Єдиний унікальний номер справи 229/923/19
Номер провадження 4-с/229/4/2019
У Х В А Л А

Іменем України

03 травня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

в складі:головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Білик О.А.

за участі державного виконавця Кисельовой О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, зацікавлена особа ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 18.02.2019 року звернувся до Дружківського міського суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якої вказав, що 27 липня 2011 року було винесено рішення Дружківського міського суду про стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини його доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

28 січня 2019 року державним виконавцем Дружківського міського ВДВС ГУЮ у Донецькій області було винесено постанову про звернення коштів на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку він особисто не отримував, а про її існування йому стало відомо 08 лютого 2019 року від бухгалтера підприємства на якому він працює.

Відповідно до даной постанови вказано, що утримання проводити у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 09 липня 2017 року.

Йому не зрозуміло на якій підставі старший державний виконавець Кисельова О.О. самостійно змінила розмір аліментів, які стягнуті за виконавчим листом № 2-534, який видано 09 серпня 2011 року на підставі рішення Дружківського міського суду від 27 липня 2011 року з 1/6 частини його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вважає дані дії державного виконавця незаконними, оскільки вона не мала права самостійно змінювати розмір аліментів, які з нього стягуються.

Просить поновити йому строк на подачу скарги; визнати дій старшого державного виконавця Кисельової О.О. протиправними та незаконними; визнати постанову про звернення коштів на заробітну плату, пенсію, стипедію та інші доходи боржника від 28 січня 2019 року - незаконною; скасувати постанову про звернення коштів на заробітну плату, пенсію, стипедію та інші доходи боржника від 28 січня 2019 року.

25 лютого 2019 року скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11 березня 2019 року (а.с.28-29).

11 березня 2019 року до Дружківського міського суду надійшов відзив на скаргу від державного виконавця, відповідно до якого державний виконавець пояснила, що на виконанні у Дружківському міському відділу державної виконавчой служби ГТУЮ у Донецькій області перебуває відкрите виконавче провадження АСВП № 28321971 з виконання виконавчого листа № 2-534 від 29 серпня 2011 року, виданого Дружківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% мінімального розміру аліментів, встановленого законом.

17 квітня 2018 року була винесена постанова про прийняття виконавчого провадження.

Оскільки до відділу не надходили звіти про здійснення відрахування із заробітной плати боржника, державним виконавцем був надісланий запит до підприємства. Згідно отриманого звіту було встановлено, про те, що відрахування здійснюються з порушенням чинного законодавства.

З даною скаргою державний виконавець не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У зв"язку із набранням чинності 08 липня 2017 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами, окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального

розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Внесення змін до СК України, щодо збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для збільшення визначеного судом розміру аліментів у розумінні ст. 192 СК України, оскільки зміна законодавства в частині визначення розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про стягнення.

В даному випадку питання визначення мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з боржника, належить до повноважень державного виконавця.

Згідно ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відтак прийнявши рішення щодо винесення оскаржуванной постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28 січня 2019 року старший виконавець діяв виключно в межах діючого законодавства.

Скаргу ОСОБА_1 просили залишити без задоволення (а.с.32).

Ухвалою від 11 березня 2019 року Дружківський міський суд на виконання клопотання скаржника зобовязав Дружківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, надати в судове засідання: докази відправлення боржнику постанови про звернення стягнення коштів на заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи боржника від 28 січня 2019 року та витяг з журналу вихідної кореспонденції, оформлені належним чином; розрахунок заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.02.2019 року; інформацію щодо перебування боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розшуку або за кордоном (а.с.37-38).

Дані докази, на виконання ухвали Дружківського міського суду від 11 березня 2019 року, надійшли до суду 01 квітня 2019 року та були надіслані для ознайомлення заявнику (а.с.43-48).

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Надав суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності (а.с.8).

Представник Дружківського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_4 у судове засіданя з"явилась, проти задоволення скарги заперечувала, вважає, що дії державного виконавця законні та не має підстав для скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду скарги її було повідомлено належним чином.

Суд, заслухавши представника Дружківського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_4, дослідивши докази, які надані до скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На підставі ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом, що передбачено ст. 449 ЦПК України.

Як вибачається із скарги заявника він оскаржує дії державного виконавця Дружківського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, а саме, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 28 січня 2019 року.

Як вказав заявник у скарзі, що він особисто постанову не отримував, а узнав про її існуванняя від бухгалтера 08 лютого 2019 року. Державний виконавець не спростував дані обставини.

Відповідно до штампу вхідной корреспонденції скарга надійшла до суду 18 лютого 2019 року, тобто у строки передбачені законодавством.

Тому, суд, вважає, що строк подання скарги заявником не пропущено.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, не працює на попередній посаді (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення прав чи свобод заявника.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Під час розгляду скарги, судом встановлено, що 27 липня 2011 року рішенням Дружківського міського суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі даного рішення було видано виконавчий лист № 2-534/2011 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку.

28 січня 2019 року державним виконавцем Дружківського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно даної постанови вказано, що утримання треба проводити у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, починаючи з 09 липня 2017 року (а.с.9-10).

Відповідно до ст. 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Статтею 70 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, у звязку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 71 Закону «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №2037-VІІІ частину другу статті 182 Сімейного Кодексу України змінено та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи зі змісту п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Таким чином, суд, вважає, що дії державного виконавця ґрунтуються на вимогах закону та підстав для визнання її дій неправомірними у суда не має.

Керуючись ст.ст. 10-13, 76-80, 260, 261, 353, 432 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії та бездіяльність державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецької області, зацікавлена особа ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день проголошення ухвали або її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано у нарадчій кімнаті 07 травня 2019 року.

Суддя: А. Л. Гонтар