ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 658/4789/18 Головуючий в 1 інстанції Подіновська Г.В.
Номер провадження 22-ц/819/1366/19 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів Кутурланової О.В.,

Майданіка В.В.,

розглянув в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Подіновської Г.В. від 03 липня 2019р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру стягнутих судовим рішенням аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

30.11.2018р. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру стягнутих судовим рішенням аліментів на утримання дитини до 1/6 частини його доходу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Каховським міськрайонним судом Херсонської області видано судовий наказ від 17.08.2018р., на підставі якого позивач зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всього доходу платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10-ти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 23.07.2018р. до досягнення дитиною повноліття.

При встановленні розміру стягнення не були враховані істотні обставини, а саме те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина від другого шлюбу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також дружина, ОСОБА_6 , на період її відпустки по догляду за дитиною до трьох років, а також необхідність утримання батьків, дохід яких складає лише мінімальна пенсія.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03 липня 2019р.у складі судді Подіновської Г.В. позовні вимоги задоволені повністю.

Змінений розмір аліментів, стягнутих із ОСОБА_2 на підставі наказу Каховського міськрайсуду Херсонської області від 17.08.2018р. із 1/4 заробітку ( доходу) платника,але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10-ти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно до 1/6 частини доходу платника, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10-ти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка отримує допомогу на час перебування у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а також необхідність надання допомоги непрацездатним батькам, що є істотною обставиною, яка впливає на матеріальну спроможність позивача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, та є достатньою підставою для зменшення розміру стягнутих аліментів із 1/4 частини його доходу до 1/6 частини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки доводи позивача щодо його додаткових витрат на утримання батьків не підтверджені доказами, а також позивачем не надані докази про те, що його дружина не має іншого доходу, ніж отримувана нею допомога у період відпустки по догляду за дитиною. Вважає, що позивачем не надано належних і достатніх доказів про відсутність достатнього доходу для сплати мінімально рекомендованого розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивности та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Відповідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. А також у випадку погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

При цьому, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Відповідно ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що судовим наказом, виданим Каховським міськрайонним судом Херсонської області від 17.08.2018 року, із ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 23.07.2018р. до її повноліття.

Згідно ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу у відповідності до п.4 ст. 161 ЦПК України боржник має паво звернутись до суду із позовом про зменшення розміру стягнутих аліментів.

У позові ОСОБА_2 зазначив, що оскільки в нього народився син від другого шлюбу та його дружина перебуває в відпустці до досягнення дитиною трьох років, надає матеріальну допомогу своїм батьків, які через пенсійний вік та незначний розмір пенсії потребують такої допомоги, а тому не має фінансової можливості в подальшому сплачувати аліменти на утримання дитини від першого шлюбу в розмірі 1/4 частини доходу, що визначено вказаним судовим наказом.

З наявних в матеріалах справи письмових доказів убачається, що 23.07.2018р. ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 та мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує державну допомогу щомісячно у розмірі 860 грн.

У зв`язку із тим, що позивач зареєстрований у с. Чорноморівка Каховського району, виконавче провадження по виконанню судового рішення із стягнення аліментів відкрито і здійснюється у Каховському Міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Херсонській області. ( а.с.16,21)

Як убачається із довідки органу примусового виконання, у період із липня по листопад 2018р. розрахунковою величиною для визначення щомісячної суми стягнення аліментів є середньостатистичний дохід на працюючу особу у даній місцевості 6 951,37 грн., одна четверта частина якого становить 1 398,96 грн., що відповідає встановленої державою мінімальної межі такого стягнення, не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. ( а.с.17).

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Як вбачається із матеріалів справи і не спростовано в ході її розгляду, зміна сімейного стану позивача та народження дитини у другому шлюбі, що потребує додаткових витрат на утримання малолітньої дитини та дружини, отримуваний дохід якої менший ніж встановлений законодавством прожитковий мінімум для працездатних осіб, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення розміру встановленої судовим наказом 1/4 частки до 1/6 заробітку чи доходу платника аліментів .

При цьому апеляційний суд зазначає, що незалежно від зміни розміру частки, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим розміру встановленому ч.2 ст.182 СК України.

Не спростовують висновки суду доводи апеляційної скарги про те, що позивач фактично проживає у Дніпропетровській області, де середньостатистична заробітна плата є вищою ніж у місцевості де виконується судове рішення, оскільки питання визначення органом примусового виконання щомісячної суми стягнення за виконавчим документом предметом розгляду у даній справі не були. Крім того, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження доводів про те, що позивач має достатній дохід та здійснює витрати, що перевищують його офіційний заробіток із якого вираховуються аліменти .

Враховуючи, що судом встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для задоволення скарги та скасування рішення суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374,375 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03 липня 2019р. без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _________________ Н.В. Орловська

Судді _________________ О.В. Кутурланова

_________________ В.В. Майданік