Провадження № 2-п/761/80/2019
УХВАЛА

08 травня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Приватного підприємства «Доміно Тур - 7» про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Доміно Тур - 7» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2019 року ПП «Доміно Тур - 7» звернулось до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 22.01.2019 року в цивільній справі № 761/37139/18 за позовом ОСОБА_1 до ПП «Доміно Тур - 7» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвалою від 26.03.2019 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Представник заявника в судовому засіданні подав письмову заяву про відвід головуючому в справі судді Савицькому О.А., вказуючи на те, що у неї є сумнів у неупередженості та об`єктивності зазначеного судді, оскільки останній приховував судовий розгляд та здійснив фальсифікацію справи, про що нею було подано до правоохоронних органів відповідну заяви про кримінальне правопорушення. При цьому, на думку представника заявника подання заяви до правоохоронних органів щодо дій судді свідчить про наявність конфлікту інтересів, що безпосередньо впливає на неупередженості та об`єктивності судді.

Представник позивача в судовому засіданні проти заявленого відводу заперечив.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Положеннями ч.ч.2, 3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із ст. 3 Конституції утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст.ст. 2, 7 Закону «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що кожен має право на справедливий розгляд своєї справи неупередженим, безстороннім судом.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов про України», Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» («De. Belgium»), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії», від 28 жовтня 1998 року, п.45).

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» суд зазначив, що відповідно до п.1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи, що у сторони заявника виникла недовіра до головуючого судді щодо його недостатньої неупередженості та об`єктивності, з метою забезпечення достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву безсторонності судді у розгляді справи, для дотримання загальних засад судочинства, відповідно до яких кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, суд вважає, що заява про відвід судді підлягає задоволенню, а заява про перегляд заочного рішення підлягає переданню для повторного автоматизованого розподілу.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 259-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Приватного підприємства «Доміно Тур - 7» про відвід судді задовольнити.

Заяву Приватного підприємства «Доміно Тур - 7» про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Доміно Тур - 7» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, передати для повторного автоматизованого розподілу в порядку ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: