АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/851/19Головуючий по 1 інстанції - Тептюк Є.П.
Категорія: 310000000 Доповідач в апеляційній інстанції - Вініченко Б.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., Сіренка Ю.В.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 березня 2019 року (повний текст рішення складено 01.04.2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 13 червня 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб.

Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що відповідач не виділяє на утримання дітей достатніх коштів для забезпечення їм належного рівня життя.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2027 грн, з подальшою індексацією розміру аліментів; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2027 грн, з подальшою індексацією розміру аліментів. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 750 грн.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27 березня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, з урахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 03.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у справі, що складаються із судового збору у розмірі 768, 40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що малолітній син проживає та перебуває на утриманні батька, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення аліментів на його утримання на користь матері є необґрунтованою і незаконною. Проте, суд вважав за можливе задовольнити вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки в розмірі 1000 грн, оскільки такий розмір аліментів буде дорівнювати половині прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (прожитковий мінімуму для дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн). Батьки мають рівні обов`язки щодо виховання та утримання дитини, а тому позивач має змогу і це не спростовується матеріалами справи взяти на себе обов`язок щодо утримання доньки в рівній частині з батьком дитини.

Щодо відмови у стягненні судових витрат на правничу допомогу, то суд першої інстанції, відмовляючи в цій частині вказав на те, що в матеріалах справи відсутні письмові докази, які вказують на те, що ОСОБА_5 є адвокатом чи фахівцем в галузі права, а тому дана вимога є необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду першої інстанції являється незаконним в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на користь неповнолітньої доньки та відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, а тому просила рішення суду у зазначеній частині змінити та задовольнити її позовні вимоги, а в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на ті ж обставини і підстави, що і в позовній заяві та крім того, зазначила, що надала до суду квитанцію до прибуткового касового ордера серії АААЗ 240407 про сплату 750 грн за оформлення позовної заяви за підписом приватного юриста ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_5, у відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, має право займатися нотаріальною та іншою юридичною діяльністю, а тому являється фахівцем у галузі права.

Відзиву на подану апеляційну скаргу до суду не надходило.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду в повній мірі відповідає даним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є рідними батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується даними свідоцтва про народження ОСОБА_3 від 27.02.2007 року, Серія НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданого 13.02.2012 року, Серія НОМЕР_2 , в графі батьком вказаний - ОСОБА_2 , в графі мати - ОСОБА_1

Відповідно до Свідоцтва про шлюб від 21.06.2008 року, Серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 ». 13 червня 2009 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_2 , та змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується даними свідоцтва про шлюб виданого повторно 20.12.2018 року, Серії НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки з виконкому Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 21.12.2018 року №1223, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 і має такий склад сім`ї: ОСОБА_3 - син, ОСОБА_4 - донька.

З довідки Мошнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Черкаської районної ради Черкаської області від 28.02.2019 року №12 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відрахована 15 січня 2019 року зі складу учнів 1-Б класу Мошнівської ЗОШ, у зв`язку з переходом на навчання до Харківської ЗОШ І-ІІІ ступенів №124 Харківської міської ради, через переїзд матері ОСОБА_1 до м. Харків. Навчальні заняття дитина не відвідувала з 22 по 29 грудня 2018 року.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 , із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Для виховання та розвитку дитини створені необхідні умови у повній мірі. Дружина ОСОБА_11 разом з донькою ОСОБА_4 не проживають в даному будинку з грудня 2018 року.

Відповідно до довідки з Мошнівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Черкаської районної ради Черкаської області від 22.02.2019 року №11, ОСОБА_2 бере участь у вихованні сина ОСОБА_3 , учня 6-Б класу, цікавиться його навчальними успіхами, відвідує школу, спілкується з учителями.

Згідно довідки Черкаського району електричних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» від 25.02.2019 року№317 вбачається, що ОСОБА_2 дійсно працює в даній установі з 16 січня 2012 року, на посаді інспектора комерційної служби з 02 січня 2019 року.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказувала, що відповідач не надає кошти на утримання сина та доньки, що і стало підставою для заявлення вказаних позовних вимог.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що син сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні, що не оспорюється позивачем в поданій апеляційній скарзі.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (частина 1 статті 141 СК України).

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином законодавством закріплений принцип рівності батьків дитини. Вказане стосується і обов`язку обох батьків по належному утриманню дітей для забезпечення їх всебічного, гармонійного розвитку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривня, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Таким чином, визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідає нормам чинного законодавства, оскільки мати також повинна брати участь у утримання доньки нарівні з батьком дитини.

Позивач вказувала в апеляційній скарзі, що судом безпідставно не стягнуто на її користь із відповідача судові витрати в сумі 750 грн., які полягали у наданні їй правничої допомоги фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 .

Колегія суддів, перевіривши зазначені доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 приходить до висновку про їх відхилення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 134 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно положень частин першої, четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Наразі чинними нормами процесуального законодавства не передбачено стягнення витрат на фахівця в галузі права, як це було визначено у статті 84 ЦПК України 2004 року, а тому дані вимоги апелянта задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: