Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 711/10368/2012

провадження № 61-33243св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А.С., Усика Г.І.,

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариство «Дельта Банк» на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року у складі судді Розман М. М. та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року у складі колегії суддів: Куштана Б. П., Джуги С. Д., Мацунича М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заява мотивована тим, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2010 року у цивільній справі № 2-1438/10 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») стягнуто солідарно з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 18 лютого 2008 року в сумі 654 383,88 грн, 1 700,00 грн судового збору та 120,00 грн збору за інформаційно-технічне забезпечення.

На виконання цього рішення, 26 жовтня 2010 року Тячівським районним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

05 листопада 2010 року державним виконавцем Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1438/10 (ВП № 22374069).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні), зокрема і право вимоги за кредитним договором від 18 лютого 2008 року № 0.

В серпні 2016 року при перевірці інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, представником банку було виявлено, що 11 серпня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову ВП № 22374069 про повернення виконавчого документа стягувачу, а оригінал виконавчого листа, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області від 23 вересня 2010 року № 2-1438/10 стягувач ПАТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» не передавав.

Заявник вважає, що оригінал виконавчого листа був втрачений.

Крім того, заявник зазначає, що після винесення постанови про повернення виконавчого документа, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання був перерваний та міг би бути пред`явлений до виконання у строк визначений законом, але у зв`язку із його втратою, строк пред`явлення виконавчого листа для повторного пред`явлення пропущений.

З урахуванням наведеного ПАТ «Дельта Банк» просило замінити сторону у справі його правонаступником, видати дублікат виконавчого листа та поновити строк пред`явлення цього виконавчого документа до виконання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що підстави для заміни сторони у справі відсутні, оскільки 05 грудня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» вже звертався до Тячівського районного суду Закарпатської області із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у цій справі та ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 січня 2013 року цю заяву задоволено. Копію ухвали надіслано заявникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Крім того сама по собі відсутність відповіді на письмовий запит заявника до ПАТ «УкрСиббанк» про рух виконання рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2010 року у цивільній справі № 2-1438/10 ще не свідчить про втрату виконавчого листа і не є беззаперечною підставою для видачі його дубліката. Водночас заявником у цій справі не зазначено і не надано жодних доказів, які б достовірно підтверджували факт втрати виконавчого листа у цій справі.

У зв`язку з цим також відсутні підстави для задоволення похідної вимоги заявника про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилено.

Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, при його постановленні повно і всебічно встановлено обставини справи й визначено правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правильно застосовано норми процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У касаційній скарзі, поданій 19 червня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги його заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновок судів першої та апеляційної інстанцій про отримання стягувачем виконавчого листа у цій справі після його повернення виконавчою службою є помилковим, адже відповідне повідомлення про його отримання у матеріалах справи відсутнє, що підтверджується відповідними доказами.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

31 травня 2018 року матеріали справи № 711/10368/2012 та касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ у справі за заявою ПАТ «Дельта Банк» передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзивів (заперечень) на касаційну скаргу не надходило.

Ухвалою Верховного Суду від 15 травня 2018 року закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» в частині вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга в частині вирішення питання про заміну сторони у справі та видачу дублікату виконавчого документа підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій в цій частині - без змін, оскільки вони постановлені з додержанням норм процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2010 року у цивільній справі № 2-1438/10 на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто солідарно з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 18 лютого 2008 року в сумі 654 383,88 грн, 1 700,00 грн судового збору та 120,00 грн збору за інформаційно-технічне забезпечення.

На виконання цього рішення, 26 жовтня 2010 року Тячівським районним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

05 листопада 2010 року державним виконавцем Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1438/10 (ВП № 22374069).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (про заміну кредитора у зобов`язанні), зокрема і право вимоги за кредитним договором від 18 лютого 2008 року № 0.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 січня 2013 року змінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні № 29527336 від 28 листопада 2011 року з виконання виконавчого листа № 2-1438/10 виданого 26 жовтня 2010 року Тячівським районним судом Закарпатської області.

В серпні 2016 року при перевірці інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, представником банку було виявлено, що 11 серпня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову ВП № 22374069 про повернення виконавчого документа стягувачу, а оригінал виконавчого листа, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області від 23 вересня 2010 року № 2-1438/10 стягувач ПАТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» не передавав.

05 грудня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» вже звертався до Тячівського районного суду Закарпатської області з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у цій справі та ухвалою Тячівського районного суду від 25 січня 2013 року цю заяву задоволено. Копію ухвали надіслано заявникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 41-42, 68-71).

30 травня 2016 року до Тячівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області (далі - Тячівський РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області) було направлено запит про надання інформації стосовно знаходження цього виконавчого провадження та було отримано відповідь за № 01-14/12623 від 18 вересня 2016 року у якій вказано, що 18 квітня 2013 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 23 жовтня 2013 року державним виконавцем в порядку пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та надіслано на адресу стягувача.

Інших будь-яких відомостей щодо руху виконавчого документа сторонами не надано.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, в редакції чинній на час звернення до суду з заявою, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з частиною першою статті 378 ЦПК України 2004 року у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною другою статті 368 ЦПК України 2004 року передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Згідно з частиною першою статті 370 ЦПК України 2004 року замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або подання державного виконавця видати його дублікат.

Вирішуючи питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для вирішення цього питання, з урахуванням наданих учасниками справи доказів у їх сукупності, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви в цій частині з підстав, викладених в ухвалі суду.

Відмовляючи у заміні сторони виконавчого провадження, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано виходили з того, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 січня 2013 року була проведена заміна сторони стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2010 року.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції та перевіряючи доводи апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» обґрунтовано зауважив, що 18 квітня 2013 року державним виконавцем Тячівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана боржникові для самостійного виконання. 23 жовтня 2013 року державним виконавцем Тячівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та надіслано такий на його адресу. Повторно цей документ на виконання до Тячівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області у не надходив.

Апеляційний суд критично оцінив доводи заявника про те, що виконавчий документ було повернуто стягувачу постановою про повернення виконавчого документа без будь-якого підтвердження, оскільки заявник як учасник виконавчого провадження має бути сам зацікавлений у тому, щоб мати достатні відомості про виконавчий документ, який знаходиться на виконанні.

Виконавчий документ було видано у 2010 році і виконавче провадження було відкрито спочатку в 2010 році Після заміни сторони у виконавчому провадженні 18 квітня 2013 року було знову відкрито виконавче провадження. Це дає підстави вважати, що виконавчий документ пред`являвся до виконання повторно в 2013 році.

Суд першої інстанції в частині вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа, з висновками якого також погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів втрати оригіналу виконавчого документа. У цій категорії справ обов`язок доказування втрати оригіналу виконавчого документа належить саме стягувачу.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Оскільки інші доводи касаційної скарги, є ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким суд надав належну оцінку, Верховний Суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, серія A № 303-A, параграф 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), рішення від 27 вересня 2001 року, № 49684/99, параграф 32).

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо відсутні підстави для їх скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариство «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні та видачу дубліката виконавчого листа залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
Г. І. Усик