Справа № 570/2271/19
Номер провадження 2/570/983/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2019 р.

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та повернення майна, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшла вказана позовна заява.

Як вбачається зі змісту позову та додатків до нього, відповідач ОСОБА_2 , будучи директором ТзОВ "Агрореммаш Сервіс" (), отримав згідно розписки від 05.11.2014 року, яка засвідчена його підписом, як директора та печаткою ТзОВ "Агрореммаш Сервіс", від позивача ОСОБА_1 готівкою 40000 (сорок тисяч) доларів США та транспортні засоби: екскаватор колісний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марки ЕО-4321В, 1992 року випуску (заводський номер НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 ); екскаватор, реєстраціний № НОМЕР_4 АТ марки LIEBHERR R941, 1987 року випуску (заводський № 365); трактор колісний, реєстраційний номер НОМЕР_5 , марки Т-150К, 1986 року випуску (заводський НОМЕР_6 , двигун НОМЕР_7 ) для виконання робіт та надання послуг.

У розписці відповідач ОСОБА_2 зобов`язується повернути позивачу ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 40000 (сорок тисяч) доларів США та зазначені вище транспортні засоби в строк до 01.10.2017 року включно.

У випадку неповернення грошових коштів в сумі 40000 (сорок тисяч) доларів США та зазначених вище транспортних засобів в строк до 01.10.2017 року, відповідач ОСОБА_2 зобов`язується повернути грошові кошти та транспортні засоби за рахунок особистих грошових коштів та особистого майна, яке належить відповідачу на праві особистої приватної власності.

Відтак, як вбачається зі змісту розписки, грошові кошти та майно (транспортні засоби) було отримано директором ОСОБА_2 (посадовою особою) в інтересах юридичної особи ТзОВ "Агрореммаш Сервіс".

Розписка містить зобов`язання директора ТзОВ "Агрореммаш Сервіс" Дятлика В.В. повернути ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 40000 (сорок тисяч) доларів США та зазначені вище транспортні засоби в строк до 01.10.2017 року включно.

У випадку неповернення грошових коштів в сумі 40000 (сорок тисяч) доларів США та зазначених вище транспортних засобів в строк до 01.10.2017 року, директор ТзОВ "Агрореммаш Сервіс" ОСОБА_2 зобов`язується повернути грошові кошти та транспортні засоби за рахунок особистих грошових коштів та особистого майна, яке належить йому на праві особистої приватної власності.

Тобто розписка містить певну альтернативу у випадку невиконання зобов`язання з боку ТзОВ "Агрореммаш Сервіс" - у такому випадку зобов`язання виконується за рахунок особистих грошових коштів та особистого майна директора ТзОВ "Агрореммаш Сервіс" Дятлика В.В.

За вищевказаних обставин встановлено, що за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 22.05.2019 р. позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованими фізичними особами - підприємцями та не перебувають у процесі припинення.

Крім того, керівником ТзОВ "Агрореммаш Сервіс" з 02.03.2015 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 22.05.2019 р. є позивач ОСОБА_1 (згідно статуту).

З огляду на розписку, грошові кошти та майно були отримані посадовою особою товариства - директором для виконання робіт та надання послуг. Тому, беручи до уваги такі обставини, як: статус позивача як суб`єкта господарювання, діяльність якого не припинена, та який згідно відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є керівником ТзОВ "Агрореммаш Сервіс" з 02.03.2015 (згідно статуту), діяльність товариства не припинена; статус відповідача як суб`єкта господарювання, діяльність якого не припинена, суд приходить до висновку, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За приписами ст.45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положення ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачають, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Статтею 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку (ч.2 ст. 55 ГК України).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Статус фізичної особи - підприємця, виходячи із змісту ст. 42 ГК України, це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно із ч. 1 ст. 128 ГК України, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ГК України та ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Згідно з положеннями ч.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, спір між сторонами пов`язаний із здійсненням ними господарської діяльності і його вирішення, відповідно до завдань господарського судочинства, відноситься до сфери дії останнього.

Таким чином, дана справа не підвідомча Рівненському районному суду Рівненської області, а спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.(Рішення Вищого адміністративного суду України (надалі «ВАСУ») від 28 липня 2016 р. у справі № К/800/16963/16, К/800/16218/16)

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.186 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та повернення майна.

Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір згідно реквізитів квитанцій про оплату № 67 від 08.05.2019 р. на суму 768,40 грн. та № 68 від 08.05.2019 р. на суму 384,20 грн.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 /п`ятнадцяти/ днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Гнатущенко Ю.В.