Справа № 647/1420/19
№ провадження 2/647/473/2019
27.09.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Кириленко М.О.
за участю секретаря: Повидиш М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, суд
У травні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 07.04.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 6 000,00 грн. З часу отримання кредиту відповідач належним чином не виконував грошове зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 23.08.2018 року позивачем була направлена претензія кредитора до Бериславської державної нотаріальної контори. За повідомленням Бериславської державної нотаріальної контори від 05.09.2018 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк». Враховуючи те, що ОСОБА_1 на час смерті спадкодавця проживав разом із ним за однією адресою, то він вважається таким, що прийняв спадщину. 09.01.2019 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 053, 32 грн. та судові витрати.
Ухвалою суду від 05.06.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 18.07.2019 року було оголошено перерву у підготовчому засіданні та запропоновано позивачу надати відомості щодо строку дії кредитного договору б/н від 07.04.2014 року, укладеного із ОСОБА_2 , яким чином останній отримав кредит (готівкою чи на кредитну карту), строк дії кредитної карти за наявності, коли було отримано банком інформацію про смерть боржника ОСОБА_2 , коли було пред`явлено вимогу до спадкоємців померлого, а також інформації щодо наявності спадкового майна із наданням підтверджуючих це матеріалів та доказів направлення цих матеріалів відповідачу.
Ухвалою суду від 05.08.2019 року справу було призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причину своєї неявки не повідомила, відзив на позов не подала.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому останньому на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності було відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 6 000,00 грн.
За свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №100.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, за кредитним договором №б/н від 07.04.2014 року, станом на дату смерті ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором становить 6454,92 грн. (тіло кредиту).
На підставі претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23.08.2018 року, 05.09.2018 року Бериславська державна нотаріальна контора надала відповідь №1447/02-14, з якої вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась за відсутності заяв від спадкоємців.
Відповідно до копії листа-претензії від 09.01.2019 року, який направлений згідно реєстру згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів претензій до спадкоємців ІНФОРМАЦІЯ_2 року, АТ КБ «ПриватБанк» направило ОСОБА_1 вимогу про погашення боргових зобов`язань ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі норм ст.ст.1261, 1281-1282 ЦК України, у розмірі 8 053, 32 грн.
З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 12.07.2013 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 28.02.2009 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
За довідкою Високівської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 05.06.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України (ст.ст.1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у ч.3, 4 ст.1268, ст.1269 ЦК України.
Так, згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину,може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України).
Частиною першою ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України).
Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.
Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст.1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.
При цьому, оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї норми.
Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця.
Так, згідно із ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців.
Зокрема, відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкоємців, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Отже, встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі №6-2962цс16.
У відповідності до вимог ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи.
При цьому, згідно із ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зважаючи на те, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 (перебування останніх у родинних відносинах, що передбачало б віднесення відповідача до певної черги спадкоємців), прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлого, наявності спадкового майна, в межах вартості якого в порядку ст.1282 ЦК України можливо б було задоволення вимог кредитора, враховуючи, відсутність відомостей про строк дії кредитної картки та про час коли банк дізнався про смерть боржника, для того щоб відповідно до положень ч.2 ст.1281 ЦК України у певний строк мав право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, суд позбавлений можливості встановити визначені у статті 1281 ЦК України присічні строки такого звернення, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
В порядку ст.141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок позивача.
Керуючись ст. ст.4, 5, 12, 13, 81, 83, 84, 89, 141, 258-259, 263- 265, 280 ЦПК України, суд
У задоволенні позову акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.О.Кириленко