Справа № 128/740/19
РІШЕННЯ

Іменем України

10 травня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участю секретаря Жигарової Д.О.

без участі сторін по справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 26 січня 2003 року вона з відповідачем по справі зареєстрували шлюб в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Вінницької області. Від спільного проживання у шлюбі мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач також зазначає, що діти живуть разом з нею та знаходяться на її утриманні.

Відповідач ухиляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, хоч є працездатним, має добрий стан здоров`я, не зобов`язаний до виплати аліментів будь- кому, а тому має можливість заробляти кошти та надавати їх на утримання дітей.

За вказаних обставин позивач ОСОБА_1 просить суд стягувати з ОСОБА_5 в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі по 1/5 частці на кожну дитину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання сторони по справі не з`явились, однак, попередньо подали суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 26 січня 2003 року зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 120, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 ( а.с.4).

Від спільного проживання у шлюбі подружжя ОСОБА_9 має троє дітей:

-доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 22.05.2003 року ( а.с.6);

- доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 06.07.2011 року ( а.с.7);

- доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 від 07.04.2014 року ( а.с.8).

Діти живуть з матір`ю, позивачкою по справі ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Відділом соціального захисту населення Вороновицької селищної ради №326 від 18.03.2019 ( а.с.5).

Судом встановлено, що сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі.

Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дітей між сторонами не досягнуто.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із матеріалів справи вбачається, що діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає коштів на утримання дітей та не бере участі у їх утриманні в натуральній формі.

Крім того, судом встановлено, що відповідач має добрий стан здоров`я, не зобов`язаний до виплати аліментів будь- кому.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що діти сторін проживають із позивачем, на утриманні відповідача не перебувають інші особи, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/5 частини від доходу, що не є надмірним з точки зору звичайних, найнеобхідніших потреб неповнолітніх дітей.

На думку суду, визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб неповнолітніх дітей та достатній рівень життя, який їм гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, котрий зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей, а також беручи до уваги, що він повністю визнав позовні вимоги, тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними і підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81 ,89, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст.180, ч.3 ст. 181, 182, ч.1 ст. 184 ч.1 Сімейного кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Вінниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ідентифікаційний код № НОМЕР_6 , яка проживає за аресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітній дітей:

-доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частки усіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.03.2019 року до досягнення нею повноліття;

- доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/5 частки усіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 26.03.2019 року до досягнення нею повноліття;

- доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/5 частки усіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття починаючи стягнення з 26.03.2019 року до досягнення нею повноліття;

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Ганкіна