за договором від 13 жовтня 2010 року, за відповідачем станом на 02 грудня 2018 року має заборгованість у сумі 12 152,39 грн., яка складається з наступних складових:

-2 249,85 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

-8 847,66 грн. - пеня;

-500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

-554,88 грн. - штраф (процентна складова) (а. с. 5-8).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Згідно з ч.1ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Кредитним договором передбачена відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду.

При цьому вст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто, вимога банку про стягнення з відповідача пені та штрафів є взагалі неправомірною, оскільки стягуючи штрафи висувати вимогу про стягнення пені банк не має права.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі ст. 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконує свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п. 3 ч.1 ст.3 ЦК України.

В ч.1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення 500,00 грн. штрафу згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг у фіксованому розмірі, задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до частини другої статті 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому не може визначатися у твердій вибірковій сумі.

Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для часткового задоволення позову.

Таким чином,з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 13 жовтня 2010 року у розмірі 2 804,73 грн., з яких: 2 249,85 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 554,88 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 405, 26 грн. судового збору.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. ст. 77, 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 358, 525, 526, 530, 538, 549, 550, 626, 629, ч.1, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-1, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 13 жовтня 2010 року в розмірі 2 804 (дві тисячі вісімсот чотири) гривні 73 копійки, з яких: 2 249 ( дві тисячі двісті сорок дев`ять) гривень 85 копійок - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 554 (п`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 88 копійок - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 405 (чотириста п`ять) гривень 26 копійок у відшкодування понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: вул. Грушевського, б. 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, б. 50, м. Дніпро, 49094, МФО 305299, .

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Артема)АДРЕСА_1.

Суддя: