Справа № 740/4105/18
Провадження № 2/740/155/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2019 року м.Ніжин Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої -судді Ковальової Т.Г.,
за участю секретаря Полєтавкіної М.О.,
представника позивача адвоката Дорошенка Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 янського Ігоря Миколайовича про зміну розміру аліментів,
Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 серпня 2013 року, та стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з нього витрати, понесені нею на професійну правничу допомогу, в розмірі 1800 грн.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з 23 жовтня 2010 року по 15 серпня 2013 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 21 серпня 2013 року з ОСОБА_3 стягнуто на її користь аліменти на сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнутий розмір аліментів на даний час є занадто низьким, потреби дитини зростають і вона не має змоги в повній мірі матеріально утримувати, розвивати, лікувати дитину. Окрім того, відбувається знецінення гривні, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів з ј частки заробітку відповідача до стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Оскільки відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, і хоча, з його слів, він офіційно не працює, проте, він добре заробляє, працюючи неофіційно в м.Києві, а відтак, може надавати допомогу їх спільній дитині.

14 березня 2019 року від представника відповідача адвоката Семенка В.І. нідійшло до суду письмове пояснення, у якому він зазначає, що твердження позивача, заявлені у позовній заяві, про те, що відповідач неофіційно працює в м.Києві і отримує достатні доходи, не відповідає дійсності і не підтверджується жодними доказами.

Крапив ОСОБА_6 І ОСОБА_7 на даний не має постійного місця роботи та існує за рахунок випадкових заробітків. Він повинен сплачувати аліменти на дитину в розмірі 50 відсоків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проти чого він не заперечує.

Представник позивача адвокат Дорошенко Г.М. в судовому засдіданні підтримав позов за викладених в ньому обставин.

Представник відповідача адвокат Семенок В.І. в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про відмову в задоволенні позову.

Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У судовому засіданні встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем.

Рішенням Ніжинського міського суду від 21 серпня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Питання збільшення розміру аліментів регламентовано ст.192 СК України та постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Так, згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач не надала суду належних та допустимих доказів щодо погіршення свого стану здоров`я або матеріального становища та докази щодо поліпшення матеріального становища відповідача, підтвердження того, що відповідач працює, але приховує свої доходи.

Позивач, як на підставу збільшення розміру аліментів на дитину, посилається на внесення змін до законодавства в частині мінімального розміру аліментів на дитину.

В той же час, відповідно до роз`яснень, викладених у абз.3 п.17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року судам необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених судових рішень про їх стягнення.

Крім того, позивач, заявляючи вимоги в порядку ст.192 СК України про зміну розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку боржника, фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів, при цьому, не заявлячи передбачені ч.3 ст.181 СК України вимоги про зміну способу стягнення аліментів.

За вказаних обставин, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про зміну розміру аліментів

Керуючись ст.ст.180, 182, 191, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 янського Ігоря ОСОБА_11 про зміну розміру аліментів відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.