Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарями Рудь Н.В., Юдицьким К.О., Головатюк І.Г.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_10

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участю третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участю третьої особи Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 409 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачі є власниками квартир, які знаходяться поверхом вище. З 16 червня 2012 року час від часу відбувається залиття квартири позивача фекаліями та каналізаційним брудом з квартир відповідачів, які розташовані поверхом вище. По кожному випадку залиття Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 409 складенні Акти про залиття. Просив стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн., судові витрати.

Позивач уточнив позовні вимоги та остаточно звернувся із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участю третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири (а.с. 112, том 1).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2017 року провадження у справі зупинено на час проведення судової будівельно-технічної експертизи.

19 лютого 2018 року ухвалою суду відновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 01 березня 2019 року провадження у справі зупинено на час розгляду заяви про відвід головуючого у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Арапіної Н.Є. відмовлено.

19 березня 2019 року ухвалою суду відновлено провадження по справі.

22 квітня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що в квартирі не проживає, після залиття квартири із каналізаційної труби доставали жіночі засоби гігієни, кульки.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала. Пояснила, що з 2010 року до кінця вересня 2016 року була власником квартири № 47, яка розташована поверхом вище квартири позивача. Конструктивні особливості каналізаційного стояка, який проходить через квартиру позивача та має вигляд літери «г» приводить до постійного засмічення, внаслідок чого відбувається затоплення квартири.

Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Підтримав письмові заперечення, в яких зазначено, що відповідач ОСОБА_3 та члени її сім»ї санітарні вузли використовують виключно за цільовим призначенням, жодних по сторонніх предметів або сміття в унітаз не викидають. Систематичність затоплень помешкання позивача дають підстави вважати, що причиною є проблеми із справністю стояка чи інші дефекти або конструктивні недоліки. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань або витрат немайнового характеру. Тому позовні вимоги є необґрунтованими. Просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 83-89). Додатково пояснив, що необхідно в якості відповідачів залучити інших власників квартир, які знаходяться вище квартири відповідача ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав. Підтримав письмові заперечення, в яких зазначено, що після придбання 29 вересня 2016 року квартири за адресою: АДРЕСА_2 він не проживав в цій квартирі до 27 жовтня 2016 року у зв'язку із відсутністю опалення. З моменту проживання в квартирі майно утримує в належному стані, про що свідчить відсутність будь-яких приписів чи повідомлень щодо порушення правил користування квартирою. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову (а.с. 94-98).

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні не визнав позовні вимоги. Пояснив, що з 01 вересня 2016 року є власником квартири № 51. Зі слів колишнього власника в цій квартирі постійно жила його мати. 15 вересня 2016 року через відкритий вентиль в його квартирі відбулося залиття квартири позивача.

Представник третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що обстежували квартиру позивача та в акті фіксували наслідки залиття, а саме, повернення каналізаційних стоків через унітаз та ванну в квартиру позивача. Заходили у квартиру № 47 для з»ясування наявності переобладнання каналізації, однак будь-яких порушень не встановили. У квартирі № 51 не завжди хтось проживав, у квартирі № 55 проживав молодий чоловік.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що з 1965 року проживає в квартирі № 48 та знає про постійні скарги мешканців на затоплення квартири № 43. Вище поверхом у квартирі № 51 жили ОСОБА_11, у квартирі № 55 - хлопчик, який був сиротою та вживав наркотики.

Позивач ОСОБА_1, допитаний за його згодою в якості свідка, пояснив, що в період з 12 квітня по 10 жовтня 2016 року залиття його квартири відбулося через засмічення каналізації в більшості випадків з квартири № 47. В квартирах № 55, № 57 не бачив, щоб хтось проживав. 15 вересня 2016 року залиття квартири сталося внаслідок залишення незакритим вентиля в квартирі № 51. Внаслідок засмічення каналізації 18,19, 20, 28 вересня 2016 року в коридорі та кухні вимокли меблі. 04 жовтня 2016 року оглянули каналізаційні труби в його квартирі та встановили їх задовільний стан. Оскільки каналізаційні труби мають певні повороти то рекомендували встановити клапани.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що квартира позивача знаходиться на другому поверсі над магазином «Фора», тому працівники цього магазину робили заявки в диспетчерську службу на усунення наслідків затоплення. Залиття квартири позивача відбувається через засмічення каналізації після унітаза в квартирі позивача, тому що слюсарі-сантехники постійно достають з каналізаційної труби ганчірки, рулону паперу, кульки. Каналізаційний стояк має особливості, оскільки він проходить до долівки та під кутом повертає до ванної (суміщений санвузол), тому засмічення відбувається постійно в одному місці. У 2013 році стояк в санвузлі поміняли. В актах зазначено причини засмічення. У квартирі № 55 вода відключена. У 2016 році залиття квартири також було через залишений відкритим вентиль у квартирі № 51, про що складено акт.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20 жовтня 2002 року державним нотаріусом Олександрівської державної нотаріальної контори, позивач є власником квартир АДРЕСА_1 (а.с. 14, том 1).

Відповідач ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 9072 від 29 вересня 2016 року (а.с. 15), відповідач ОСОБА_6 - квартири АДРЕСА_4 відповідно до договору купівлі-продажу № 1448 від 01 вересня 2016 року (а.с. 16, том 1).

15 квітня, 14 вересня 2016 року комісією Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 409 складено акти про такі наслідки залиття в квартирі АДРЕСА_1: на кухні на стелі та стінах пошкоджено клейове пофарбування, у серванті деформована нижня частина; в коридорі на стінах пошкоджено шпалери, підлога покрита брудною водою з фекаліями; у ванній кімнаті на стелі пошкоджено масляне пофарбування, підлога покрита брудною водою з фекаліями; в туалеті на стелі пошкоджено масляне пофарбування, підлога покрита брудною водою, в унітазі виявлені останки фекалій (а.с. 25, 27, том 1).

В актах від 15 та 19 вересня 2016 року в квартирі АДРЕСА_1 до вище викладених пошкоджень додано пошкодження клейового пофарбування стелі в коридорі (а.с. 30, 33, 36).

20 вересня 2016 року складено акт про виявлення в квартирі АДРЕСА_1 у ванній кімнаті на стелі пошкодження масляного пофарбування, покриття підлоги брудною водою, залишків фекалій (а.с. 39, том 1).

Згідно акту від 26 вересня 2016 року в квартирі АДРЕСА_1 виявлено у ванній кімнаті на підлога покрита брудною водою, виявлені остатки фекалій (а.с. 43, том 1).

В акті від 10 жовтня 2016 року в квартирі АДРЕСА_1 вказані такі пошкодження: на кухні підлога покрита брудною водою з фекаліями, деформовано ліноліум; в коридорі на стінах пошкоджено шпалери, підлога покрита брудною водою з фекаліями; у ванній кімнаті підлога покрита брудною водою з фекаліями; в туалеті підлога покрита брудною водою, в унітазі виявлені остатки фекалій, на стінах виявлені рижі плями, а також вздуття та відшарування масляної фарби (а.с. 47, том 1).

Згідно технічного звіту по результатам відео обстеження внутрішньої каналізації від 04 жовтня 2016 року не виявлено в місцях з'єднань трубопроводів та поворотних з'єднань розгерметизації, стан труб задовільний (а.с. 45, том 1).

Судом також встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 аварійною службою було прочищено каналізаційний стояк 20 жовтня 2012 року, 24 жовтня 2012 року, 26 жовтня 2012 року 29 жовтня 2012 року, а 02 листопада 2012 року та 08 листопада 2012 року - прочищено каналізаційний стояк, що підтверджується довідкою Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 409 від 12 листопада 2012 року № 199 (а.с. 17). Згідно листа Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 2-15/43-К-2706/5 від 24 грудня 2012 року зазначено, що причиною неодноразового підтоплення квартири позивача каналізаційними стоками є порушення споживачами правил експлуатації каналізаційної мережі (а.с. 18, том 1).

Крім цього, 12 лютого 2014 року комісією Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 409 виявлено наступні наслідки залиття в квартирі АДРЕСА_1: в коридорі на стінах пошкодження шпалер, на кухні та в туалеті на стінах відшарування масляної фарби, про що складено акт (а.с. 20, том 1). 26 лютого 2014 року листом № 319 Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 409 повідомлено позивача про проведення заміни каналізаційної фанової труби по стояку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 21, том 1). 18 червня 2014 року комісією складено акт, в якому відображено наслідки залиття, а саме кухні пошкодження стелі та стін, клейового пофарбування; у коридор пошкодження шпалери на стінах; ванна та туалет покриті брудною водою (а.с. 23, том 1).

Позивач неодноразово звертався до Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 409 із заявами та скаргами про затоплення (а.с. 19, 22, 24, 26, 29, 32, 35, 38, 41, 42, 46, том 1).

Позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що з 16 червня 2012 року час від часу відбувається залиття квартири позивача фекаліями та каналізаційним брудом з квартир відповідачів, які розташовані поверхом вище, внаслідок чого йому завдано матеріальних збитків.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 скористався своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідач ОСОБА_3 та члени її сім»ї санітарні вузли використовують виключно за цільовим призначенням, жодних по сторонніх предметів або сміття в унітаз не викидають. Систематичність затоплень помешкання позивача дають підстави вважати, що причиною є проблеми із справністю стояка чи інші дефекти або конструктивні недоліки. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань або витрат немайнового характеру. Тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Відповідач ОСОБА_5 скористався своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки після придбання 29 вересня 2016 року квартири за адресою: АДРЕСА_2 він не проживав в цій квартирі до 27 жовтня 2016 року у зв'язку із відсутністю опалення. З моменту проживання в квартирі майно утримує в належному стані, про що свідчить відсутність будь-яких приписів чи повідомлень щодо порушення правил користування квартирою. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову

Відповідач ОСОБА_6 не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин).

Відповідно до частини 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Ухвалою суду призначено судову будівельно-технічну експертизу, за висновками якої: 1. Встановлено, що облицювальні покриття та конструкції квартири АДРЕСА_1 зазнавали пошкоджень через залиття внаслідок засмічення системи каналізації починаючи ще з 2012 р., фізичний стан їх погіршувався із кожнім наступним залиттям та внаслідок природного старіння, тому точно встановити, в які із періодів зазнали пошкодження саме ті чи інші покриття та їх фізичний знос на конкретні дати, що зазначені в питаннях ухвали суду є неможливим. Слід зазначити, що методиками розрахунку вартості майнової шкоди в межах будівельно-технічної експертизи передбачається повна заміна пошкоджених матеріалів, а саме:шпалер, фарбування та напільного покриття, ще після першої події. Тобто матеріальна шкода по конкретному виду покриттів розраховується при першому залитті, та при повторному залитті, якщо його не замінили, в послідуючий розрахунок не включаються. Тому розмір майнової шкоди внаслідок залиття, які відбулись саме 15 квітня, 14, 19,20, 26 вересня та 10 жовтня 2016 року, в межах будівельно-технічної експертизи, встановити неможливо (питання №1, 3 та 4 ухвали суду). Розмір майнової шкоди завдано ОСОБА_1 в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 за період з 16 червня 2012 року по теперішній час, без врахування залиття від 15.09.2016р., в межах будівельно-технічної експертизи, становить: 9302,64 грн. (дев'ять тисяч триста дві гривні 64 коп.). 2 Розмір майнової шкоди, що завдано ОСОБА_1 в результаті залиття квартири АДРЕСА_1, яке відбулось 15 вересня 2016 року, в межах будівельно-технічної експертизи, становить: 612,0 грн. (шістсот дванадцять гривень 00 коп.). 3. Конструктивними особливостями каналізаційного стояку будинку АДРЕСА_1, який може впливати на роботу системи, є наявність значної кількості поворотів. Дані особливості не є конструктивними недоліками чи дефектами, а також відхиленням від норм. 4. Засмічення, які впливають на залиття, що систематично відбуваються в квартирі №43 утворюються в місцях поворотів системи внаслідок можливого порушення споживачами правил експлуатації каналізаційної мережі (засмічення мережі твердими побутовими відходами або іншими предметами), внаслідок несвоєчасного прочищенню та технічного обслуговування внутрішньої каналізаційної мережі, а також згідно технічного звіту ПП «Гідросоюз» (а.с. 45) - в результаті незначного прогину трубопроводу, що знаходиться нижче по напрямку стоків. 5. Причиною залиття квартири АДРЕСА_1 в акті від 15.04. 2016 року комісія зазначає наступне: « ... засмічення каналізаційного стояка з вище розташованих квартир № 47, № 51 цього будинку...». Причиною залиття в актах від 14, 19, 20 та 26 вересня 2016 року комісія зазначає наступне: « ... засмічення каналізаційного стояка з вище розташованої квартири № 47 цього будинку...». Причиною залиття в акті від 15 вересня 2016 року комісія зазначає наступне: « ... невідповідальне відношення мешканців квартири №51 даного будинку до сантехнічного обладнання. Зі слів слюсаря сантехніка мешканці квартири АДРЕСА_4 не закрили вентиль на підключенні до пральної машини». 6. Причиною залиття квартири АДРЕСА_1 в акті від 10 жовтня 2016 року комісія зазначає наступне: « ... засмічення каналізаційного стояка з вище розташованої квартири № 47 цього будинку...». 7. Пошкодження облицювальних покриттів, які виявлено під час обстеження на місці та відображено в Таблиці 3 дослідження, мають причинний зв'язок із систематичними залиттями квартири АДРЕСА_1. 8. Встановлення розміру шкоди завданої позивачу залиттям, яке відбулись 15 вересень 2016 року визначалося без врахування шкоди за попередніми актами та згідно п. 2 висновків становить 612,00 грн. (шістсот дванадцять гривень 00 коп.). 9. Виходячи з того, що залиття через систему каналізації відбувалися з 2012 року (крім випадку від 15 вересень 2016 року, де залиття відбулося через систему холодного водопостачання), пошкодження мали одні і тіж облицювальні покриття, ремонт яких не проводився, тому неможливо встановити стан і фізичний знос та виділити ступінь пошкодження на конкретну дату події. Відповідно розмір шкоди завданого позивачу залиттями, які відбулися саме 19, 20, 26 вересня та 10 жовтня 2016 року з вирахуванням вартості попередньо завданої шкоди в межах будівельно-технічної експертизи встановити неможливо (питання №11 та 12 ухвали суду) (а.с. 8-42, том 2).

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Висновок експерта є повним, обґрунтованим, під час проведення експертизи досліджувались всі обставини щодо залиття квартири, висновки експерта містять докладний опис отриманих експертами матеріалів, та відомостей, які встановлені при дослідженні об»єктів експертизи, обґрунтування даних про причини залиття та розміру матеріальних збитків. На кожне з поставлених судом питань надано відповіді по суті, які є повними, зрозумілими, вичерпними та науково обґрунтованими.

За таких обставин, підстав для відхилення висновку експерта судом не встановлено.

Отже, судом встановлено, що в результаті залиття квартири АДРЕСА_1, яке відбулось 15 вересня 2016 року відповідачем ОСОБА_6 позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 612,00 грн.

Щодо стягнення у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5, суд вважає таке.

Відповідачі заперечували порушення правил експлуатації каналізаційними мережами.

Представник позивача посилався на презумпцію вини в деліктних зобов"язаннях, а саме, що на відповідачів покладено обов"язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. А тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Однак обов'язок доведення факту залиття квартири, причин затоплення та розміру завданих збитків покладено на позивача.

Будь-яких належних та допустимих доказів наявності вини відповідачів (дій або бездіяльності) у спричиненні шкоди позивачем та представником позивача не надано.

Відповідно до листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975, в акті повинні бути відображені: його дата складання; прізвища, ініціали та обійманні посади членів комісії; ПІБ власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди, та місцезнаходження останньої; ПІБ власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адресу квартири, поверх, форму власності такої квартири; характер залиття та його причини; завдану матеріальну шкоду (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених унаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт повинен бути затверджений начальником ЖЕО. Акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин).

Однак в складених актах відомостей щодо квартири, з вини якої сталося залиття, адресу квартири та поверх не зазначено.

Більш того, акти складено за відсутності самих відповідачів, що позбавило їх можливості надання доказів на спростування причин та наслідків затоплення.

Допитані свідки також не надали відповіді на питання щодо дій чи бездіяльності відповідачів, внаслідок яких сталося залиття.

Окрім того, проведеним експертним дослідженням також не встановлено причин залиття.

Тому позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не підлягають задоволенню.

З огляду на фактичні обставини справи суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково: стягнути з ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4, на користь ОСОБА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_9, у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 612 (шістсот дванадцять) грн. 00 коп. В решті позовних вимог відмовити.

Також позивачем заявлені вимоги про відшкодування відповідачем ОСОБА_3 моральної шкоди, яку він оцінює у 50 000,00 грн.

При з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов'язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Стаття 23 ЦК України передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв'язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв'язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди.

У пункті 3 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" указується, зокрема, порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 цієї постанови обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відповідно до п.7 зазначеної постанови заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Враховуючи роз'яснення, що містяться у п.9 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв'язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості.

Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння відповідача ОСОБА_3, а також наявності причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями відповідача та вина останнього в її заподіянні.

За встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участю третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири частково: Стягнути з ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4, на користь ОСОБА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_9, у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 612 (шістсот дванадцять) грн. 00 коп. В решті позовних вимог відмовити.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в сумі 551, 20 грн. та судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 551,20 грн., відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 621,00 грн., а тому з відповідача ОСОБА_6 підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 5,51 грн. (612,00 грн. х 100% : 50 000,00 грн. = 1 % х 551,20 грн.).

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, п.п. 3, 5, 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за участю третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4, на користь ОСОБА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_9, у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 612 (шістсот дванадцять) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4, на користь ОСОБА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_9, витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 (п'ять) грн. 51 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 травня 2019 року.

Суддя Н.Є.Арапіна