П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 травня 2019 року місто Київ

справа № 753/15849/18

провадження: 22-ц/824/5352/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - ШкоріноїО.І., суддів - Поливач Л.Д., Мазурик О.Ф.,

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова»

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану адвокатом БабенкоЮрієм Сергійовичем,

на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 24 січня 2018 року, ухвалене у складі судді Цимбал І.К.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року позивач ТОВ «Новобудова» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30 листопада 2007 року Головним управлінням житлового забезпечення КМДА на підставі наказу від 22 листопада 2007 року за № 2063-С/КІ, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 7 грудня 2007 року за реєстровим номером 43353.

Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 142 від 16 червня 2002 року будинок АДРЕСА_2 був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Відповідно до акту прийому-передачі квартири інвестору від 14 серпня 2002 року, підписаного ОСОБА_2, останній зобов'язався нести відповідальність за охорону своєї квартири та сплачувати комунальні послуги. В будинку безперебійно надаються житлово-комунальні послуги.

Відповідач користується житлово-комунальними послугами, однак не сплачує за них. Внаслідок неналежного виконання своїх обов'язків у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за період з 1 серпня 2015 року по 1 червня 2018 року в розмірі 22743 грн.97 коп.

Крім того, позивач посилався на те, що оскільки відповідає має невиконане перед позивачем грошове зобов'язання, тому повинен нести відповідальність передбачену ст..625 ЦК України, інфляційні втрати та три проценти річних підлягають нарахуванню на всю суму невиконаних зобов'язань, починаючи з квітня 2010 року.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 24 січня 2019 року позовні вимоги ТОВ «Новобудова» задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Новобудова» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 22743 грн.97 коп., 3 % річних в розмірі 5014 грн.52 коп. та індекс інфляції в розмірі 19455 грн.52 коп., а всього стягнуто 47214 грн.01 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням, представником ОСОБА_2 - адвокатом БабенкоЮ.С. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилається на те, що висновки суду є незаконними та необґрунтованими. Суд першої інстанції не встановив факт надання позивачем житлово-комунальних послуг відповідачу, та правильність нарахування заборгованості згідно з існуючими тарифами. На думку апелянта, надані позивачем договори, укладені з підрядними організаціями, неможливо вважати належними доказами, що підтверджують надання позивачем житлово-комунальних послуг, оскільки жодних доказів, які б свідчили про фактичне виконання вказаних договорів, тобто, про фактичне надання зазначених у таких договорах послуг мешканцям будинку, що за адресою: м.Київ, пр.Бажана, 5-г, не надано.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Новобудова» просив апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Бабенко Ю.С. залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що позивачем дотримано всі вимоги чинного законодавства України в сфері житлово-комунальних послуг щодо надання якісних послуг споживачу - співвласнику багатоквартирного будинку - ОСОБА_2 Відсутність актів виконаних робіт до договорів з підрядними організаціями не свідчить про ненадання або неякісне надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 142 від 16 червня 2004 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 був переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. Відповідно до авізо № 207 від 1 листопада 2004 року АТ ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «Новобудова» на баланс для зарахування в основні фонди будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності від 30 листопада 2007 року на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення за № 2063-С/КІ та зареєстрованим в реєстрі за № 43353.

21 березня 2013 року позивач рекомендованим листом направив на адресу відповідача договір № 5г/12к про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та договір № 5г/12 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з додатком. Відповідач відмовляється укладати договори, однак продовжує користуватися житлово-комунальними послугами.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 18 лютого 2014 року позовні вимоги ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Новобудова» 37020 грн.52 коп. - заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з липня 2009 року по січень 2014 року. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 11 червня 2014 року частково змінено рішення Дарницького районного суду м.Києва від 18 лютого 2014 року, та зменшено суму заборгованості з 37020 грн.52 коп. до 31709 грн.87 коп.

Відповідно до Постанови державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м.Києві від 28 липня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 20 липня 2017 року, позовні вимоги ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 10496 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн.

Крім того, судом установлено, що між сторонами у відповідності з вимогами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виникли договірні відносини.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті за надані житлово-комунальні послуги не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 22743 грн.97 коп. за період з серпня 2015 року по грудень 2018 року, включно.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ТОВ «Новобудова» надаються послуги, а на ОСОБА_2 покладається обов'язок щодо їх сплати. Однак відповідач свої обов'язки не виконує, у зв'язку за період з серпня 2015 року по червень 2018 року утворилась заборгованість в сумі 22743 грн.97 коп., яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 в судовому порядку. Оскільки між сторонами існує грошове зобов'язання, позивач має право нараховувати на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам та вимогам матеріального права

Установлено, що будинок АДРЕСА_1 відповідно до рішення Правління АТ ХК «Київміськбуд» № 142 від 16 червня 2004 року передано для експлуатації та обслуговування ТОВ «Новобудова».

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини. Встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 18 лютого 2014 року, зміненого рішенням Апеляційного суду м.Києва від 11 червня 2014 року, з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з квітня 2010 року по липень 2014 року, а рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 20 липня 2017 року та постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року, з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Новобудова» стягнуто заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з січня 2014 року по липень 2015 року.

Цими судовими рішеннями встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, ОСОБА_2 є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, централізованого опалення, гарячого водопостачання, водовідведення, холодного водопостачання, які надаються ТОВ «Новобудова».

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості за надані позивачем відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

З розрахунку заборгованості убачаться, що за період з серпня 2015 року по грудень 2018 року (включно) позивачем надавалися відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території та нараховувалася плата за надані послуги , яка була розрахована з урахуванням загальної площі квартири та Тарифів на послуги з утримання будинку, що затверджені Розпорядженнями Київською міською державною адміністрацією № 273 від 5 березня 2013 року, № 633 від 26 травня 2017 року, № 1207 від 5 жовтня 2017 року № 937 від 1 червня 2018 року.

За спірний період з серпня 2015 року по грудень 2018 року ( включно) вартість наданих позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території складає 22 743 грн.97 коп., які не були оплачені відповідачем.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позивачем не доведено факт надання споживачам, в тому числі і відповідачу, послуг з утримання будинку та прибудинкової території, оскільки не надані акти виконаних робіт на виконання укладених договорів з підрядними організаціями, є безпідставними, виходячи з наступного.

Формою контролю споживача за якісними та кількісними показниками житлово-комунальних послуг є акт - претензія.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менше як два споживачі. Акт-претензія подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову у задоволенні його претензій.

Належних та допустимих доказів на підтвердження не надання або надання неякісних послуг за спірний період відповідачем, у передбаченому ст.ст. 12, 81 ЦПК України порядку, суду не надано.

Саме по собі посилання відповідача на відсутність актів виконаних робіт до договорів з підрядними організаціями, а також відсутність додаткових договорів про пролонгацію основного договору, укладеного між ТОВ «Новобудова» та підрядною організацією, не може свідчити про ненадання або неякісне надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Установивши, що відповідач не сплачує вартість наданих йому позивачем послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, зокрема, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних з відповідача як боржника, який прострочив виконання зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, є законним і обґрунтованим.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності та необґрунтованості висновків суду першої інстанції про стягнення грошових сум, розрахованих у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з'ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану адвокатом Бабенко Юрієм Сергійовичем, - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 24 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

О.Ф. Мазурик