Справа № 283/2544/18
Провадження №2/283/127/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2019 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

за участю

секретаря - Ільніцької С.В.

представника позивача - Парфіненко Н.Ю.

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом виконавчого комітету Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, третя особа служба в справах дітей управління гуманітарної сфери Малинської районної державної адміністрації, про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, відібрати дитину без позбавлення батьківських прав від матері ОСОБА_2 та стягувати з відповідачів аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідачів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Парфіненко Н.Ю. посилалась на те, що ОСОБА_2 є матір'ю неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини є ОСОБА_4.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був зареєстрований 17 червня 1998 року, а 22 березня 2005 року шлюб було розірвано. В даний час інформація про батька дитини відсутня.

Починаючи з 2014 року неповнолітній ОСОБА_5 разом з матір'ю проживають в с. Малинівка.

За час проживання неповнолітнього за вищезазначеною адресою, його батька ОСОБА_4 в селі ніхто не бачив, життям та здоров'ям сина він не цікавиться , не приймає участі в його вихованні, матеріально не підтримує.

Умови проживання ОСОБА_5 незадовільні, будинок знаходиться в занедбаному стані, в будинку брудно. ОСОБА_2 не веде підсобного господарства, не обробляє присадибну земельну ділянку.

Родина ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Малинівській сільській раді як така , що опинилась у складних життєвих обставинах.

ОСОБА_2 працівників сільської ради та фахівців із соціальної роботи Малинського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в будинок не впускає.

У жовтні 2018 року стався конфлікт між неповнолітнім ОСОБА_5 та співмешканцем ОСОБА_2 - ОСОБА_6, під час якого останній заподіяв неповнолітньому тілесні ушкодження.

В судовому засіданні представник третьої особи служби в справах дітей управління гуманітарної сфери Малинської районної державної адміністрації ОСОБА_3 позов підтримала повністю та просить задовольнити.

ОСОБА_2 заперечила по суті позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

Пояснила, що вона є матірю неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

17 червня 1998 року між нею та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб, який розірвано 22 березня 2005 року.

ОСОБА_4 з народження дитини жодної участі у її виховані та розвитку не приймає.

В даний час відповідачу невідоме місце перебування ОСОБА_4 і вона з останнім не спілкується.

Разом з дитиною та співмешканцем ОСОБА_6 вона проживає у будинку своїх померлих батьків в с. Малинівка Малинського району.

ОСОБА_2 працює без офіційного працевлаштування на пилорамі. Вона створює всі необхідні умови для належного виховання та навчання своєї дитини, турбується про його здоров'я , тому вважає, що відсутні підстави для відібрання дитини від матері.

Щодо конфлікту, що виник між її дитиною ОСОБА_5 та співмешканцем у жовтні 2018 року, то він мав місце лише один раз, жодних протиправних вчинків ОСОБА_6 відносно ОСОБА_5 не вчиняє.

З вищезазначених підстав просить відмовити в позові.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані сторонами докази вважає , що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с. 8).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був зареєстрований 17 червня 1998 року, а 22 березня 2005 року шлюб розірвано. В даний час інформація про батька дитини відсутня.

Починаючи з 2014 року неповнолітній ОСОБА_5 разом з матір'ю проживають в с. Малинівка.

На підтвердження позову позивачем надані наступні докази:

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Малинівської сільської ради від 10 жовтня 2018 року « Про поміщення дитини ОСОБА_2 ОСОБА_5 на тимчасове проживання до соціального закладу », зазначено, що на даний час ОСОБА_2 співмешкає з ОСОБА_6 в її будинку. Дитина та вітчим не знаходять спільної мови, про що свідчать регулярне зникнення дитини з дому, та інцидент, що стався 07 жовтня 2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який закінчився пораненням ОСОБА_5

ОСОБА_2 самоусунулась від виконання свої батьківських обов'язків не приймає участі у вихованні та розвитку дитини. ( а.с. 9-10).

Рішенням Малинівської сільської ради від 14 березня 2018 року, відповідно до якого сільська рада, здійснивши обстеження умов проживання родини ОСОБА_2 вирішила рекомендувати ОСОБА_2 відправити сина до санаторія на час облаштування будинку. ( а.с. 18).

Актами обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 16 квітня 2018 року, 21 червня 2018 року відповідно до яких встановлено, що члени комісії не мали змоги зайти в будинок,оскільки нікого не було вдома. В дворі було брудно, шибки вікна розбиті. ( а.с. 14,15).

Актами проведення виховної бесіди з ОСОБА_2 від 02 грудня 2016 року та 20 квітня 2017 року, де зазначено, що з ОСОБА_2 проведено виховну бесіду щодо необхідності виконання обов'язків щодо навчання її сина та повідомлено про необхідність забрати ОСОБА_5 з будинку ОСОБА_7 ( а.с. 16).

Характеристикою на учню 8-б класу Малинівської школи ОСОБА_5, де зазначено, що останній пропускає навчання без поважних причин, бувають випадки , що неповнолітній приходить до школи в брудному одязі, мати дитини з класним керівником не контактує , на батьківських зборах була лише один раз. ( а.с. 36).

Однак суд вважає, що ці докази не є достатніми для відібрання дитини від матері.

Згідно з частиною другою статті 1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 року № 69-V, предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно із пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, від 16 липня 2015 року).

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров'я

В судовому засіданні позивачем не надано суду жодних належних доказів, що матір неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_2 жорстоко поводиться з дитиною; є хронічним алкоголіком або наркоманом; вдається до будь-яких видів експлуатації дитини, примушує її до жебракування та бродяжництва.

Заперечуючи по суті позову ОСОБА_2 зазначила, що вона працює без офіційного працевлаштування на пилорамі.

Ці обставини не заперечуються сторонами.

Характеристикою на ОСОБА_2, наданою суду сільським головою с. Малинівка доводитися, що ОСОБА_2 за місце проживання характеризується посередньо. ( а.с. 13).

Характеристика не містить даних про те, що ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями чи веде аморальний спосіб життя.

Також не надано позивачем і доказів того, що залишення неповнолітнього ОСОБА_5 в сім'ї матері є небезпечним для його життя, здоров'я і морального виховання.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків.

Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України», № 39948/06, § 50, від 18 грудня 2008 року).

Судом у відповідності до ст.171 СК України в судовому засіданні було заслухано неповнолітнього ОСОБА_5 , який повідомив, що він проживає разом з своє матір'ю та її співмешканцем в с. Малинівка.

Вважає, що він має необхідні умови для навчання, матір турбується про нього, забезпечує одягом.

Просить не відбирати його від матері та залишити проживати разом з нею.

Свого батька він з дитинства не пам'ятає, з останнім не спілкується, де в даний час знаходиться батько йому невідомо.

Також на неодноразові зауваження суду щодо надання позивачем відповідного висновку про доцільність відібрання дитини від матері, даний висновок суду не наданий.

Таким чином суд приходить до висновку, що відсутні підстави для відібрання неповнолітнього ОСОБА_5 від його матері ОСОБА_2

Щодо неналежного виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків по вихованню ОСОБА_5, то суд вважає за необхідне попередити її про те, що в разі продовження ухилення її від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вона буде позбавлена батьківських прав.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинівської сільської ради від 21 січня 2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав, оскільки він з дитинства життям та здоров'ям сина не цікавиться, не приймає участі в його вихованні, матеріально не підтримує..

Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування та вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав, виходячи з наступного.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав », позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п. 16).

Відповідно до ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав батьків є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні наданими сторонами доказами підтверджується, що ОСОБА_4 з народження дитини ОСОБА_5, маючи реальну можливість виконувати юридичний обов'язок по вихованню дитини, піклуватись про неї, утримувати, внаслідок безвідповідального ставлення до виконання своїх обов'язків, ухилився від даного, перестав піклуватись про фізичний і духовний розвиток дитини, не здійснює підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу.

Оскільки неповнолітній проживає разом з своєю матірю, яка виховує та доглядає дитину, тому саме останній, а не позивачу, належить право на пред'явлення позову до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

З відповідача ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі керуючись статтями 4,12,13,81,263-265 ЦПК України, на підстав статті 164 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_4 1964 року народження останнє відоме місце проживання с. Малинівка Малинського району Житомирської області, батьківських прав щодо його дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті позову відмовити.

Попередити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 місце проживання с. Малинівка Малинського району Житомирської, про те, що в разі продовження ухилення її від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ОСОБА_5, вона буде позбавлена батьківських прав.

Копію рішення направити до Святошинського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. ( актовий запис № 1052 від 05 травня 2005 року).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд шляхом подання в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С. Д. Міхненко