20.02.2019 Справа № 756/2554/16-ц
Справа пр. №2-з/756/50/19
ун. №756/2554/16-ц
У Х В А Л А

20 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Національної поліції України Головного управління Національної поліції у м. Києві, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Органу приватизації державного житлового фонду Управління житлового комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання недійсним житлового ордера, свідоцтва про право власності на квартиру, часткового скасування розпоряджень та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, про виселення без надання іншого житлового приміщення, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Національної поліції України Головного управління Національної поліції у м. Києві, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Органу приватизації державного житлового фонду Управління житлового комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання недійсним житлового ордера, свідоцтва про право власності на квартиру, часткового скасування розпоряджень та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, про виселення без надання іншого житлового приміщення.

19 лютого 2019 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 21,20 кв.м, яка не належить на праві власності ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про право власності від 27 листопада 2015 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (т. 1, а. с. 44).

У заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову відсутні посилання на докази, які б свідчили, що ОСОБА_4 вчиняє будь-які дії, спрямовані на відчуження чи підготовку до відчуження квартири АДРЕСА_1.

Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, у зв'язку з чим необхідно накласти арешт на згадану квартиру.

Зважаючи на викладене, підстави для забезпечення позову відсутні.

Суддя роз'яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Національної поліції України Головного управління Національної поліції у м. Києві, Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Органу приватизації державного житлового фонду Управління житлового комунального господарства Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання недійсним житлового ордера, свідоцтва про право власності на квартиру, часткового скасування розпоряджень та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, про виселення без надання іншого житлового приміщення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук