Справа № 366/1680/18
Провадження № 2/366/29/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2019 рокуІванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Слободян Н.П.,

з участю секретаря судових засідань Мартовицької Н.Є.

розглянувши у порядку спрощеного провадження в смт. Іванків цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія АХА» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія АХА» в особі представника юридичної компанії «Ей Лойєрс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, в порядку суброгації у сумі 57 566 грн. 02 коп.

Позивач мотивує вимоги тим, що 10.08.2015 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota», д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 та «ВАЗ», д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 10.09.2015 постановою Деснянського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль НОМЕР_1, був застрахований у АТ «СК АХА» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 13682а4 від 15.10.2014.

Керуючись зазначеним Договором страхування, відповідно до страхового акту № 1.003.15.11597/VESKO18570 + 1.003.15.11597/VESKO 20183, рахунку зі станції технічного обслуговування та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 107 066,02 грн.

Відповідно до умов договору страхування АТ «СК АХА Страхування» відшкодувало ОСОБА_3 витрати на ремонт автомобіля в сумі 107 066, 02 грн., яка була перерахована Позивачем на рахунок станції технічного обслуговування, що підтверджується платіжними дорученнями № 193 242 від 01.09.2015 та № 197 054 від 24.09.2015.

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2, як водія «ВАЗ» д/н НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «УТСК», згідно полісу № АЕ/3592516 ліміт відповідальності становить 50 000,00 грн. - 500 грн.(франшиза) = 49 500,00 грн.

Згідно з рішенням Господарського суду м. Києва № 910/11500/16 з ПрАТ «УТСК» на користь позивача було стягнуто 49 500, 00 грн.

В ході досудового врегулювання спору відповідачу було направлено лист від 22.09.2016 з вимогою про перерахування боргу. Відповідач отримав лист, що підтверджуються рекомендованим повідомленням про вручення, але в добровільному порядку грошові кошти не перерахував.

Сторони в судове засідання не з"явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач повідомлявся про день і час слухання справи за зареєстрованим місцем проживання. Надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що проти заявлених позовних вимог заперечує повністю, оскільки:

-у позовній заяві, в порушення вимог п.8 ст.175 ЦПК України в позовній заяві відсутня інформація про наявність оригіналів поданих документів;

-в порушення вимог п.7 ст.177 ЦПК України не встановлено, хто є належним представником ПАТ «Страхова Компанія «АХА Страхування», а повноваження представника позивача ОСОБА_4, який підписав позовну заяву не підтверджені належним чином згідно діючого законодавства;

-позивачем не наведено доказів набрання чинності договором № 13682а4 добровільного страхування наземного транспорту від 15.10.2014 між страховиком АТ «СК «АХА Страхування» та Страхувальником ОСОБА_3 і, відповідно, не має права вимоги у відповідності з чинним законодавством. (ОСОБА_3, який не є власником майна, згідно чинного законодавства не має права вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, оскільки йому такі збитки не були завдані);

-не підтверджений належними доказами і розмір матеріальної шкоди, вказаної позивачем в позовній заяві, оскільки з врахуванням розміру страхового відшкодування застрахованої цивільно - правової відповідальності відповідача 50 000,00 грн. ( розмір франшизи - 500,00 грн.), розмір, заявлений до відшкодування позивачем мав би становити 18 321, 68 грн. (67 821, 68 - 49500,00);

-правова оцінка фактів, встановлених рішенням господарського суду м. Києва, не є обов"язковою для суду у відповідності до ст.82 ЦПК України;

-відповідач стверджує, що він не порушував майнові права позивача ( страховика), не порушував майнових прав страхувальника ОСОБА_3, який є також винагородонабувачем за договором страхування. З власником пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_5 АТ «СК «АХА Страхування» договір не укладала, він не був вказаний у договорі, укладеному з ОСОБА_3 особою, яка має право на страхові виплати, на його користь договір не було укладено.

Позивач у відповідь на відзив, на підтвердження чинності договору страхування № 13682а; від 15.10.2014 надіслав на адресу суду банківську виписку про надходження коштів на рахунок АТ «СК «АХА Страхування» та додаток - 1 до Договору страхування № 13682а4 від 15.04.2014 (заяву на страхування від 15.10.2014), а також щодо твердження відповідача про те, що вартість майнової шкоди відповідно до звіту № 562/15 становить 67 821, 68 грн. зазначив, що відповідач не враховує, що відповідно до цього ж звіту, вартість відновлювального ремонту становить 132 855, 92 грн. Майнова шкода в сумі 67 821, 68 грн. зазначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля НОМЕР_1.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

10.08.2015 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota», д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 та «ВАЗ», д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2

10.09.2015 постановою Деснянського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Ч.6 ст. 82 ЦПК України визначено, що «постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена … постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою». Тобто не підлягає доказуванню сам факт ДТП, яка мала місце 10.08.2015 року за участю транспортних засобів «Toyota», д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 та «ВАЗ», д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, так як це встановлено у постанові суду у справі про адміністративне правопорушення і сторонами у справі не оспорюється.

На момент ДТП автомобіль НОМЕР_1, був застрахований у АТ «СК АХА» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 13682а4 від 15.10.2014. Підтверджуючи факт набрання чинності зазначеним договором, яка ставилася під сумнів відповідачем у відзиві на позов, позивач надав письмові докази: копію банківської виписки про надходження коштів, копію заяви ОСОБА_3 на страхування від 15.10.2014.

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2, як водія «ВАЗ» д/н НОМЕР_2, була застрахована в ПрАТ «УТСК», згідно полісу № АЕ/3592516: ліміт відповідальності становить 50 000,00 грн. - 500 грн.(франшиза) = 49 500,00 грн.

Із звіту № 562/15 від 2-0.09.2015 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу Toyota Camri, д/н НОМЕР_1 на рівні вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу замінних складових складає 67821,68 грн. Відповідно до калькуляції, доданої до зазначеного звіту, вартість ремонту з ПДВ становить 132855,92 грн.

Відповідно до рахунка-фактури № СМУ00017573 від 25.08.2015 року, виданого ТОВ «Саміт Моторз Україна» вартість узгодженого переліку робіт становить 106506,18, а також згідно рахунка-фактури № СМУ00019289 від 18.09.2015 року, виданого ТОВ «Саміт Моторз Україна» вартість узгодженого переліку робіт становить 2859,84 грн. Загальна сума відновлювального ремонту становить 109368,02 грн.

ТОВ СК АХА на підставі поданих рахунків - фактури вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, здійснено розрахунок страхового відшкодування, яке, становило відповідно 104206,18 грн. та 2859,84 грн., складено страхові акти № 1.003.15.11597/VESKO18570 від 12.08.2015 року та № 1.003.15.11597/VESKO20183 від 22.09.2015 року.

104206,18 грн. страхового відшкодування перераховано «Саміт Моторз Україна» позивачем платіжним дорученням № 193242 від 01.09.2015 року, а 2859,84 грн. страхового відшкодування перераховано «Саміт Моторз Україна» позивачем платіжним дорученням № 197054 від 24.09.2015 року. Загальна сума сплаченого страхового відшкодування становить 107066,02 грн.

Згідно з рішенням Господарського суду м. Києва № 910/11500/16 з ПрАТ «УТСК» на користь позивача було стягнуто суму страхового відшкодування у розмірі 49 500, 00 грн. В даному випадку суд враховує сам факт набрання законної сили рішенням суду в частині стягнення страхового відшкодування у сумі 49500 грн., а не встановлені в зазначеному рішенні факти.

Різниця між сплаченим страховим відшкодуванням та стягнутим у судовому порядку лімітом страхової відповідальності становить 57567 грн. 02 коп. З приводу сплати зазначеної суми позивач звернувся до відповідача з претензію (вих. №ЕЛ_597д від 22.09.2016 року).

Ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.22.1 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик в межах сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Ст. 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв'язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого (29 січня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/2351/17(ЄДРСРУ № 71884547) та від 05.04.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/3165/17 (ЄДРСРУ № 73277937);

У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

У порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику (30 січня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/12500/17 (ЄДРСРУ № 71884446).

Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов'язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов'язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов'язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов'язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов'язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.

Враховуючи викладене вище суд прийшов до висновку, що правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією: з підстав укладання між позивачем та ОСОБА_2 договору страхування до ПАТ «СК «АХА Страхування» після виплати страхового відшкодування Страхувальнику, перейшло право вимоги компенсації різниці між шкодою завданою власнику застрахованого автомобіля, внаслідок ДТП та виплатою страхового відшкодування страховиком, у якого забезпечена цивільно - правова відповідальність на суму 57 566, 02 грн.

Як зазначено в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при суброгації розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування.

Таким чином, ОСОБА_2 у відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» зобов'язаний компенсувати позивачу різницю у сумі 57566 грн. 02 коп.

Щодо заперечення розміру матеріальної шкоди, яке викладене відповідачем у відзиві на позов (останній вважає, що з врахуванням розміру страхового відшкодування застрахованої цивільно - правової відповідальності відповідача 50 000,00 грн. ( розмір франшизи - 500,00 грн.), розмір, заявлений до відшкодування позивачем мав би становити 18 321, 68 грн. (67 821, 68 - 49500,00)), суд зазначає наступне.

У даному випадку відповідач проводить розрахунок не з вартості відновлювального ремонту та сплаченого страхового відшкодування, а з встановленої у звіті № 562/15 від 20.09.2015 року про оцінку вартості майнової шкоди, яка встановлена на рівні вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу заміняємих складових: 67821,68 грн. Суд звертає увагу на те, що позивач ставить питання відшкодування різниці саме між виплаченим страховим відшкодуванням (107066,02 грн.) та стягнутою у судовому порядку із страхової компанії відповідача сумою (49500 грн.). Як зазначено вище, ця сума стягується в порядку суброгації. З тієї ж причини суд не бере до уваги твердження відповідача у запереченні на позов про те, що ОСОБА_3 не є власником автомобіля, а тому його майнові інтереси внаслідок ДТП не порушені: позивач ставить питання стягнення в порядку суброгації коштів, сплачених страховою компанією за договором страхування, який був укладений з ОСОБА_3, як особою допущеною до керування застрахованим транспортним засобом.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача у зв'язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1762 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АХА Страхування» до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_7, проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» ( р/р 0300 у Акціонерному банку «УкрСиббанк», МФО 351005, ) 57 566 (п"ятдесят сім тисяч п"ятсот шістдесят шість) грн. 02 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту (06.05.2019 року) через Іванківський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П.Слободян