Ухвала

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 369/9468/18

провадження № 61-8619ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Іванової І. В., Матвієнко Ю. О., Мельника Я. С.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки.

Також у серпні 2018 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив до завершення розгляду справи та ухвалення судового рішення у справі заборонити ПАТ «Родовід Банк» та будь-яким уповноваженим особам, що діють від його імені вчиняти дії, направлені на відчуження права вимоги за оспорюваним договором іпотеки від 27 серпня 2008 року, в тому числі й укладати договір уступки (відступлення) права вимоги, і вчиняти будь-які дії, направлені на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заява мотивована тим, що 27 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 укладений договір про іпотечний кредит, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 537 000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 %. Також у цей день між банком та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого позивач передав у заставу належне йому нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру зі всіма об`єктами функціонального пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 61,3 кв. м, житловою площею 17,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник зазначав, що відповідно до рішення Правління Національного банку України від 19 грудня 2017 року розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Родовід Банк» Шевченку А .М., який буде вчиняти дії, направлені на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу.

Стверджував, що невжиття заходів забезпечення позову, враховуючи предмет спору, підстави та мотиви позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Заборонено ПАТ «Родовід Банк» та будь-яким уповноваженим особам, що діють від його імені вчиняти дії, направлені на відчуження права вимоги за договором іпотеки від 27 серпня 2008 року, в тому числі й укладати договір уступки (відступлення) права вимоги, а також вчиняти будь-які дії, направлені щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 27 серпня 2008 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

24 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційне провадження у цій справі не підлягає відкриттю з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такий висновок Верховний Суд зробив з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 27 серпня 2008 року між ТОВ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладений договір про іпотечний кредит № 77.2/СЖ-194.08.1, відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кошти у сумі 537 000,00 грн, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15 % річних в прядку та на умовах та в строки вказані у договорі. Кредит надавався на покращення житлових умов у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Також у цей день між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений іпотечний договір № 77.2/СЖ-149.08.11, відповідно до якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передав а іпотекодержатель прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно - житлову квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19 грудня 2017 року № 811-рш «Про відкликання ліцензії санаційного банку та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 грудня 2017 року № 5455 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Родовід Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 грудня 2017 року № 5455 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Родовід Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Родовід Банк» призначено та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Родовід Банк», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, закону, в тому числі з підписання всіх договорів пов`язаних із реалізацією активів банку у порядку визначеному законом, окрім повноважень у частині організації реалізації активів банку, начальнику відділу запровадження планів врегулювання платоспроможності банків Шевченку А. М. з 20 грудня 2017 по 19 грудня 2019 року включно.

Згідно з пунктом 7 рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 березня 2016 року № 388 у разі продажу майнових прав за кредитами кошти, що надійшли до банку у якості погашення частини чи всієї заборгованості за такими кредитами: до укладення договору купівлі-продажу активів (майна) банку (ів) та здійснення оплати за таким договором включаються банком до його ліквідаційної маси.

Крім того, судами встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 27 серпня 2008 року № 77.2/СЖ-194.08.1, у забезпечення вимог за яким укладений договір іпотеки від 27 серпня 2008 року № 77.2/СЖ-149.08.11, включена до складу ліквідаційної маси ПАТ «Родовід Банк».

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено коло випадків, за яких забезпечення позову не допускається.

Зокрема, згідно частиною шостою 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Пунктом 7 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Таким чином, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову про відмову задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Родовід Банк» та будь-яким уповноваженим особам, що діють від його імені вчиняти дії, направлені на відчуження права вимоги за договором іпотеки від 27 серпня 2008 року, в тому числі й укладати договір уступки (відступлення) права вимоги, а також вчиняти будь-які дії, направлені щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, є таким, що суперечить вимогам частини шостої статті 150 ЦПК України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками апеляційного суду щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду.

У силу вимог статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Отже, оскільки правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою, а касаційне провадження не підлягає відкриттю.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик