П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м. Київ

Справа №755/19759/17-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 15 травня 2019 року

Повний текст постанови складено 16 травня 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Кравець В.А., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи позивач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Дідков»

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ковадло Андрія Михайловича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року, ухваленого суддею Арапіною Н.Є. в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, повний текст рішення виготовлено 01 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дідков», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Олега Володимировича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про витребування майна з чужого володіння, скасування рішення про реєстрацію права власності, скасування рішення про реєстрацію обтяжень, -

Справа №755/19759/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/5425/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвокат Ковадло А.М. звернувся до Дніпровського районного суду з позовом до ТОВ «Дідков», ПНКМНО Бойка О.В. , треті особи: ТОВ «ФК «Вектор Плюс», Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про витребування майна з чужого володіння, скасування рішення про реєстрацію права власності, скасування рішення про реєстрацію обтяження.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилався на те, що 18 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 2706/0708/71-457, за умовами якого позивач отримала кредит у сумі 145 000, 00 доларів США, та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені договором. 18 липня 2008 року між ВАТ«Сведбанк» та ОСОБА_1 , укладено Іпотечний договір №2706/0708/71-457-2-1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничок О.В., відповідно до умов якого позивач передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 28 листопада 2012 року між ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, ВАТ «Сведбанк» передано права вимоги за кредитними договорами ТОВ «ФК «Вектор Плюс». Крім того, цього ж дня між ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено договір відступлення прав за іпотечними договорами. 25 лютого 2015 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» в порядку ст. 36-37 Закону України «Про іпотеку» звернуло стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку та зареєструвало за собою право власності на спірну квартиру.

26 квітня 2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Дідков» укладено договір купівлі-продажу квартири що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Посилаючись на висновки, які містяться в постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Вектор Плюс», внаслідок незаконності цих дій виникли відносини по відчуженню прав власності спірного нерухомого майна ТОВ «Дідков» а тому на підставі ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 328, 330, 386-388 ЦК України, представник позивача просив витребувати з володіння ТОВ «Дідков», на користь ОСОБА_1, квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка О.В. від 26 квітня 2016 року, індексний номер: 29428977, про реєстрацію права власності за ТОВ «Дідков», на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка О.В. від 26 квітня 2016 року, індексний номер: 29429261, про реєстрацію обтяження: заборони на нерухоме майно - на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_12 , ОСОБА_3 до ТОВ «Дідков», ПНКМНО Бойка О.В. , треті особи: ТОВ «ФК «Вектор Плюс», Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про витребування майна з чужого володіння, скасування рішення про реєстрацію права власності, скасування рішення про реєстрацію обтяження.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Ковадло А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема вказує, що безпідставним є висновок суду першої інстанції про те, що у Позивача відсутнє право витребувати Квартиру із володіння ТОВ «Дідков» в порядку ч. 1 ст. 388 ЦК України, оскільки договір купівлі-продажу квартири від 26 квітня 2016 року укладеного між ТОВ ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Дідков» не визнано судом недійсним.

Під час розгляду справ № 826/5466/16 та 826/7341/16 судами встановлено, що належна Позивачу на праві власності спірна Квартира була зареєстрована за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» незаконно, поза її волею, рішення державних реєстраторів про реєстрацію права власності на Квартиру скасовані в судовому порядку, так само скасоване зняття з реєстрації місця проживання Позивача та її малолітніх дітей, здійснене 02.04.2016 року.

Крім того, сам суд першої інстанції в своєму рішенні визнав встановленою обставину вибуття Квартири із володіння Позивача до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» без її згоди, тобто, суд визнав факт вибуття Квартири з володіння Позивача не з його волі, а відтак і наявність правових підстав для задоволення позову, однак прийняв прямо суперечливі висновки не застосувавши до спірних правовідносин ч. 1 ст. 388 ЦК України та невірно дійшов висновків про відсутність права Позивача на пред`явлення позовних вимог.

Натомість суд дійшов висновку, що без визнання недійсним договору купівлі- продажу Квартири від 26.04.2016 року витребування Квартири в порядку ч. 1 ст. 388 ЦК України є неможливим.

Вважає, що оскільки ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не будучи власником квартири, не маючи правових підстав для володіння, користування та розпорядження нею незаконно відчужило не належне йому майно ТОВ «Дідков», без згоди на це Позивача та поза його волею, то Квартира підлягає поверненню Позивачу шляхом її витребування.

Сторони правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України не скористались.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Ковадло А.М. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Дідков» Ільчук Н.В. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ТОВ «Дідков» є власником спірної квартири на підставі укладеного 26 квітня 2016 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Дідков» договору купівлі-продажу, який не був визнаний недійсним.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину.

Зокрема, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження права власності позивача, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, оскільки позовні вимоги про скасування рішення про реєстрацію права власності та обтяження є похідними від позовних вимог про витребування майна, тому вони також не підлягають задоволенню

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитись в повній мірі з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Встановлено, що між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 2706/0708/71-457, за умовами якого Банк зобов`язується надати Позивачу кредит у розмірі 145 000, 00 доларів СІЛА, а Позивач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені договором.(т.1 а.с.13)

З метою забезпечення належного виконання Позивачем своїх зобов`язань за Кредитним договором, між Банком, як Іпотекодержателем, та Позивачем, як Іпотекодавцем , було укладено Іпотечний договір № 2706/0708/71-457-Z-1 який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. 18 липня 2008 року, за умовами якого на забезпечення виконання основного зобов`язання Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотеко держателю належне Іпотекодавцю на праві власності майно: квартиру АДРЕСА_1

18 липня 2008 року позивачка придбала вказану квартиру згідно договору купівлі- продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 2287.

20 липня 2008 року Позивачем укладено і зареєстровано шлюб, у зв`язку з чим було змінено прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

28 листопада 2012 року між ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, ВАТ «Сведбанк» передано права вимоги за кредитними договорами ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

28 листопада 2012 року між ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено договір відступлення прав за іпотечними договорами.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

25 лютого 2015 року ТОВ «ФК «Векторм Плюс», в порядку ст. 36-37 Закону України «Про іпотеку» звернуто стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку та зареєстровано за собою право власності на Квартиру.

Так, зокрема, 25 лютого 2015 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві - Канівець JI.M., було внесено запис № 9115720 про право власності ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на вказане майно (т.1, а.с. 240-241).

Запис було внесено до Реєстру на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 20094923 від 18 березня 2015 року.

Підставою виникнення права власності за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» зазначено іпотечний договір, серія та номер: 2706/0708/71-457-Z-1, виданий 18 липня 2008 року, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубнича О.В.

04 квітня 2016 року Позивачем було подано адміністративний позов до Окружного адміністративного суду м. Києва про визнання протиправним та скасування рішення та запису про реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «ФК «Вектор Плюс», справа № 826/5466/16.

25 квітня 2016 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Дідков» укладено договір купівлі-продажу Квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського регіонального округу Бойком О.В. та зареєстровано в реєстрі за№ 730. (т.1, а.с. 13-а).

Після посвідчення вищевказаного Договору приватним нотаріусом Бойком О.В. також була накладена заборона відчуження Квартири, яка належить ТОВ «Дідков» до виконання умов договору купівлі-продажу квартири, зареєстровано в реєстрі за № 731, про що зроблено відповідний напис на Договорі.

28 вересня 2017 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/5466/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Марченнко O.A., Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Канівець Л.М., треті особи: ТОВ «ФК «Вектор Плюс», ТОВ «Дідков». Міністерство юстиції України, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора індексний номер 20094923 від 18 березня 2015 року, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» .

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 9115720 про реєстрацію за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права власності на квартиру житловою площею 26,7 кв.м, загальною площею, 532, 3, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснений 25 лютого 2015 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Канівець Л.М..

Положення статті 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі спростування презумпції правочину (скасування рішення нотаріуса) всі права, набуті сторонами правочину за ним, не повинні здійснюватися, а створені обов`язки та наслідки не підлягають виконанню.

Ураховуючи наведене, спірна квартира, яка є предметом іпотеки, залишилася у володінні боржника, ОСОБА_1 , яка є її власником і користувачем.

Цивільним кодексом України передбачені засади права власності. Зокрема, ст.387 ЦК України передбачено право власника витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст. 330 ЦК України , якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребувано.

Пунктом 3 частинні статті 388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісне придбання згідно зі статтею 388 ЦК України можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

Жодних доказів про згоду ОСОБА_1 на незаконне відчуження спірної квартири матеріали справи не містять.

Сама по собі умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» однією з підстав припинення іпотеки є припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, а згідно з частиною першою статті 33 цього Закону підставою звернення стягнення на предмет іпотеки є невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов`язання.

Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки є передача іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки (стаття 36 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до частин другої, третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Аналіз наведених положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави зробити висновок про те, що згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, а саме: чинності іпотеки, невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно. За таких обставин вказана згода не може вважатися волевиявленням власника на вибуття майна з його володіння в розумінні статті 388 ЦК України.

Отже, правильно встановивши фактичні обставини справи, суд неправильно застосували норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Крім того, підлягають задоволенню вимоги позивача в частині скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. від 26 квітня 2016 року, індексний номер 29429261 про реєстрацію права власності на Квартиру за ТОВ «Дідков» виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до абз. 5 ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір полягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Оскільки, вимога про скасування Рішення є похідною від спору про витребування спірної Квартири з володіння ТОВ «Дідков», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. було вчинено реєстраційну дію, а саме: прийнято Рішення про державну реєстрацію права власності на Квартиру за ТОВ «Дідков» на підставі Договору укладеного з ТОВ «ФК «Вектор Плюс» , яка не мала на це права, а відтак у зв`язку з задоволенням позову про витребування майна, вимоги щодо скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. від 26 квітня 2016 року, індексний номер 29429261 про реєстрацію права власності на Квартиру за ТОВ «ДІДКОВ», підлягають задоволенню.

Щодо скасування рішення про заборону відчуження Квартири.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. під час посвідчення Договору була накладена заборона відчуження зазначеного в договорі майна - Квартири, яка належить ТОВ «Дідков», до виконання договору купівлі - продажу квартири.

Згідно з інформаційної довідки № 107000265 від 18 грудня 2017 року, з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, по об`єкту нерухомого майна - Квартири, наявний запис про обтяження: 14332331, здійснений 26 квітня 2016 року державним реєстратором: приватним нотаріусом Бойко Олег Володимирович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ.

Підстава виникнення обтяження: лист-повідомлення, серія та номер: И-5602-512664, видавник: ТОВ «ФК «Вектор Плюс»; договір купівлі-продажу, серія та номер: 730, виданий 28 квітня 2016 року, видавник: Бойко О.В. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29429261, від 26 квітня 2016 року, приватний нотаріус Бойко О.В. Вид обтяження: заборона на нерухоме майно. Обтяжувач: ТОВ «ФК «Вектор Плюс», особа майно якої обтяжуються: ТОВ «Дідков».

Наявність такого рішення порушує права та інтереси Позивача на вільне володіння, користування та розпорядження його власністю.

На підставі викладеного, вимога про скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. від 26 квітня 2016 року, індексний номер: 29429261 про реєстрацію обтяження: заборони на нерухоме майно - на квартиру підлягає задоволення шляхом виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію обтяження: заборони на нерухоме майно - на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком Олегом Володимировичем 26 квітня 2016 року, індексний номер: 29429261.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Ковадло А.М. підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, то сплачений позивачем судовий збір та інші судові витрати, а саме: 9 280 грн. за подання позовної заяви; 13 920 грн. за подання апеляційної скарги, а всього 23 200 грн., підлягають стягненню з ТОВ «Дідков» на користь ОСОБА_1 )

Керуючись ст.ст.268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковадло Андрія Михайловича - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, наступного змісту.

Витребувати з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Дідков», (ідентифікаційний код: 39582619, місцезнаходження: 03187, м. Київ, вул. Теремківська, 2-А, офіс 2) на користь ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Скасувати реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Дідков», (ідентифікаційний код: 39582619, місцезнаходження: 03187, м. Київ, вул. Теремківська, 2-А, офіс 2), на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, здійснену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком Олегом Володимировичем 26 квітня 2016 року, індексний номер: 29428977.

Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію обтяження: заборони на нерухоме майно - на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком Олегом Володимировичем 26 квітня 2016 року, індексний номер: 29429261.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дідков», (ідентифікаційний код: 39582619, місцезнаходження: 03187, м. Київ, вул. Теремківська, 2-А, офіс 2) на користь ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 23 200 грн. (двадцять три тисячі двісті гривень) понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: В.А. Кравець

О.І. Шкоріна