Справа № 175/14/19
Провадження № 2/175/9/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 квітня 2019 року сел. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участю секретаря Сапай О.Г.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна, обґрунтовуючи тим, що 18 серпня 2001 року вона, ОСОБА_1 уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований відділом РАГС Бабушкінського РУЮ м. Дніпропетровська та було видано свідоцтво про одруження серії 1-КИ №142830. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають з нею.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2014 року шлюб між ними було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 11.11.2014 року.

За час шлюбу ними було набуто наступне майно, яке належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності:

-будинок, загальною площею 155,9 кв.м. розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а (право власності зареєстроване на ОСОБА_2 29.08.2008 року Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер 24515938);

-земельна ділянка, загальною площею 0,1242 га., розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а, зареєстрована на ОСОБА_2 23.01.2008 року (державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ №482154);

-автомобіль Маzda-3, седан, номер шасі: JМZBM42А831131921, зареєстрований 22.02.2014 року на ОСОБА_2;

Таким чином, вказане вище майно належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Оскільки вони з відповідачем на даний час не домовилися про порядок поділу майна, звертається із даним позовом до суду та просить поділити наступне майно, що належить їй та відповідачу на підставі спільної сумісної власності подружжя.

Просить суд розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме:

будинок №50а, по вул. Маяковського в с. Кам'янка Дніпровського району Дніпропетровської області, визнавши право власності на 1/2 частини будинку, загальною площею 155,9 кв.м. розташованого за Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а за ОСОБА_1 та визнавши право власності на 1/2 частину будинку загальною площею 155,9 кв.м. розташованого за Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а за ОСОБА_2;

земельну ділянку, загальною площею 0,1242 га., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,1242 га., розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а та визнавши право власності на 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,1242 га., розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а, за ОСОБА_2;

автомобіль Маzda-3, седан, номер шасі: JМZBM42А831131921, (державний номерний знак НОМЕР_1), визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини автомобіля Маzda-3, седан, номер шасі: JМZBM42А831131921, (державний номерний знак НОМЕР_1) та визнавши право власності на 1/2 частини автомобіля Mazda-З, седан, номер шасі: JMZBM42A831131921, (державний номерний знак НОМЕР_1) за ОСОБА_2.

До початку підготовчого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач до початку підготовчого судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що 18 серпня 2001 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районної управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 550 (а.с.11).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10).

Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано:

-житловий будинок, загальною площею 155,9 кв.м. розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а, право власності зареєстровано на ОСОБА_2 29.08.2008 року Дніпропетровським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер 24515938 на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.04.2008 року;

-земельну ділянку, загальною площею 0,1242 га., розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а, зареєстровану за ОСОБА_2 23.01.2008 року на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №482154 від 23.01.2008 року;

-автомобіль Маzda-3, седан, номер шасі: JМZBM42А831131921, зареєстрований 22.02.2014 року на ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія САТ 875522.

Сторони не вказали про наявність іншого майна подружжя, крім спірного.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

Згідно зі ст.ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 2 ст. 60 СК України встановлено презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу.

Аналізуючи зазначену норму, суд вважає, що реєстрація права на майно, придбане під час шлюбу, лише на ім'я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя.

При поділі майна суд виходить із того, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення, про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та часки кожного з подружжя в спільному майні, про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обовязку компенсувати другому з подружжя його частку грішми.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, при цьому неподільні речі присуджуються одному з подружжя.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку що вищевказане майно є обєктом спільної сумісної власності подружжя та має бути поділене між подружжям в судовому порядку.

Згідно п. 1 ст. 2 ч. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, встановивши вищевказані фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та проаналізувавши відповідні норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку що позивачем підтверджено, що спірне майно набуте сторонами під час перебування у шлюбі, а тому є обєктом спільної сумісної власності подружжя, у звязку з чим вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 61, 68- 72 СК України, ст.ст. 368, 372 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 200, 209, 212 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільно нажитого майна задовольнити.

Розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме:

-житловий будинок №50а, по вул. Маяковського в с. Кам'янка Дніпровського району Дніпропетровської області, визнавши право власності на 1/2 частини будинку, загальною площею 155,9 кв.м. розташованого за Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а за ОСОБА_1 та визнавши право власності на 1/2 частину будинку загальною площею 155,9 кв.м. розташованого за Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а за ОСОБА_2;

-земельну ділянку, загальною площею 0,1242 га., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,1242 га., розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а та визнавши право власності на 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,1242 га., розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Кам'янка, вул. Маяковського, 50-а, за ОСОБА_2;

-автомобіль Маzda-3, седан, номер шасі: JМZBM42А831131921, (державний номерний знак НОМЕР_1), визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини автомобіля Маzda-3, седан, номер шасі: JМZBM42А831131921, (державний номерний знак НОМЕР_1) та визнавши право власності на 1/2 частини автомобіля Mazda-З, седан, номер шасі: JMZBM42A831131921, (державний номерний знак НОМЕР_1) за ОСОБА_2.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Новік