2-о/465/182/19
У Х В А Л А

про відмову в відкритті провадження у справі

25.09.2019 Суддя Франківського районного суду м. Львова Дзеньдзюра С.М., вивчивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державно служба України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції, Міністерства оборони України про встановлення факту перебування ОСОБА_1 в зоні проведення антитерористичної операції в районі с. Нянчине Луганської області з 19 квітня 2014 року по 26 червня 2014 року,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт безпосередньої участі його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м АДРЕСА_1 , у бойових діях, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції в зоні її проведення на Сході України в районі с. Нянчине Луганської області в період з 19 квітня 2014 року по 26 червня 2014 року.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що у відкритті провадження у цивільній справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині 1 цієї статті, в судовому порядку можливо лише тоді, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту його участі в бойових діях в зоні АТО. Встановлення цього факту йому необхідно з метою отримання статусу учасника бойових дій та гарантій соціальних, майнових та інших громадянських прав, передбачених для учасників бойових дій.

Згідно з п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійснення заходів із забезпечення національної у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій (далі - Порядок), у пункті 2 якого визначений перелік осіб, яким такий статус може бути наданий.

Відповідно до пункту 2-1 Порядку статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Пунктом 4 Порядку визначений перелік документів, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісія); міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання (пункт 5 Порядку). У цьому ж пункті передбачено, що рішення комісії чи міжвідомчої комісії може бути оскаржене у судовому порядку.

Отже, встановлення факту участі особи в антитерористичній операції є складовою процесу надання особі статусу учасника бойових дій, для проведення якого визначений спеціальний позасудовий порядок, який здійснюють уповноважені на це органи (комісії, міжвідомчі комісії). Насамперед передбачено звернення особи, яка претендує на надання статусу учасника бойових дій, до комісії, а в разі відмови в наданні такого статусу особа має право звертатися до суду для оскарження рішення комісії, в тому числі щодо встановлення факту участі в АТО чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій.

Розгляд такої заяви судом є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган, що має відповідну компетенцію. При цьому заявник не навів обставин, які б свідчили про неможливість отримання документа, що посвідчує його участь у бойових діях в інший спосіб. Адже за змістом Порядку та Положення показання певних осіб, визначених ними, входить до переліку документів, які підтверджують участь у бойових діях та надаються до відповідної комісії для підтвердження такої участі.

Відповідно до пункту 14 Положення «Про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій» у разі звернення особи до суду стосовно встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення, таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій. Копія рішення суду підлягає зберіганню разом з іншими документами (аналогічна норма міститься у пункті 15 Положення в чинній редакції).

Зазначення у пункті 14 Положення про те, що рішення суду, в якому встановлений факт участі в бойових діях чи інших подіях, що дають право на визнання особи учасником бойових дій, визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій, не означає, що такий факт може бути встановлений за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Вказаний факт суд може встановити у випадку оскарження громадянином рішення спеціально уповноваженого органу, що має відповідну компетенцію.

Отже, діючим законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту участі в бойових діях для отримання відповідного статусу учасника бойових дій, а тому справи про встановлення факту участі у бойових діях не підлягають розгляду у судовому порядку.

Встановлення факту участі в бойових діях під час проведення антитерористичної операції, без звернення до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, не тягне для заявника юридичних наслідків - отримання статусу учасника бойових дій, який надає право на отримання соціальних прав та гарантій, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Такий правовий висновок зроблено у постанові Верховного суду України від 03 липня 2019 року у справі № 233/2929/17.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, слід зазначити, що пунктом 8 «Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення» передбачено, що рішення комісії (міжвідомчої комісії) може бути оскаржено в судовому порядку.

Суд вважає необхідним роз`яснити заявнику, що захист своїх прав він має здійснювати в адміністративно-правовому порядку шляхом оскарження дій чи бездіяльності відповідної Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій військовослужбовців.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державно служба України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції, Міністерства оборони України про встановлення факту перебування ОСОБА_1 в зоні проведення антитерористичної операції в районі с. Нянчине Луганської області з 19 квітня 2014 року по 26 червня 2014 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в цивільній справі разом із заявою про встановлення факту та усіма доданими до неї матеріалами надіслати заявникові.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Львівському апеляційному суду через Франківський районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 25.09.2019 року.

Суддя С.М. Дзеньдзюра