Справа № 309/3731/18
Провадження № 2/309/491/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Волощук О. Я.

при секретарі Бринзей Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивачка має на утриманні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 24.04.2012 року присуджено до стягнення із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття починаючи із 14.03.2012 року.

Відповідач життям сина не цікавиться, не спілкується з ним, не приймає участі в його вихованні та матеріальному утриманні. Визначений розмір аліментів є недостатнім для належного утримання дитини, придбання одягу, взуття, продуктів харчування.

У звязку із зростанням рівня інфляції в Україні, підвищенням цін на продукти харчування, оплату комунальних послуг, матеріальний стан позивачки погіршився і вона не в змозі самостійно матеріально утримувати сина.

Відповідач є працездатним, молодий за віком, фізично здоровий, виїжджає на сезонні роботи за кордон, спроможний сплачувати аліменти на утримання сина.

Позивачка просила ухвалити рішення про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

08.02.2019 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав відзив на позов. В обґрунтування заперечень зазначив, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 24.04.2012 року присуджено до стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи із 14.03.2012 року. Вказане рішення суду виконувалось належним чином, аліменти стягувались із заробітної плати відповідача, що підтверджується квитанціями про сплату аліментів. Після звільнення із ДП «Санаторій Карпати» відповідач перераховує кошти позивачці на картковий рахунок у відділенні АТ «Комінвестбанк». На даний час відповідач ніде не працює, проживає з батьками, які є пенсіонерами на знаходяться на його утриманні, його матеріальний стан погіршився, проте він і надалі сплачує визначений судом розмір аліментів на утримання сина. Просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задоволити позов.

Суд постановляє про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 24.04.2012 року присуджено до стягнення із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи із 14.03.2012 року. Дитина проживає із позивачкою, знаходяться на її утриманні та вихованні. Відомостей щодо розміру доходу відповідача сторонами не надано. Представник відповідача у відзиві на позов зазначив про те, що відповідач не працює.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Обовязок батьків щодо утримання своєї дитини, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обовязків. Такий обовязок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На момент предявлення позову між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. У відповідності до ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з яким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": ч. 2 ст. 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Відповідно до Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач надає неналежне матеріальне утримання своїй дитині, враховуючи матеріальне становище позивачки, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є молодий за віком, працездатний, суд приходить до висновку, що із ОСОБА_2 слід щомісячно стягувати на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, оскільки позивачкою не доведено достатності заробітку (доходу) відповідача щодо сплати аліментів у більшому розмірі.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати в справі - суму судового збору в розмірі 768,40 грн., який підлягає покладенню на відповідача, відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 4,12, 263-265, 273-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-184 СК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дітей від 20.11.1989 року суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_6 задоволити частково.

Змінити розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 встановивши в твердій грошовій сумі розмірі по 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня вступу рішення в законну силу.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 768,40 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_7

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_7