Справа № 629/6539/18
Провадження № 2/629/375/19
24.04.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Каращука Т.О., за участю секретаря Котяй А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області цивільну справу №629/6539/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-
25.02.2019 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.
Представник позивача надав клопотання, в якому прохав справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідачі відзив на позовну заяву ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» публічного акціонерного товариства « Українська залізниця» не надали.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Неявка сторін та ненадання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Із карточок реєстрації за адресою: Харківська область, м. Лозова, смт. Панютине, вул. Слобожанська (колишня Комінтерну), буд. 20, кім. 134-135 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.22,23,24).
Вказаний гуртожиток перебуває на балансі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця» (а.с.8).
У зв'язку з перебуванням у трудових відносинах з позивачем, жила площа в гуртожитку за адресою: Харківська область, м. Лозова, смт. Панютине, вул. Слобожанська (колишня Комінтерну), буд. 20, кім. 134-135 на підставі ордера №33 від 12.11.1997 року була надана відповідачу ОСОБА_1 зі складом сімї 4 осіб, яка працювала у Панютинському ордена «Знак пошани» ВРЗ ім. Ф.Е. Дзержинського у період з 16.11.1988 року транспортувальником у Деревообробному цеху (наказ №175-К від 16.11.1988 р.) по 27.10.2008 р. (наказ №1811/ОС від 27.10.2008 р.) прибиральник виробничих приміщень Вагоноремонтного цеху. Звільнена за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с.13,15,16,18,19-20).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підприємстві взагалі ніколи не працювали.
Після припинення трудових відносин з підприємством ОСОБА_1 та члени її сімї втратили право на проживання у гуртожитку.
Однак, відповідачі залишаються бути зареєстрованими у гуртожитку, проте з 2015 року не проживають за місцем реєстрації, що підтверджується актами від 18.03.15 р., 11.04.2016 р.,16.02.2017 р., 16.05.2017 р., 12.12.2017 р., 19.04.2018 р. (а.с.25-30).
Своєю відсутністю за місце реєстрації тривалий час ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили, що ці кімнати для проживання їм не потрібні.
Згідно ст. ст. 10, 68 Житлового кодексу Української РСР громадяни зобов'язані використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватися правил користування жилими приміщеннями.
У відповідності до ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законом строки, провадиться у судовому порядку.
Відповідачі не мешкають у гуртожитку, чим створюють фінансові і матеріальні труднощі підприємству, а також займає місце іншого робітника підприємства, який стоїть у черзі на отримання кімнати у гуртожитку.
Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» №2 від 12.04.1985 року, у справах щодо визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин, витрат по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не здійснюють, а тому вони втратили право на користування жилим приміщенням.
Згідно ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Згідно ст.ст.13,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, заявлені позовні вимоги, в частині визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та відповідають вимогам закону. Суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Щодо позовних вимог, в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, то вони не підлягають задоволенню, оскільки він був знятий з реєстрації місця проживання у спірному приміщення 20.12.2018 року.
Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 265, 280, 282-284, 288, 289 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме: кімнатами № 134-135, по вул. Слобожанській (Комінтерну), смт.Панютине, м. Лозова, Харківської області внаслідок відсутності в жилому приміщенні понад шість місяців.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь філії «Панютинський вагоноремонтний завод» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» судовий збір у розмірі 1762 гривні по 881 гривні з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Царедарівка, Лозівського району, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кім. 134-135.
Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кім. 134-135.
Третя особа Відділ з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради, місцезнаходження за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Свято-Миколаївська, 4, каб. 23.
Суддя Т.О.Каращук