Пр. № 6/155/10/19
Справа № 155/1366/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі : головуючого - судді Адамчук Г.М.

при секретарі Ревуцькій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області подання державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Зубка О.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Зубко О.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

В поданні державний виконавець вказав, що на виконанні у Горохівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебуває виконавче провадження АСВП № 57914761 з виконання виконавчого листа № 155/1366/18, виданого 29 листопада 2018 року Горохівським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 боргу в сумі 3544,80 грн.

14 грудня 2018 року державним виконавцем Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Зубком О.О. прийнято до виконання виконавче провадження та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа, якою зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Оскільки боржником вищенаведених дій не вчинено, рішення не виконано, боржник ухиляється від його виконання, тому державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом Горохівського районного суду у справі №155/1366/18 від 29 листопада 2018 року.

Державний виконавець Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Зубко О.О. в судове засідання не з'явився, однак звернувся з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності у зв'язку із неможливістю прибути на розгляд справи, заявлені вимоги підтримує повністю.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає подання таким, що не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Із виконавчого листа, виданого 29 листопада 2018 року Горохівським районним судом Волинської області (а.с.18), вбачається, що з ОСОБА_2 вирішено стягнути в користь ОСОБА_3 борг в розмірі 2840,00 грн. та 704,80 грн. судових витрат.

Із заяви ОСОБА_3 вбачається, що вищезазначений виконавчий лист він просить Горохівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції прийняти до примусового виконання.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №57914761 (а.с.16), державним виконавцем Зубком О.О. відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 155/1366/18, виданого 29 листопада 2018 року про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, боргу в сумі 3544,80 грн. 14 грудня 2018 року вищевказану постанову було скеровано сторонам виконавчого провадження для виконання та відому (а.с.5). Рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення стверджується, що боржник ОСОБА_2 вказану постанову особисто отримав 29 грудня 2018 року. Крім того, ОСОБА_2 було зобов'язано з'явитись на 10 годину 11 лютого 2019 року до виконавця, що вбачається із виклику державного виконавця (а.с.13).

Як вбачається із відповіді на запит до Пенсійного фонду України (а.с.10-11), ОСОБА_2 пенсії не отримує, за трудовим та цивільно-правовими договорами інформації про боржника не знайдено.

З інформації Державної фіскальної служби України (а.с.9), вбачається, що у ОСОБА_2 відсутні доходи, на які можна звернути стягнення.

Із постанови про арешт майна боржника від 13 лютого 2019 року (а.с.5) вбачається, що на все належне боржнику ОСОБА_2 майно накладено арешт, що підтверджується і витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №156098839.

Із відповіді ІС ДП «НАІС» на запит про перетин боржником державного кордону України вбачається, що ОСОБА_2 12 січня 2019 року перетинав кордон.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положень статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

«Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

З аналізу зазначених норм матеріального та процесуального права вбачається, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України вноситься виконавцем у разі ухилення боржника від виконання виконавчого документа, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування. Державний виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання виконавчого документа.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст.ст.77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не подано доказів про ухилення боржника від виконання зобов'язань за виконавчим провадженням, зокрема, відсутні докази того, що боржник має реальну можливість виконати своє зобов'язання. У поданні про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України державний виконавець покликався лише на факт наявності у боржника невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не доводить факту умисного ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

Свобода пересування гарантована ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі Конвенції), частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому згідно ч.3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії» Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має грунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам'ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Таким чином, звертаючись до суду в порядку ст.441 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, чого ним зроблено не було. Оскільки застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення, зважаючи на те, що судом не було встановлено факту умисного ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що подання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81, 441 ЦПК України, ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України", суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Зубка О.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Г.М.Адамчук