П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 564/3168/18

Провадження № 22-ц/4815/606/19

Головуючий у суді першої інстанції: Цвіркун О.С.

Рішення ухвалено Костопільським районним судом

у м. Костопіль Рівненської області

об 11 год. 03 хв. 14.02.2019

Повний текст рішення складено: 15.02.2019

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду від 14 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Мотивуючи позов, вказувалося те, що про сторони мають від шлюбних відносин трьох дітей: синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 На їх утримання відповідно до рішення Костопільського районного суду від 18 січня 2018 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі по 650 гривень щомісячно на кожну дитину.

Починаючи з червня 2018 року, ОСОБА_2 припинив сплачувати аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 11 078, 36 гривень. В той же час, син ОСОБА_6 пішов до школи і з огляду на це збільшилися витрати на його утримання, а сину ОСОБА_4 необхідно провести оперативне втручання. Вважала достатніми наявність підстав для збільшення розміру аліментів, а тому просила стягнути з їх платника замість по 650 гривень на по 1 000 гривень на кожну дитину з трьох синів, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності судовим рішенням до повноліття дитини.

Ухвалою Костопільського районного суду від 16 листопада 2018 року прийнято зазначену позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 10 год. 30 хв. 20 грудня 2018 року.

Відзив на позовну заяву ОСОБА_2 не подавався.

Рішенням Костопільського районного суду від 14 лютого 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей.

На рішення суду 11 березня 2019 року позивачем подано апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність та необґрунтованість, що полягають у неповноті з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом того, що присуджений попереднім рішенням суду розмір аліментів - по 650 гривень на кожну дитину є значно меншим за розмір, що встановлений новою редакцією ч. 2 ст. 182 СК України. Так, цією нормою передбачено мінімальний розмір аліментів на одну дитину - 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому залишено без уваги ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України за №789ХІІ від 27 лютого 1991 року, та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, щодо визнання державою права дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного тощо розвитку дитини.

Вважала, що вона тимчасово працює прибиральницею службових приміщень у навчальному шкільному закладі. Її витрати змінилися в бік погіршення, адже син ОСОБА_6 пішов на навчання до школи. Не погоджувалася із застосованою судом правовою позицією, що висловлена у постанові Касаційного цивільного суду Верховного суду від 12 вересня 2018 року. Так, цією позицією встановлено, що підставою для скасування судового рішення апеляційної інстанції є визначення розміру аліментів не у твердій грошовій сумі, як те просила позивач, а визначення їх тільки у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому там зазначено, що отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

З таких міркувань просила рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове - про задоволення позову повністю.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із об`єктивної відсутності обставин, які були б підставою для зміни розміру аліментів на дітей, а також, що мінімальний розмір аліментів, передбачений ч. 2 ст. 182 СК України, визначається не судовим рішенням, а законом.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як установлено матеріалами справи, і ці обставини ними не заперечуються, сторони є батьками дітей - синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Не оспорюється ними і стверджується актом обстеження житлових умов те, що діти проживають разом з матір`ю.

На підставі рішення Костопільського районного суду від 18 січня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено і стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання трьох спільних дітей у розмірі по 650 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до вимог закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення синами повноліття.

Згідно зі ст.ст. 141, 180, 181, 182 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує:

-стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

-стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

-наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

-доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

-інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні у матеріалах докази у їх сукупності та встановивши, що при вирішенні спірних відносин між сторонами до застосування не підлягає норма ст. 192 СК України, на яку покликалася позивач, суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позову повністю.

Між тим, стаття 192 СК України встановлює можливість зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або за домовленістю між батьками, за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На а.с. 11-13 міститься розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, яку допущено відповідачем перед ОСОБА_1 на утримання трьох дітей. Її розмір складає 11 078, 36 гривень.

З довідки Відділу освіти Костопільської районної державної адміністрації від 01.03.2019 №9 вбачається, що заробіток ОСОБА_1 за час з листопада 2018 року по січень 2019 року становив 7 016, 08 гривень, що в середньому арифметичному виразі за кожен місяць складало 2 339 гривень (а.с. 49).

Довідкою Костопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів №190/01-66 від 01.03.2019 стверджено про те, що позивач працює тимчасово на період відсутності основного працівника прибиральницею службових приміщень Костопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів №5 з 20 лютого 2019 року (а.с. 50).

Приходячи до висновку про задоволення апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги, що позивач довела, а відповідач не спростував вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів. При цьому враховується, що вона самостійно утримує трьох дітей, тоді як ОСОБА_2 уникає виконання своїх аліментних зобов`язань. Її матеріальний стан змінився у бік погіршення через те, що один із дітей - син ОСОБА_6 пішов до школи.

Також істотною обставиною, яка змінила на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів, визнається внесення Законом України №2475-VІІІ від 03.07.2018 змін до абзацу другого ч. 2 ст. 182 СК України положень про те, що цей розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум на дитину у 2019 році для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня по 30 червня становить 2 027 гривень, а з 01 липня по 30 листопада - 2 218 гривень.

Тому за наведених обставин розмір аліментів, який вимагає збільшити й стягнути позивач на її користь з ОСОБА_2 - по 1 000 гривень на кожну дитину щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення ними повноліття, є обґрунтованим і відповідає вимогам закону.

Доводи відповідача на заперечення проти позову не заслуговують на увагу. Так, в засіданні суду першої інстанції він свідчив, що після відрахування аліментних виплат, що складають близько 2 000 гривень, безпосередньо він отримує 3 500 гривень. При цьому він має іншу сім`ю, утримує дитину віком у два роки, тоді як дружина не працює і не має доходів.

Згідно зі ст.ст. 12, 81, 77, 78, 80 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Між тим, будь-яких доказів, крім усних посилань, ОСОБА_2 не надав, а тому ці заперечення є необґрунтованими і до уваги братися не повинні.

Щодо застосування правової позиції, що міститься у постанові Касаційного цивільного суду Верховного суду від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17, то вона не регулює спірних прав і обов`язків сторін, а стосується інших правовідносин. Тому апеляційним судом вона до уваги не береться.

Як убачається, суд попередньої інстанції при вирішенні спірних правовідносин уваги на викладені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

Спонуканням для прийняття постанови про збільшення розміру аліментів відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

На підставі ст. 192 СК України, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Костопільського районного суду від 14 лютого 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 відповідно до рішення Костопільського районного суду від 18 січня 2018 року на утримання трьох дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі із 650 (шістсот п`ятдесят) гривень до 1 000 (одна тисяча) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили постановою апеляційного суду і до повноліття дитини.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.В. Хилевич

Судді: Н.В. Бондаренко

Н.М. Ковальчук