ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» травня 2019 року

м. Харків

справа № 643/15151/18-ц

провадження № 22ц/818/2100/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

учасники справи:

позивач - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 січня 2019 року в складі судді Єрмак Н.В.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми грошової допомоги.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 зверталася до Управління із заявами від 12 грудня 2014 року, 16 червня 2015 року, 12 грудня 2015 року, 07 червня 2016 року про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщувалися з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг.

Керуючись Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (зі змінами та доповненнями) ОСОБА_1 , відповідно до наданих нею документів, рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 12 грудня 2014 року призначена виплата адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг на склад сім`ї: ОСОБА_1 (догляд за дитиною до 3-х років) розмір призначеної допомоги становив 442,00 грн., ОСОБА_2 (дитина до 18 років) - 884,00 грн., ОСОБА_3 (дитина до 18 років) - 884,00 грн. Загальна сума допомоги на сім`ю, призначена з 12 грудня 2014 року по 11 червня 2015 року становила 2210,00 грн.

В подальшому рішенням від 16 червня 2015 року продовжено виплату допомоги з 12 червня 2015 року по 11 грудня 2015 року в розмірі 2210,00 грн.; рішенням від 30 січня 2016 року продовжено виплату допомоги з 12 грудня 2015 року по 03 червня 2016 року в розмірі 2210,00 грн.; рішенням від 07 червня 2016 року продовжено виплату допомоги з 07 червня 2016 року по 03 грудня 2016 року в розмірі 2210,00 грн.; рішенням від 08 вересня 2016 року зроблено перерахунок в межах терміну призначення з урахуванням виплаченого (зміна категорії заявника у зв`язку з працевлаштуванням ОСОБА_1 з 01 вересня 2016 року) з 01 вересня 2016 року по 06 грудня 2016 року в розмірі 2210,00 грн.

Зазначив, що 01 березня 2018 року до Управління надійшла заява ОСОБА_1 про надання статусу та призначення адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі з березня 2018 року.

При розгляді звернення ОСОБА_1 виявлено, що в заяві від 12 грудня 2014 року про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщувалися з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 вказано, що її чоловік ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а також зазначила, що ні в неї, ні в її чоловіка в інших регіонах у власності іншого житла немає.

До заяви від 12 грудня 2014 року надавався договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 02 жовтня 1986 року на ім`я ОСОБА_5 , який свідчить тільки про те, що у її чоловіка на той час не було права власності на нерухоме майно.

Зазначив, що при отриманні Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта виявлено, що у ОСОБА_4 , чоловіка ОСОБА_1 , знаходиться у приватній спільній сумісній власності (частка власності 1/1) житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 25 лютого 2012 року, виданого виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області на підставі рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 12 вересня 2012 року № 0686, про що ОСОБА_1 не було зазначено при заповненні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг.

Вказав, що за повідомленням Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних допомог переплата грошової допомоги за період з 12 грудня 2014 року по 03 червня 2016 року, з 07 червня 2016 року по 12 грудня 2016 року склала 51 892,23 грн.

Зазначив, що права на отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, у ОСОБА_1 не було з самого початку.

Просив стягнути з ОСОБА_1 надмірно виплачену грошову допомогу в розмірі 51 892,23 грн. на рахунок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14 січня 2019 року позов Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на рахунок Обласного центру по нарахування та здійсненню соціальних виплат переплачену суму державної соціальної допомоги в розмірі 51 892,23 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовної заяви Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі; не звернув уваги на те, що позовна заява містить предмет та обставини, які раніше судом вже досліджувалися та з приводу яких наявне судове рішення, яке набрало законної сили, тому провадження у справі необхідно закрити; що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт того, що нею, при поданні заяв про призначення грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі, були приховані відомості, необхідні для призначення такої допомоги; що м. Ізюм Харківської області відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

09 квітня 2019 року від Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Управління вважав, що рішення суду є законним, а апеляційна скарга - необгрунтованою. При цьому зазначив, що місто Ізюм в переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення не зазначено, тому ОСОБА_1 при заповненні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги повинна була вказати, що у власності її чоловіка знаходиться нерухоме майно.

Частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду - скасувати.

Рішення суду першої інстанції, мотивовано тим, що ОСОБА_1 необґрунтовано отримувала адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки її чоловік ОСОБА_4 має на праві власності нерухоме майно, що розташоване в м. Ізюм Харківської області, тобто не на окупованій території України та не на лінії зіткнення.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можливо погодитися повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 зверталася до Управління із заявами від 12 грудня 2014 року, 16 червня 2015 року, 12 грудня 2015 року, 07 червня 2016 року про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до довідки № від 04 грудня 2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно проживали по АДРЕСА_2 і перемістилися з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в АДРЕСА_3 .

Як вбачається з свідоцтва про шлюб 14 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 272.

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 12 грудня 2014 року призначено виплату адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг на склад сім`ї: ОСОБА_1 (догляд за дитиною до 3-х років) розмір призначеної допомоги - 442,00 грн., ОСОБА_2 (дитина до 18 років) - 884,00 грн., ОСОБА_3 (дитина до 18 років) - 884,00 грн.

Рішенням від 16 червня 2015 року продовжено виплату допомоги з 12 червня 2015 року по 11 грудня 2015 року в розмірі 2210,00 грн. (а. с. 16).

Рішенням від 30 січня 2016 року продовжено виплату допомоги з 12 грудня 2015 року по 03 червня 2016 року в розмірі 2210,00 грн. (а. с. 24).

Рішенням від 07 червня 2016 року продовжено виплату допомоги з 07 червня 2016 року по 03 грудня 2016 року в розмірі 2210,00 грн. (а. с. 29).

Рішенням від 08 вересня 2016 року зроблено перерахунок в межах терміну призначення з урахуванням виплаченого (зміна категорії заявника у зв`язку з працевлаштуванням ОСОБА_1 з 01 вересня 2016 року) з 01 вересня 2016 року по 06 грудня 2016 року в розмірі 2210,00 грн. (а. с. 31).

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 30 вересня 2015 року та 24 лютого 2016 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_3 . Відомості про майно, що перебуває у власності, володінні чи користуванні сім`ї (житлове приміщення, квартира (будинок), земельні ділянки, паї, транспортні засоби), про додаткові джерела існування та відомості про покупку або оплату послуг, вартість яких перевищує десятикратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї у актах відсутні (а. с. 17, 25).

Відповідно до наказу № 166-К від 01 вересня 2016 року ОСОБА_1 , як підсобний робітник, приступила до виконання своїх обов`язків з 01 вересня 2016 року після відпустки по догляду за дитиною (а. с. 30).

Як вбачається з довідки № 8281/02 від 13 грудня 2016 року ОСОБА_1 перебувала на обліку у відділі соціальних допомог Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради та отримувала допомогу при народженні дитини ОСОБА_3 . Допомога призначалася на підставі заяви ОСОБА_1 від 30 грудня 2013 року на період з 01 листопада 2013 року по 30 листопада 2017 року (а. с.32).

Відповідно до наказу № 57 від 27 грудня 2016 року скасовано дію семи довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб на підставі пункту 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», серед яких значилася і ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що їй була призначена допомога при народжені дитини з 01 листопада 2013 року по 30 листопада 2017 року.

З повідомлення Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних допомог № 28 від 06 січня 2017 року вбачається, що переплата ОСОБА_1 за період з 12 грудня 2014 року по 03 червня 2016 року, з 07 червня 2016 року по 06 грудня 2016 року становить 51 892, 23 грн., у зв`язку з чим необхідно вирішити питання про погашення переплати.

Як вбачається з рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради звернувся до ОСОБА_1 про стягнення суми грошової допомоги на тій підставі, що вона не повідомила Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради про оформлення допомоги при народженні дитини, у задоволенні якого судом відмовлено.

01 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради із заявою про надання статусу призначення адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі з березня 2018 року, при розгляді якої Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради здійснено контроль та виявлено, що у ОСОБА_4 , чоловіка ОСОБА_1 , знаходиться у приватній спільній сумісній власності (частка власності 1/1) житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , про що ОСОБА_1 не зазначено при заповненні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату жилого-комунальних послуг.

Як вбачається з ухвали Московського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2018 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради звертався до суду із заявою про перегляд рішення Московського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми грошової допомоги, за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що після ухвалення рішення суду стали відомі обставини, які є істотними для справи, а саме у чоловіка ОСОБА_1 виявлено майно, про яке не було відомо під час винесення рішення, у задоволенні якої відмовлено.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну адресну допомогу за правилами, встановленими Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку встановлена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 Порядку (в редакції станом на момент звернення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради із позовом) передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

При цьому пунктом 6 Порядку (в редакції станом на момент звернення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради із позовом) передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Проте, в редакції Порядку станом на момент звернення ОСОБА_1 із заявами про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, а саме 12 грудня 2014 року та 16 червня 2015 року, пунктом 2 передбачалося, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

В редакції Порядку станом на момент звернення ОСОБА_1 із наступними заявами, а саме 12 грудня 2015 року та 07 червня 2016 року, пунктом 2 передбачалося, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Разом з тим, пунктом 6 Порядку (станом на момент звернення ОСОБА_1 із заявами про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, а саме 12 грудня 2014 року, 16 червня 2015 року, 12 грудня 2015 року, 07 червня 2016 року) передбачалося, що грошова допомога не призначається у разі, коли, зокрема, будь-хто із членів сім`ї має у володінні (власності) житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції.

Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року у відповідності до пункту 5 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Дія вказаного розпорядження зупинена згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05 листопада 2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02 грудня 2015 року визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року та розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05 листопада 2014 року; на виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, з якого вбачається, що м. Ізюм Харківської області та деякі населені пункти, віднесені до Ізюмського району Харківської області визначені населеними пунктами, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до пункту 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 не повідомляла Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради про наявність у її чоловіка ОСОБА_4 на праві спільної приватної власності 1/1 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що станом на 12 грудня 2014 року та 16 червня 2015 року, коли ОСОБА_1 зверталася до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради із заявами про призначення адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі, дія розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, яким затверджувався перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, зупинялася. Тому, вона зобов`язана повідомити уповноважений орган про наявність у її чоловіка у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 незаконно отримувала щомісячну адресну допомогу в період з 12 грудня 2014 року до 12 грудня 2015 року, оскільки подаючи заяви про призначення такої допомоги, не вказувала про наявність у її чоловіка на праві приватної спільної сумісної власності вищевказаного житлового будинку.

За період з 12 грудня 2014 року до 12 грудня 2015 року їй неправомірно виплачено кошти в загальній сумі 26 520,00 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради

Щодо звернень ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради із заявами про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання від 12 грудня 2015 року та 07 червня 2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Положенням пункту 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року (в редакції станом на момент звернення ОСОБА_1 із заявами про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, а саме 12 грудня 2015 року та 07 червня 2016 року), вимагалися відомості про наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки положенням зазначеного Порядку, редакція якого неодноразово змінювалася та не врахував, що на момент звернення із відповідними заявами, а саме від 12 грудня 2015 року та 07 червня 2016 року у ОСОБА_1 не виникало обов`язку повідомляти про наявність у власності члена сім`ї житлового приміщення, розташованого у районі проведення антитерористичної операції, оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02 грудня 2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, з якого вбачається, що м. Ізюм Харківської області та деякі населені пункти, віднесені до Ізюмського району Харківської області визначені населеними пунктами, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Виходячи з наведеного, звертаючись із наступними заявами, а саме 12 грудня 2015 року та 07 червня 2016 року, ОСОБА_1 , не подаючи відомостей про наявність у її чоловіка ОСОБА_4 на праві спільної приватної власності 1/1 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто фактично на території населеного пункту, віднесеного до зони проведення антитерористичної операції, не порушила вимоги Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року в редакції, чинній на момент звернення із заявами про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг.

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не дослідив і не надав належної оцінки поданим позивачем доказам, не з`ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог і того, яка саме правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, що має суттєве значення для правильного вирішення спору і дійшов помилкового висновку щодо стягнення суми грошової допомоги в розмірі 51 892, 23 грн.

Оскільки неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню, а позов Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради - частковому задоволенню в частині стягнення суми грошової допомоги в розмірі 26 520,00 грн. В частині стягнення з ОСОБА_1 суми в розмірі 25 372, 23 грн. в задоволенні позову позивачу необхідно відмовити з підстав, зазначених вище.

Посилання апелянта на те, що позовна заява містить предмет та обставини, які раніше судом вже досліджувалися та з приводу яких наявне судове рішення, яке набрало законної сили, тому провадження у справі необхідно закрити є безпідставними, оскільки рішення Московського районного суду від 08 грудня 2017 року у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми грошової допомоги стосується інших обставин справи.

У жовтні 2018 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради звернулося до ОСОБА_1 з новим позовом, з інших підстав, тому підстави для закриття провадження у справі, на які посилалася ОСОБА_1 у апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріали справи свідчать про те, що за подачу позову до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Апеляційну скаргу задоволено на 51,1%, тому з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради підлягає стягненню судовий збір в розмірі 900,38 грн. за подачу позову.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 березня 2019 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на підставі пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, за подачу позову з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 900, 38 грн.; з Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради в дохід держави - 861, 62 грн. за подачу позову та 1318, 86 грн. за подачу апеляційної скарги ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 14 січня 2019 року - скасувати.

Позов Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради суми грошової допомоги в розмірі 26 520,00 грн.

В іншій частині в задоволенні позову Управлінню праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 900, 38 грн. судового збору за подачу позову.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради в дохід держави 861, 62 грн. судового збору за подачу позову та 1318, 86 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді І.О.Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 10 травня 2019 року.