У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2019 року року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипки О.І.

при секретарі Ковтуненко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, в якій представник позивача просить накласти арешт на автомобіль «KIA RIO», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що належить відповідачу ОСОБА_3, який є предметом спору, а також заборонити його відчуження до закінчення розгляду справи судом.

В своїй заяві позивач посилається на те, що місцезнаходження спірного автомобіля невідомо, а невжиття заходів забезпечення позову у випадку його задоволення може ускладнити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 07.11.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується:

накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

забороною вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Відповідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, як вбачається з позовної заяви, предметом позову є поділ майна подружжя, а саме автомобіля «KIA RIO», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що належить відповідачу та перебуває у її користуванні.

Співвідносячи негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, суд приходить до висновку, що забезпечення позову у виді накладення арешту на автомобіль, не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Разом з тим, застосування такого виду забезпечення позову, як заборона відчуження спірного автомобіля до вирішення спору по суті, тобто виду забезпечення позову, який передбачено п.2 ч.1 статті 150 ЦПК України, є цілком достатнім для забезпечення можливості виконання судового рішення і, в той же час, не створить ризику заподіяння непомірної шкоди.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити відчуження у будь-який спосіб автомобіля «KIA RIO», 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20 лютого 2019 року.

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1.

Боржник: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, адреса: АДРЕСА_2.

Суддя: