ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4192/19 Справа № 210/7632/13-ц Суддя у 1-й інстанції -Костенко В.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 22 серпня 2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» , та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ML-311/173/2008, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 25 000 дол. США зі сплатою 13,49% річних за користування кредитом на строк до 22 серпня 2013 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором цього ж дня між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № SR-311/173/2008, відповідно до якого остання зобов`язалася перед банком відповідати у повному обсязі за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань, які виникли з кредитного договору від 22 серпня 2008 року № ML-311/173/2008.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «ОТП Банк» передало (відступило) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за вказаними кредитним та забезпечувальним договорами.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку із чим станом на 10 березня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 2 221 914,60 грн, із яких: тіло кредиту - 20 349,62 дол. США, що еквівалентно 465 946,17 грн.; відсотки за користування кредитними коштами - 519,06 дол. США, що еквівалентно 11 884,94 грн; пеня - 1 744 083,49 грн, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 22 серпня 2008 року № ML-311/173/2008 у сумі 2 221 914,60 грн. У задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності неналежного виконання позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору, в результаті чого утворилася заборгованість, яку вона, незважаючи на вимоги, не погасила. Відмовляючи в позові до поручителя ОСОБА_2 , суд зазначив про те, що набувши право вимоги за договором купівлі-продажу кредитного портфелю, позивач набув право вимоги лише до позичальника, а не до поручителя.

В апеляційній скарзі ТОВ "ОТП Факторинг Україна" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність права позивача вимоги до поручителя ОСОБА_2 , оскільки ст. 1 договору купівлі-продажу кредитного портфелю, передбачено, що до його складу входить право вимоги як до боржника, так і до поручителів щодо сплати загальної суми заборгованості Боржників перед продавцем за кредитними договорами, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму такого боргу, усі та будь-які штрафні санкції (у разі їх наявності) на Дату набрання чинності, а також права, зазначені у ст. 3.3 цього договору. Крім того, позивач не погодився з розміром стягнутого судового збору, оскільки в загальному розмірі ним сплачено судовий збір в сумі 3654,00 грн., в той час як суд першої інстанції стягнув лише 3441,00 грн., сплачений позивачем при поданні позову до суду, тобто на думку представника позивача, судом не враховано доплату позивачем судового збору в сумі 213,00 грн. у зв`язку з поданням ним уточненого позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 22.08.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №МL-311/173/2008, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 25000,00 доларів США на придбання нерухомого майна строком до 22.08.2013 року з відсотковою ставкою на рівні 13,49% річних (а.с. 6-9 т.1).

Відповідно до п. 4 кредитного договору №МL-311/173/2008 від 22.08.2008 року, повернення кредиту та сплати процентів здійснюється шляхом сплати позичальником платежів, що зменшуються; щомісячне погашення кредиту відбувається рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту.

За пунктом 6 вказаного вище договору, інші істотні умови цього договору викладені в частині №2, яка є невід`ємною частиною цього договору.

У пункті 4.1.1.частини №2 кредитного договору №МL-311/173/2008 від 22.08.2008 року сторони погодили, що за порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань за кожний день прострочки; зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум (а.с. 7-9 т.1).

Згідно п. 4.1.2. вказаного вище кредитного договору, за прострочення виконання зобов`язань понад 15 (п`ятнадцять) календарних днів позичальник крім пені передбаченої в п. 4.1.1 договору сплачує банку додатково штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов`язань, але не менше 25,00 гривень.

Відповідно до п. 4.1.3. кредитного договору, за прострочення виконання зобов`язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу передбачених в п. 4.1.1.-4.1.2. договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобов`язань, але не менше 50,00 гривень.

Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений договір поруки №SR-311/173/2008 від 22.08.2008 року, відповідно до якого остання прийняла на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 всіх боргових зобов`язань перед «Банком» за кредитним договором №МL-311/173/2008 від 22.08.2008 року (а.с. 13 т.1).

У підпункті «а» пункту 2.1 договору поруки передбачено, що порукою забезпечено, зокрема, зобов`язання боржника повернути кредитору повну суму отриманих боржником кредитних коштів не пізніше 22.08.2013 року.

Також встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю, укладеного 12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», останнє прийняло право вимоги за кредитним договором МL-311/173/2008 від 22.08.2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП БАНК, правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 (п. 1468 додатку №1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року (а.с. 23-35, 36-37 т.1).

Згідно п. 3.1 договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року, в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець продає (переуступає) покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку №1 до цього договору), а покупець приймає такий кредитний портфель та зобов`язується сплатити на користь продавця винагороду.

Відповідно до змісту ст. 1 договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року, відступлення права на кредитний портфель передбачає відступлення права вимоги кредитора до боржників та їх поручителів.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з повернення кредитних коштів, за договором №МL-311/173/2008, станом на 10.03.2015 року, нарахована заборгованість у розмірі 2221914,60 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 20349,62 дол., що в гривневому еквіваленті становить 465946,17 грн., заборгованість по відсоткам складає 519,06 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 11884,94 грн., заборгованість по пені - 1744083,49 грн.; наявність та розмір заборгованості підтверджуються представленими позивачем відповідними розрахунками, які здійснені у відповідності до умов кредитного договору, та довідками щодо курсу долара до гривні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що У зв`язку з не виконанням зобов`язань за Кредитним договором № МL-311/173/2008, станом на 10.03.2015 р. існує заборгованість у розмірі 2 221 914,60 грн. (два мільйона двісті двадцять одна тисяча дев`ятсот чотирнадцять гривень 60 копійок), а саме: заборгованість по кредиту складає 20 349,62 дол. США (двадцять тисяч триста сорок дев`ять доларів США 62 цента), що в гривневому еквіваленті, відповідно до курсу НБУ становить 465 946,17 грн. (чотириста шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок шість гривень 17 копійок); -заборгованість по відсоткам складає 519,06 дол. США (п`ятсот дев`ятнадцять доларів США 06 центів), що в гривневому еквіваленті, відповідно до курсу НБУ становить 11 884,94 грн. (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 94 копійки); -заборгованість по пені складає 1 744 083,49 грн. (один мільйон сімсот сорок чотири тисячі вісімдесят три гривні 49 копійок). Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від «12» листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором МL-311/173/2008 від 22.08.2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП БАНК (Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк») та ОСОБА_1 (Пункт 1468 Додатку № 1 до договору купівлі - продажу кредитного портфелю від «12» листопада 2010 року. За вищеназваним договором купівлі- продажу кредитного портфелю позивач набув тільки право вимоги до сторони кредитного договору ( позичальника), але не до майнового поручителя , оскільки кредитний договір та договір поруки не є тотожніми за своєю правовою суттю і автоматично , тобто без укладення відповідних договорів ( договору) про передачу права вимоги і до майнових поручителів ( поручителя), позивач не може звертатися до суду з таким позовом, заявлені вимоги до відповідача ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Суд першої інстанції обґрунтовано визначив, що мало місце порушення відповідачем умов кредитного договору, що полягало у невиконанні договірних зобов`язань у визначений договором строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 та ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов`язаний із боржником певними зобов`язальними відносинами, є самостійним суб`єктом у відносинах із кредитором.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи договір поруки було укладено на забезпечення виконання боржником зобов`язань за кредитним договором зокрема, зобов`язання боржника повернути кредитору повну суму отриманих боржником кредитних коштів не пізніше 22.08.2013 року, а згідно п. 4.1 договору поруки цей договір діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором, тобто строк дії договору поруки не встановлено.

Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості, останній платіж боржником здійснено було 27 червня 2012 року, тоді як банк звернувся із позовом лише 09 жовтня 2013 року, тобто банком пропущено шестимісячний строк для звернення до суду із вимогою до поручителя.

Жодних доказів того, що між ПАТ "ОТП Банк" та поручителем в межах шестимісячного строку укладались додаткові угоди з приводу заборгованості по кредиту матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову до поручителя, оскільки порука по даному зобов`язанню припинена.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко