Ухвала

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 676/2001/18

провадження № 61-8003ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Подільські товри» на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2018 року, ухвалене у складі судді Бондаря О. О., додаткове рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2018 року, ухвалене у складі судді Бондаря О. О. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 березня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Купельського А. В., Спірідонової Т. В., Ярмолюка О. І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Подільські товтри» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Подільські товтри» (далі - ПАТ «Подільські товри») про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з липня 2013 року по 09 листопада

2017 року працював на посаді водія БелАЗ у ПАТ «Подільські товтри».Наказом від ,1 липня 2017 року № 87 в черговий раз між ним та ПАТ «Подільські товри» укладено строковий трудовий договір на період роботи з 01 липня 2017 року по 30 червня 2018 року на посаду водія БелАЗ. 08 листопада 2017 року його переведено на посаду помічника машиніста бурової установки СБШ. Згідно наказувід 01 березня 2018 року № 56 його звільненоз займаної посади на підставі пункту 2 статті 41 КЗпП України у зв'язку з втратою довір'я. Вважає звільнення незаконним, оскільки відповідачем не надано доказів систематичного невиконання ним трудових обов'язків та підстав втрати довір'я. Профспілкова організація не надавала згоди на його звільнення, оспорюваний наказ не містить роз'яснення сутності вчиненого порушення, яке слугувало причиною звільнення, відсутні докази на підтвердження заподіяної його неправомірними діями матеріальної шкоди.

З урахуванням наведеного, просив скасувати наказ ПАТ «Подільські товтри» від 01 березня 2018 року №56 про його звільнення з роботи за пунктом 2 статті 41 КЗпП України, у зв'язку з втратою довір'я, поновити на посаді помічника машиніста бурової установки СБШ; стягнути з ПАТ «Подільські товтри» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з

01 березня 2018 року до дня ухвалення судового рішення та стягнути

5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді помічника машиніста СБШ на ПАТ «Подільські товтри».

Стягнуто з ПАТ «Подільські товтри» на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток у сумі 72 094,29 грн, з урахуванням податків і зборів, що підлягають відрахуванню з заробітної плати та 500 грн на відшкодування моральної шкоди, без урахування податків і зборів, що підлягають відрахуванню від даної суми.

Рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку у сумі 8 473,53 грн з урахуванням податків і зборів, що підлягають відрахуванню з заробітної плати допущено до негайного виконання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2018 року визнано недійсним наказ ПАТ «Подільські товтри» від 01 березня 2018 року №56 про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади по пункту 2 статті 41 КЗпП України, у зв'язку з втратою довір'я.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 04 березня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Подільські товтри» залишено без задоволення. Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від

08 листопада 2018 року залишено без змін.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ «Подільські товтри», в якій заявник просив скасувати рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада

2018 року, додаткове рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 березня 2019 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

За правилом частини третьої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В даному випадку, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди заявлена у грошовому вимірі, а відтак, є майновою вимогою.

Ціна позову у даній справі становить 77 094 грн 29 коп. (72 094,29+5 000,00), що станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00*100=192 100).

Крім того, позивачем заявлено вимоги немайнового характеру (скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обгрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Подільські товри» на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2018 року, додаткове рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 листопада 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Подільські товтри» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик