Справа № 162/194/19
Провадження № 2/162/128/2019
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Глинянчука В.Д.,

розглянувши справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

І. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 06 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 27 березня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Підготовче провадження у справі закрито 02 травня 2019 року, судовий розгляд справи призначено на 23 травня 2019 року.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Від позивача будь-яких заяв по суті справи після відкриття провадження у справі не надходило.

Відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позову.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

ІІ. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_4 . Після смерті спадкодавця залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого є позивач. Через відсутність державної реєстрації успадкованого ОСОБА_2 не може оформити своїх прав. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду. Окрім неї, спадкоємцями першої черги є інші син та дочка спадкодавця, відповідачі у справі, які відмовилися від своєї частки у спадщині.

ІІІ. Стислий виклад позиції відповідачів.

Відповідачі у справі у поданих до суду заявах позов визнали.

IV. Норми права, які застосував суд.

Пунктом 11 частини першої статті 346 Цивільного кодексу України (далі -- ЦК) визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

У відповідності до частини першої статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності з частиною першою статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності зі статтею 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

V. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи наявні у справі письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а рішення суду слугуватиме підставою для державної реєстрації прав ОСОБА_2 на спадкове нерухоме майно.

VІ. Питання розподілу судових витрат.

Позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви.

У матеріалах справи відсутні будь-які відомості про понесені сторонами судові витрати.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 206, 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

ОСОБА_1 визнати власником нерухомого спадкового майна, яке згідно даних технічного паспорта Волинського обласного бюро технічної інвентеризації від 10 липня 1990 року, розташоване по АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку «А-1», сараю «Б-1», сараю «В-1», туалету «Т», колодязя «К», огорожі «І».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук