Справа № 214/3248/19
6/214/100/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Захаренко К.С. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області Захаренко К.С. звернулася до суду з поданням 03.05.2019 року, в якому просить суд оголосити розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування вимог подання зазначила, що на виконанні у Саксаганському відділі ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №804/9395/13-а, виданого 14.10.2013 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Управління ПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області заборгованості по страховим внескам на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1288 грн. 80 коп. Добровільно судове рішення боржник не виконує, на виклики державного виконавця не з`являється, доходів не має, ніде не працює. Вжитими державним виконавцем заходами встановити дійсне місце проживання боржника не надалось можливим.

В судове засідання державний виконавець, представник стягувача та боржник не з`явилися, про час та місце розгляду подання повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду судом подання.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зміст та вимоги подання, надавши оцінку доказам за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні подання з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.10.2013 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №804/9395/13-а на виконання рішення від 05.08.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Управління ПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області заборгованості по страховим внескам на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1288 грн. 80 коп.

Боржником визначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного виконавця Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області від 07.02.2019 року відкрито виконавче провадження №58318038 з примусового виконання зазначеного виконавчого документа.

Як слідує з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Процесуальний порядок здійснення приводу боржника прямо встановлено виключно положеннями ст.438 ЦПК України. КАС України містить розділ ІV «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах», однак норми, які б регламентували процесуальний порядок приводу боржника при виконанні рішень, ухвалених в порядку адміністративного судочинства, відсутні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 438 Цивільного процесуального кодексу України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість оголошення в розшук боржника лише в разі відсутності відомостей про його місцеперебування та неможливість їх встановлення обсягом вжитих державним виконавцем заходів.

Згідно з позицією Верховного Суду України, ст.438 ЦПК України є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень незалежно від виду судочинства, а також рішень інших органів та посадових осіб щодо боржників у виконавчому провадженні за будь-якими передбаченими Законом виконавчими документами, примусове виконання яких здійснюється органами ДВС.

В обґрунтування вимог подання щодо необхідності оголошення в розшук боржника ОСОБА_1 , державний виконавець посилається на неможливість встановлення її місцезнаходження, оскільки боржник на виклики державного виконавця не з`являється, місце перебування не повідомляє, за останньою відомою адресою реєстрації та проживання по АДРЕСА_1 відсутній.

Однак, до матеріалів подання державним виконавцем не долучено жодних доказів, які б свідчили про вжиття будь-яких заходів, спрямованих на встановлення місця перебування ОСОБА_1 , зокрема: відсутнє підтвердження здійснення запитів до органів місцевого самоврядування, органів реєстрації місця проживання фізичних осіб на встановлення її місця проживання та місця тимчасового перебування; не вжито заходів отримання інформації про можливі місця перебування боржника від інших учасників виконавчого провадження, у тому числі усно, із подальшою фіксацією отриманих відомостей в актах державного виконавця; не здійснено запити до прикордонних служб на предмет перетинання державного кордону України, отримання закордонного паспорта.

Посилання державного виконавця на те, що боржник на виклики не з`являється суд оцінює критично з огляду на відсутність доказів їх направлення на адресу боржника та отримання ОСОБА_1 Невиконання нею рішення суду по своїй суті не є свідченням того, що їй відомо про наявність виконавчого провадження, а також умисність її дій, пов`язаних з ухиленням від виконання рішення суду.

Наданий державним виконавцем в підтвердження вчинення виконавчих дій, спрямованих на виконання виконавчих листів єдиний доказ акт від 19.02.2019 року суд оцінює критично, оскільки за своєю хронологічністю він не є актуальним станом на момент звернення державного виконавця до суду з поданням, а зазначені в ньому обставини жодними доказами не підтверджені, що викликає у суду сумнів в дійсності таких виконавчих дій загалом.

Доказів, як б свідчили про вжиття державним виконавцем заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження ОСОБА_1 , перевірку дійсної адреси її реєстрації, можливих інших адрес проживання, які б в сукупності свідчили б про обґрунтованість подання, суду не надано.

За даних обставин суд приходить до переконання, що оголошення в розшук боржника не відповідатиме визначеним ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» засадам здійснення виконавчого провадження щодо його справедливості, неупередженості та об`єктивності, а тому в задоволенні подання вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст.СТ.260, 261, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Захаренко К.С. про оголошення в розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її підписання до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Гринь Н.Г.