Справа № 152/410/19
У Х В А Л А

іменем України

08 травня 2019 року м. Шаргород

Справа №152/410/19

Провадження №2-н/152/20/19

Суддя Шаргородського

Районного суду

Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2 ,

встановив:

28.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з означеною заявою, яка, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 28.03.2019 року, передана у провадження судді Строгого І.Л. (а.с.15).

28.03.2019 року, у відповідності до вимог ч.ч.5-6 ст.165 ЦПК України, суддею Строгим І.Л. здійснено запит органу місцевого самоврядування Юхимівській сільській раді щодо інформації про зареєстроване місце проживання фізичної особи ОСОБА_2 . (а.с.16).

03.04.2019 року до Шаргородського районного суду надійшло повідомлення Юхимівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 (а.с.17).

Розгляд заяви про видачу судового наказу по суті не здійснювався.

06.05.2019 року проведено повторний автоматизований розподіл означеної судової справи у зв`язку із відрахуванням зі штату Шаргородського районного суду судді Строгого І.Л. та призначенням суддею Вищого антикорупційного суду, визначено для розгляду справи суддю Славінську Н.Л. (а.с.19-21).

Відповідно до ухвали судді Шаргородського районного суду Славінської Н.Л. заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2 прийнято до провадження та постановлено вирішити питання про видачу судового наказу або про відмову у його видачі у строки, встановлені в ч.1 ст.167 ЦПК України.

В заяві ОСОБА_1 зазначає, що перебувала з боржником у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16.04.2014 року. Від шлюбу вона та боржник мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 .

Боржник не дбає про дитину, не займається матеріальним утриманням доньки, проте може та повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. або 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Після прийняття до провадження на підставі ухвали суду від 07.05.2019 року заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу, суддя перевірив заяву з метою вирішення питання про видачу судового наказу або про відмову у його видачі.

Перевіривши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч.2 ст.161 ЦПК України).

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 5 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. (ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

Проте, в порушення вимог п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, заявником ОСОБА_1 не зазначено її та боржника реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності, або номер і серію паспорта її та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, а також не зазначено про те, що заявнику зазначені дані невідомі.

Також, заявником ОСОБА_1 , в порушення вимог п.4. ч.2 ст.163 ЦПК України, не зазначено обставин, на яких ґрунтуються вимоги її заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів одночасно у частці від заробітку боржника та у твердій грошовій сумі.

Крім того, заявником ОСОБА_1 у порушення вимог п.п.4, 5 ч.1 ст.161 ЦПК України, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України, оскільки заявник просить видати судовий наказ одночасно про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., що не передбачено п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України, та у розмірі третини (1/3 частини) заробітку боржника, що не передбачено п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч.2 ст.167 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу .

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.165 ЦПК України).

З огляду на вище викладене судом встановлено, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 подана з порушеннями вимог ст.163 ЦПК України, а також у заяві заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

Таким чином, відповідно до вимог п.п.1, 3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.161, 163, 165, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків, проте, відповідно до вимог частини другої статті 165 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом третім частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підписана суддею 08.05.2019 року.

Суддя: