ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/2742/17

Головуючий у першій інстанції - Олійник В. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/364/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Онищенко О.І.

секретар: Поклад Д.В.

сторони:

позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк ''ПриватБанк" на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Олійника В.П. від 10 грудня 2018 року, місце ухвалення м.Ніжин, дата складання повного тексту рішення 17 грудня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ''ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.10.2007 року в розмірі 17 889 грн. 07 коп. (а.с.3-4,151). Вимоги заявленого позову публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 18.10.2007 року, ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 11 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач ОСОБА_1 порушив умови укладеного із позивачем договору, внаслідок чого станом на 30.04.2017 року утворилась заборгованість за вказаним договором у розмірі 17 889 грн. 07 коп., яка складається із наступного: 704 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом, 12 756 грн. 08 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 828 грн. 05 коп.- штраф (процентна складова). Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути на свою користь з відповідача, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 600 грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.12.2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 . 2 500 грн. витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 10.12.2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 10.12.2018 року є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Доводи апеляційної скарги зазначають, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції помилково дійшов висновку відносно того, що позивачем пропущено строки позовної давності при зверненні до суду з даним позовом. Доводи апеляційної скарги стверджують, що вказаний висновок суду першої інстанції не узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 19.03.2014 року у справі №6-14цс14 та правовою позицією Верховного Суду від 01.03.2018 року у справі №591/8058/15-ц. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги тих обставин, що картка за укладеним між сторонами даного спору договору була неодноразово перевипущена на вимогу відповідача, останній раз картка була перевипущена зі строком дії до 04/16, тобто, до 30.04.2016 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що виходячи з положень пунктів 3.1.1., 5.4. Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, граничний строк її дії (місяць і рік) вказано на картці, і вона є дійсною до останнього календарного дня такого місяця. Доводи апеляційної скарги стверджують, що в даному випадку перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто, з 30.04.2016 року. При цьому доводи апеляційної скарги вказують, що оскільки з даним позовом до суду першої інстанції банк звернувся у липні 2017 року, то строк позовної давності позивачем не пропущено.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача Рожко С.М. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача адвокат Семенок В.І. просив залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 10.12.2018 року.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.157), не з`явився. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Як вбачається з п.1.7. Статуту Акціонерного товариства комерційного банку ''ПриватБанк'' (нова редакція), затвердженого наказом Міністерства фінансів України (рішенням Єдиного акціонера) від 17.01.2019 року №25, згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку №519 від 21.05.2018 року було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк ''ПриватБанк''. Акціонерне товариство комерційний банк ''ПриватБанк'' є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного Акціонерного товариства комерційний банк ''ПриватБанк''.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що між позивачем та відповідачем 18.10.2007 року було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 11 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому позивачем 19.09.2007 року була підписана заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій відповідач погодився з тим, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.11-16,56-56а).

Судом в ході розгляду даної справи встановлено, що уклавши із позивачем вказаний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_1 порушував зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості.

Як вбачається із наданого позивачем суду розрахунку заборгованості відповідача за договором №б/н від 18.10.2007 року (а.с.5-9), у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов укладеного із банком договору, станом на 30.04.2017 року сума заборгованості відповідача перед банком становила 17 889 грн. 07 коп. і складалась із наступного: 704 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом, 12 756 грн. 08 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 828 грн. 05 коп.- штраф (процентна складова).

16.03.2018 року представник відповідача адвокат Семенок В.І. звернувся до суду першої інстанції із заявою про застосування позовної давності, в якій просив суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні вимог заявленого до ОСОБА_1 позову про стягнення заборгованості у зв`язку із пропуском строку позовної давності (а.с.41-42).

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що останній платіж за укладеним між сторонами даного спору договором відповідачем було здійснено 10.04.2014 року, при цьому з позовом до суду першої інстанції про стягнення заборгованості з відповідача позивач звернувся 12.07.2017 року. За даних обставин суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні прийшов до висновку, що позивач звернувся до суду з позовом поза межами позовної давності, про застосування наслідків спливу якої заявлено відповідачем, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що при розгляді даного спору по суті судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, при цьому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Як вбачається із позовної заяви та наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за договором №б/н від 18.10.2007 року (а.с.3-4, 5-9), відповідач ОСОБА_1 порушив умови укладеного із позивачем договору, внаслідок чого станом на 30.04.2017 року утворилась заборгованість за вказаним договором у розмірі 17 889 грн. 07 коп., яка складається із наступного: 704 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом, 12 756 грн. 08 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 828 грн. 05 коп. - штраф (процентна складова).

Відповідно до приписів статті 525; ч.1 статті 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ч.1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції при розгляді даного спору по суті належним чином не дослідив та не перевірив строк дії кредитної картки, яка була видана банком відповідачу, що призвело до невірного вирішення спору.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що на підставі укладеного між сторонами даного спору кредитного договору позивачем було надано відповідачу наступні кредитні картки (а.с.40): № НОМЕР_1 , дата відкриття: 19.09.2007 року, термін дії: 09/15; НОМЕР_2, дата відкриття: 30.09.2012 року, термін дії: 04/16.

Відповідно до п.3.1.1., п.5.4. Правил користування платіжною карткою, граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця; строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року у справі №6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що на підставі укладеного між сторонами даного спору кредитного договору позивачем було надано відповідачу наступні кредитні картки: НОМЕР_1 , дата відкриття: 19.09.2007 року, термін дії: 09/15, тобто, до 30.09.2015 року включно; № НОМЕР_2 , дата відкриття: 30.09.2012 року, термін дії: 04/16, тобто, до 30.04.2016 року включно. 07.07.2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.10.2007 року в розмірі 17 889 грн. 07 коп. (а.с.3-4,151). За даних обставин є обгрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що до суду першої інстанції з даним позовом банк звернувся в межах строку позовної давності (30.04.2016 року включно - це останній день терміну дії картки + 3 роки).

Перевіряючи розрахунок заборгованості відповідача за укладеним між сторонами даного спору кредитним договором, проведений позивачем (а.с.5-9), апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що позивач безпідставно проводив нарахування відповідачу процентів за кредитним договором після спливу визначеного договором строку кредитування, а саме, після 30.04.2016 року - останнього дня терміну дії картки. При цьому, відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, апеляційний суд враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12. А саме, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також апеляційний суд приймає до уваги, що 16.03.2018 року представник відповідача адвокат Семенок В.І. звернувся до суду першої інстанції із заявою про застосування позовної давності, в якій просив суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні вимог заявленого до ОСОБА_1 позову про стягнення заборгованості у зв`язку із пропуском строку позовної давності (а.с.41-42).

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" необхідно задовольнити частково, рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.12.2018 року скасувати. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне прийняти нову постанову по суті вимог заявленого позову, якою позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.10.2007 року 5 707 (п`ять тисяч сімсот сім) грн. 71 коп., з яких: 704 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом, 4 254 грн. 79 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 07.07.2014 року (07.07.2017 року (дата звернення позивача з даним позовом до суду першої інстанції) мінус 3 роки) по 30.04.2016 року (останній день терміну дії картки), 500 грн. - штраф (фіксована частина), 247 грн. 98 коп. - штраф (процентна складова).

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення 3 100 грн. пені апеляційний суд вважає за необхідне відмовити. При цьому апеляційний суд приймає до уваги правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15 щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення. А саме, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 240 (одну тисячу двісті сорок) грн. в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених (а.с.2,117) понесених судових витрат по сплаті судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій. Розрахунок наступний: 1 600 грн. (сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції) х 31% (задоволено апеляційним судом вимоги заявленого позову) = 496 грн.; 2 400 грн. (сума сплаченого позивачем судового збору за подання апеляційної скарги) х 31% (задоволено апеляційним судом вимоги апеляційної скарги) = 744 грн.; 496 грн. + 744 грн. = 1 240 грн.

Згідно положень статей 137, 141 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 . 2 209 (дві тисячі двісті дев`ять) грн. 38 коп. в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених (а.с.85-88) понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції. Розрахунок наступний: 3 202 грн. (витрати на правничу допомогу на підставі акту виконаних робіт (підготовка до розгляду справи в суді першої інстанції - 1 година, складання заяв, письмового пояснення по справі - 2 години, участь у судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції - 1 година 43 хвилини) та розрахунку оплати праці адвоката Семенка В.І. від 10.12.2018 року) х 69% (100% - 31%) = 2 209 грн. 38 коп.

Керуючись статтею 1054 ЦК України, статтями: 141, 367, 368, 374; п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 грудня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.10.2007 року 5 707 (п`ять тисяч сімсот сім) грн. 71 коп., з яких: 704 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом, 4 254 грн. 79 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 07.07.2014 року по 30.04.2016 року, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 247 грн. 98 коп. - штраф (процентна складова).

У задоволенні решти позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 240 (одну тисячу двісті сорок) грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 2 209 (дві тисячі двісті дев`ять) грн. 38 коп. в рахунок відшкодування понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 11.05.2019 року.

Головуючий: Судді: