Справа № 127/6282/19
Провадження № 22-ц/801/859/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 рокуСправа № 127/6282/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів: Денишенко Т.О., Медвецького С.К.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2019 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, за участі заінтересованої особи - комісії з питань поновлення прав реабілітованих Волочиської районної ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просив встановити факт депортації в Казахстан в 1936 році ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, польки за національністю, разом з дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі геноцидної постанови №776-120 Ради народних комісарів РНК СРСР.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що подана ОСОБА_3 заява не підлягає судовому розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просив оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Подана апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою положення ЗУ «Про відновлення прав осіб депортованих за національною ознакою».

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статус осіб, депортованих за національною ознакою, гарантії держави щодо відновлення їхніх прав, принципи державної політики та повноваження органів державної влади, органів місцевого самоврядування щодо відновлення прав цих осіб визначені (встановлені) Законом.

Положеннями статті 3 Закону України «Про відновлення прав осіб, депортованих за національною ознакою» від 17 квітня 2014 року №1223-VII (далі - Закон) визначено, що Україна визнає депортації народів, національних меншин та осіб з місць постійного проживання на підставі рішень, прийнятих органами державної влади колишнього СРСР або союзних республік, як незаконні та злочинні акти, здійснені проти них, та визначає відновлення прав громадян України із числа депортованих осіб одним з пріоритетних напрямів політичного, соціально-економічного, культурного і духовного розвитку суспільства.

Україна визнає акти органів державної влади колишнього СРСР щодо реабілітації депортованих осіб, насильницьки переселених з місць постійного проживання, та відновлення їхніх прав.

Державна політика щодо відновлення прав депортованих осіб визначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України і забезпечується органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Держава сприяє добровільному поверненню в Україну, адаптації та інтеграції в українське суспільство депортованих осіб, створює умови для їх облаштування, забезпечення землею, житлом, працевлаштування, освіти, збереження і розвитку етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності.

Держава забезпечує право депортованих осіб на повернення історичних назв населених пунктів, що були перейменовані за часів СРСР у зв'язку із здійсненням депортації.

Під час реалізації гарантій депортованим особам не повинні обмежуватися права і законні інтереси громадян, які проживають на відповідних територіях.

Таким чином, депортованою особою, зокрема, визнається особа, яка набула громадянства України і належить до осіб, які народилися в сім'ях депортованих осіб до моменту їх повернення в місця постійного проживання, але не пізніше набрання чинності Законом.

За приписами статті 5 Закону надання та позбавлення статусу депортованої особи здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері відновлення прав депортованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Факт депортації особи підтверджується відповідною довідкою або іншими документами, виданими компетентними органами України, інших держав - колишніх республік СРСР.

У разі відсутності зазначених документів факт депортації особи встановлюється в судовому порядку за заявою заінтересованої особи.

Зазначені положення спеціального закону залишились поза увагою суду першої інстанції.

Згідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2019 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 березня 2019 року скасувати.

Матеріали справи за заявою ОСОБА_3, за участі заінтересованої особи - комісії з питань поновлення прав реабілітованих Волочиської районної ради, про встановлення факту, що має юридичне значення направити для продовження розгляду до Вінницького міського суду Вінницької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 24 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Т.О. Денишенко

С.К. Медвецький