Справа № 461/3220/19
Провадження № 6/461/88/19
УХВАЛА

06.05.2019 року, Галицький районний суд м.Львова в складі: головуючого судді Мисько Х.М., при секретарі Карваш О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Рибчак А.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Шевченківського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області Рибчак А.М. звернувся до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника - громадянина України: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом №462/1548/18, виданого 30.07.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 109 209,87 грн.

В обґрунтування подання покликається на те, що боржник ухиляється від виконання рішення, не вживає заходів щодо виконання такого за рахунок належного їй майна і доходів, що призвело до вжиття відносно неї заходів примусового виконання.

Головний державний виконавець Шевченківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Рибчак А.М. в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав клопотання в якому просить розглядати дане подання без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавче провадження 57573933 з виконання виконавчого листа №462/1548/18, виданого 30.07.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 109 209,87 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Постановою головного державного виконавця Рибчак А.М. від 07.11.2018 року на все майно боржника накладено арешт.

24.01.2019 року головним державним виконавцем Рибчак А.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника - ОСОБА_1

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, належне боржнику на праві власності.

Також встановлено, що ОСОБА_1 одержує доходи в ГУПФУ у Л/о, однак, згідно відповіді ГУПФУ у Л/о, стягнення на кошти не може бути звернено, оскільки боржник отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Крім цього, відповідно до п.2 розділу XIIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року, подання державного виконавця щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України серед іншого повинно містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань (зобов`язань боржника - юридичної особи).

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні. Законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Верховний Суд України у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року зазначає: «Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо)».

Разом з тим, в матеріалах подання, представлених суду, не міститься жодних доказів, які б свідчили про ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду та того, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, оскільки відсутні докази отримання нею викликів про явку до Шевченківського ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області та постанови про відкриття виконавчого провадження, а також, відсутні докази, які підтверджують одержання боржником усіх інших документів, що виносились у процесі виконання судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІІ вищевказаної Інструкції, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

Незважаючи на положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка чітко встановлює вимоги щодо оформлення подання та забезпечення його належними доказами, державним виконавцем такі виконано не повністю, що свідчить також і про передчасність звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Враховуючи те, що у відповідності до ст.5 ЦПК України, суд здійснюючи правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у задоволенні подання, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

Керуючись ст.ст.5, 217, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року суд, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Рибчак А.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Х.М. Мисько