ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/873/19 Справа № 180/421/18 Головуючий у першій інстанції: Нанічкіна Н.М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

05 березня 2018 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №500375220 від 24 травня 2013 року на суму 19999,40 гривень. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ДатаМайнінгГруп» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «ДатаМайнінгГруп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до якого ТОВ «ДатаМайнінгГруп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача, що включає в себе заборгованість за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами, а позивач набув право вимоги грошових коштів до відповідача. З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , а саме з 10 жовтня 2016 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором №500375220 від 24 травня 2013 року, станом на 10.10.2016 року, в загальному розмірі 41881,01 грн., а саме: 18849,69 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 12031,32 грн. - заборгованість за процентами та комісією, 11000,00 грн. пеня, штраф, неустойка. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість в загальному розмірі 41881,01 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм судових повісток, які долучені до матеріалів справи. Від ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 24 травня 2013 року укладено кредитний договір №500375220, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 19999,40 гривень зі сплатою за користування 0,01% річних (а.с. 6).

За змістом п. 2.3 кредитного договору №500375220 від 24.05.2013 року дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та нарахування комісій - 27 травня 2016 року.

Згідно п. 2.4 кредитного договору №500375220 від 24.05.2013 року, зокрема, кредит надається позичальнику для власних потреб, шляхом безготівкового перерахування на рахунок позичальника НОМЕР_3 суми грошових коштів в розмірі 18050,00 грн., а також на рахунок № НОМЕР_1 для оплати страхового платежу у сумі 1949,40 грн.

Додатком №1 до кредитного договору №500375220 від 24 травня 2013 року погоджено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, яким визначено погашення заборгованості щомісячними платежами (а.с.7).

Відповідачем також було підписано Анкету-Заяву про акцепт Публічної пропозиції на оформлення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з оформлення платіжної картки в рамках обслуговування пакету послуг «Кредит готівкою», «Кредит готівкою «Партнерський», «Моментальні гроші», заяву на відкриття поточного (карткового) рахунку ПАТ «Альфа-Банк»; надано повідомлення про доходи (а.с.8-9).

Відповідач 24.05.2013 року отримала платіжну картку та запечатаний конверт з ПІН-кодом, що підтверджується копією письмової розписки на аркуші справи 10.

Також встановлено, що згідно договору факторингу від 30 вересня 2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ДатаМайнінгГруп», останньому було відступлено право вимоги, зокрема, за кредитним договором №500375220 від 24.05.2013 року (а.с.16-18).

10 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДатаМайнінгГруп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до якого ТОВ «ДатаМайнінгГруп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги за кредитним договором №500375220 від 24.05.2013 року, що включає право вимоги суми заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами (а.с. 19-21).

Згідно витягу з додатку №1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.22016 року, позивач набув право вимоги грошових коштів до ОСОБА_1 на загальну суму 41881,01 грн. (а.с. 23).

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, станом на 10 жовтня 2016 року нарахована заборгованість на загальну суму 41881,01 грн., а саме 18849,69 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 5,09 грн. - заборгованість за відсотками, 12026,23 грн. - заборгованість за комісією, 11000,00 грн. - штрафи, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.13).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Виходячи з викладеного, колегія дійшла висновку про доведеність факту неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору та наявність, у зв`язку із цим, заборгованості перед позивачем.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В даних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, підстави для стягнення з відповідача відсотків, що передбачені умовами кредитного договору, за межами строку його дії за період з 28.05.2016 року по 10.10.2016 року - відсутні.

Така правова позиція викладена також в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Разом з тим, статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі №6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі №6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі №6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі №6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі №6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі №6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі №6-2462цс16.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши, що відповідачем 19 квітня 2018 року, до ухвалення оскаржуваного рішення місцевим судом, було заявлено про застосування позовної давності (а.с. 50); збільшена позовна давність домовленістю сторін, у передбаченій законом формі, не встановлена; приймаючи до уваги сплату відповідачем останнього платежу 26.07.2013 року на суму 1200,00 грн. (а.с. 13); враховуючи, що строк дії кредитного договору визначено по 27.05.2016 року; з даним позовом банк звернувся до суду 05 березня 2018 року, що стверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на першому аркуші позовної заяви (а.с. 2), - колегія дійшла висновку, що з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №500375220 від 24.05.2013 року в межах платежів, щодо яких позивачем не пропущено трирічний строк позовної давності за період з 05.03.2015 рок у (три роки до дати звернення з даним позовом до суду) по 27.05.2016 року (в межах дії кредитного договору) по тілу кредиту в розмірі 10258,51 грн. та відсотках у розмірі 2,40 грн., що разом становить 10260,91 грн.

Колегія звертає увагу, що учасниками справи не надано доказів про зміну строку дії кредитного договору; клопотань про витребуварння відповідних доказів судом - не заявлено.

В задоволенні вимог ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про стягнення неустойки в розмірі 11000,00 грн., що нарахована станом на 10.10.2016 року, необхідно відмовити, у зв`язку з пропуском позивачем строку спеціальної позовної давності в один рік.

Щодо вимог позовної заяви про стягнення заборгованості за комісією в сумі 12026,23 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2.8 кредитного договору №500375220 від 24.05.2013 року передбачено комісійну винагороду, а саме за управління кредитом 2,75%

- за період з 1-го місяця користування кредитом по 30-й місяць користування кредитом 2,75% від суми кредиту,

- за період з 31-го місяця користування кредитом по 36-й місяць користування кредитом - 0% від суми кредиту,

- комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті розраховується від суми кредиту, зазначеної в п. 2.1. Розділу №1 цього Договору та сплачується позичальником щомісячно за кожний місяць користування кредитом відповідно до Графіку платежів, який є Додатком №1 до цього Договору та його невід`ємною частиною. Зазначена в цьому підпункті комісійна винагорода нараховується починаючи з дня надання кредиту або першого дня періоду, який передбачає сплату комісії за 1 управління кредитом, по дату остаточного повернення Позичальником кредиту, що вказана в п.2.3 Роздіду №1 цього Договору. В будь-якому випадку сплата Позичальником комісійної винагороди за управління кредитними грошовими коштами за останній місяць користування Позичальником кредитом здійснюється не пізніше дати остаточного повернення кредиту за цим Договором;

- за виконання операцій переказу коштів за допомогою програмно технічного комплексу самообслуговування (надалі - ПТКС) агентів Банку, без ПДВ становить 1,8% від суми переказу, без ПДВ. Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті, сплачується Позичальником кожного разу під час здійснення будь-яких платежів за цим Договором із використанням ПТКС;

- за прийняття готівкових коштів з перерахунком для зарахування на Рахунок в касах Банку у випадку, якщо сума платежу становить до 1500 грн. (включно) - 35,00 грн.; комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті сплачується Позичальником за здійснення розрахункового-обслуговування Позичальника в операційних касах Банку;

- за переказ коштів за допомогою програмно-технічного комплексу самообслуговування ПАТ «Альфа-Банк» (банкомат з функцією cash-in) у випадку, якщо сума платежу становить до 1500 грн. (влючно) - 10,00 грн.

- за надання кредиту становить 0,0 грн. Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті сплачується Позичальником одноразово при наданні кредиту, в порядку передбаченому п.2.4 Розділу №1 цього Договору.

- за перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, реквізити якого вказані в п.2.4. Розділу №1 цього Договору - 0 гривень. Комісійна винагорода, що вказана в цьому пункті, сплачується Позичальником одноразово при перерахуванні кредитних коштів на рахунок Позичальника в порядку передбаченому п. 2.4. Розділу №1 цього Договору.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Кредитний договір №500375220 від 24 травня 2013 року, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , є споживчим кредитом, тому на нього розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору, встановлено, зокрема, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги встановлення у кредитному договорі №500375220 від 24 травня 2013 року положень комісійної винагороди банку за управління кредитом, за прийняття готівкових коштів з перерахунком для зарахування на Рахунок, за переказ коштів за допомогою програмно-технічного комплексу самообслуговування, за надання кредитування, за перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника (п.п.2.8.1 - 2.8.6 кредитного договору), які не є послугами в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», - колегія приходить до висновку про нікчемність зазначених умов договору та відсутність підстав для нарахування та, відповідно, стягнення з ОСОБА_1 комісії в сумі 12026,23 грн.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, неправильно застосував строк позовної давності, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" також підлягають стягненню судові витрати у вигляді плаченого судового збору (1762,00 грн. + 2643,00 грн.) пропорційно задоволеним позовним вимогам (24,5%) в розмірі 1079 (одна тисяча сімдесят дев`ять) грн. 23 коп.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"- задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" () заборгованість за кредитним договором №500375220 від 24.05.2013 року по тілу кредиту в розмірі 10258,51 грн., відсотків у розмірі 2,40 грн., а всього 10260 (десять тисяч двісті шістдесят) грн. 91 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" () судові витрати в розмірі 1079 (одна тисяча сімдесят дев`ять) грн. 23 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді