Справа № 541/1756/18
Номер провадження 2/541/67/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 лютого 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.

за участю секретаря судового засідання - Пащенка Є. М.,

позивача ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу в порядку загального провадження

за позовом ОСОБА_1 до

Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області

про визнання права власності на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом,

установив:

16 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог посилається на те, що її рідний брат ОСОБА_3 без реєстрації постійно по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав у її будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну частку (пай), розташовану на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, котра належала йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, зареєстрованого за № 1532 від 30.05.2006 із земель колишнього КСП «Перемога».

ОСОБА_3 за життя заповіту не склав.

У встановленому законом порядку позивачка звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що в термін для прийняття спадщини не подала заяву про прийняття спадщини та не проживала разом із померлим.

ОСОБА_1 просить визнати за нею право на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, що розташована на території Попівськоїсільської ради Миргородського району Полтавської області, котра належала йому на підставі сертифіката серії НОМЕР_2.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 серпня 2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

20 вересня 2018 року зарито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник - ОСОБА_2, який здійснює свої повноваження на підставі довіреності (а.с.13), подали заяву про зміну позовних вимог, просили уточнити зміст позовних вимог та викласти їх в наступні редакції: визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1 право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Перемога», розташовану на території Попівської сільської ради Миргородського району та посвідчену сертифікатом серії НОМЕР_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Представник Попівськоїсільської ради Миргородського району Полтавської області, в судове засідання не з'явився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення позову сільська рада не висловила (а.с.41).

Заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків, вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позовна заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4).

Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну частку (пай), розташовану на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, котра належала йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, зареєстрованого за № 1532 від 30.05.2006 із земель колишнього КСП «Перемога» (а.с.11).

Згідно з довідкою № 248 від 26.02.2018 виданою виконавчим комітетом Попівської сільської ради ОСОБА_3 на момент своєї смерті був зареєстрований сам за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.42).

Згідно з постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Наконечної Н. П., у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено у зв'язку з тим, що в термін для прийняття спадщини не подала заяву про прийняття спадщини та не проживала разом із померлим. (а.с.9).

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 в своїх показах наданих в судовому засіданні повідомили суду, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 дійсно разом проживали по день смерті останнього.

Згідно з актом депутата Попівської сільської ради від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_3 фактично проживав без реєстрації місця проживання в домоволодінні сестри ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 2000 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.35).

Згідно з повідоленням приватного нотаріуса Миргородського районного нтаріального округу Наконечної Н. П., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заяв про прийняття спадщини чи відмову від спадщини від спадкоємців не надходило, спадкова справа не заводилася.

Позивачка ОСОБА_1 доводиться рідною сестрою ОСОБА_3, що підтверджується копіями їхніх свідоцтв про народження (а.с.7,8), зміна дошлюбного прізвища позивачки «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» підтверджується витягом з Державного реєстру цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.12).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Разом з тим, суд зауважує, що в ході судового розгляду позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт постійного проживання разом із спадкодавцем, що є визначальною умовою виникнення права на спадкування у позивача.

Відповідно до п. 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 за №7, у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Тому, вирішення питання щодо визнання за позивачкою права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 по суті є передчасним і неможливим без вирішення питання щодо встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в адміністративному чи судовому порядку не встановлено, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Попівської сільської ради, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 18.02.2019.

Суддя О. А. Городівський