Справа № 126/488/19
Провадження № 22-ц/801/1315/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 рокуСправа № 126/488/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Міхасішина І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №126/488/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2019 року, яке ухвалене суддею Хмель Р.В. в приміщенні Бершадського районного суду Вінницької області о 10 год 11 хв, повний текст складено 24 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в :

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач разом із чоловіком проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 , який належить її чоловіку. У своєму домогосподарстві вони вирощують курей та качок.

08 вересня 2018 року біля 15-30 год на їх подвір`я зайшла собака сусіда - ОСОБА_2 , та загризла 9 курей. В подальшому 27 листопада 2018 року ця ж собака, знову зайшла на територію їх домогосподарства та задушила 7 півнів вагою по 5 кг, 5 качок вагою по 3,5 кг та 34 курки вагою по 4 кг кожна. Дані події стали причиною звернення до сільської ради та поліції.

Згідно відповіді Бершадського ВП ГУНП їм було підтверджено факт знищення птиці собакою відповідача, рекомендовано було звернення до суду з цивільним позовом.

Зазначеними діями позивачу завдано матеріальних збитків на суму 14654 грн, які відповідачем не відшкодовано.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11732,50 грн матеріальної шкоди, 643,54 грн судового збору. В решті вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2019 року ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи, не надано належної оцінки, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення суду. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 червня 2019 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач довела наявність заподіяної їй майнової шкоди та її розмір.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 вересня 2018 року та 27 листопада 2018 року за місцем проживання позивача собака погриз качки та кури.

Згідно листів начальника Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області від 27 вересня 2018 року №9073/203/01-18 та від 30 листопада 2018 року №11497/203-18 вбачається, що 08 вересня 2018 року біля 15-30 год собака відповідача ОСОБА_2 зайшов на подвір`я ОСОБА_3 та погриз 9 курей, належних власнику домогосподарства. Крім того, 27 листопада 2018 року під час перевірки поданої заяви, працівниками поліції було встановлено, що цього ж дня біля 13-00 год у домогосподарстві ОСОБА_3 собака ОСОБА_2 задушив 7 півнів вагою по 5 кг, 5 качок вагою по 3,5 кг та 34 курки вагою по 4 кг. З приводу відшкодування збитків було рекомендовано звернутися до Бершадського районного суду Вінницької області.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області №127 від 21 січня 2019 року, що на підставі заяви ОСОБА_1 , 30 листопада 2019 року працівниками сільської ради було здійснено виїзд за місцем проживання позивача у зв`язку з тим, що собака її сусіда відповідача ОСОБА_2 знищила її птицю. Працівниками сільської ради по виїзді було підтверджено вказаний факт, проведено співбесіду із ОСОБА_2 та наголошено на підтриманні добросусідських відносин.

Колегія суддів вважає, що рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2019 року є законним та обґрунтованим, оскільки під час вирішення спору судом першої було неналежним чином вирішено всі питання, які він мав вирішити у відповідності до положень ст. 264 ЦПК України, а також вірно було оцінено фактичні обставини справи та наявні у справі докази.

Вірно пославшись на положення ст.22 ЦК України, ч. 1 ст. 1166, 1192 ЦК України, відповідно до яких кожна особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування майнової шкоди є недоведеними у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У зв`язку із чим, колегія суддів вважає встановленим, що з вини відповідача позивачу було завдана майнова шкода у вигляді загибелі: 9 курей вагою по 3 кг, 5 качок вагою по 3,5 кг та 34 курки вагою по 4 кг.

Відповідно до довідки СТ «Віо-ринок» №3 від 19 травня 2019 року, ціна за живу вагу курки за 1 кг коштує 65 грн, качки за 1кг коштує 65 грн.

Отже, задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вірно встановив, що відбулось два факти знищення птиці, та обґрунтовано визначив розмір завданої позивачу майнової шкоди та обов`язок ОСОБА_2 на підставі частини 1 статті 1166 ЦК України відшкодувати ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в сумі 11732,50 грн.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність знищення собакою ОСОБА_2 домашньої птиці позивача, висновків суду не спростовують, оскільки згідно листів начальника Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області від 27 вересня 2018 року №9073/203/01-18 та від 30 листопада 2018 року №11497/203-18, довідки виконавчого комітету сільської ради №127 від 21 січня 2019 року достовірно встановлено, що птицю подушила саме собака відповідача ОСОБА_2 . Разом з тим, з листів Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_2 згоден відшкодувати зазначені матеріальні збитки.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про відшкодування завданої майнової шкоди, у вигляді відшкодування вартості домашньої птиці підлягає залишенню без змін.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 19 червня 2019 року.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Матківська М.В.

Міхасішин І.В.

Згідно з оригіналом: Сопрун В.В.