Провадження №2/592/1122/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., секретар судового засідання - Шипиленко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та усунення перешкод у користування земельною ділянкою, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що він є фізичною особою-підприємцем і здійснює діяльність зі зберігання автотранспортних засобів на спеціальній автостоянці відкритого типу по АДРЕСА_1. За домовленістю між ним та відповідачем ОСОБА_2 він зобов`язався тимчасово до кінця січня 2010 р. надати відповідачеві послуги по збереженню на спеціальній автостоянці належного йому автотранспортного засобу - автобус, який перебуває у неробочому стані, жовтого кольору, без державного номеру, з оплатою у розмірі 15 грн. за добу. На протязі січня 2010 р. ОСОБА_2 своєчасно проводив розрахунки, а починаючи з 01.02.2010 р. оплату за збереження автотранспортного засобу не здійснює. На телефонні дзвінки не відповідає, на письмові звернення не реагує. Огляд автотранспортного засобу не здійснює і взагалі не цікавиться. Примусити ОСОБА_2 забрати автотранспортний засіб не можливо. Станом на 26.10.2018 р. заборгованість відповідача за надані послуги зберігання складають 47835 грн. Він позбавлений можливості самостійно вивезти за межі автостоянки належний ОСОБА_2 автотранспортний засіб та звільнити місця для подальшого їх використання, оскільки відповідач, з лютого 2010 р. до стоянки не з`являвся, належним йому автотранспортним засобом не цікавиться, забирати вищевказаний автобус відмовляється. У зв`язку з цим просить суд стягнути зі ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у сумі 47835 грн.; усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1, звільнивши зайняту транспортним засобом - автобусом жовтого кольору, у неробочому стані, без державного номеру, земельну ділянку шляхом вивезення цього транспортного засобу за межі автостоянки.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_3, в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та дав пояснення аналогічні вищевикладеному.

Представник ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі з підстав, зазначених в запереченнях ОСОБА_2 Крім того, зазначив, що згідно позовної заяви відповідачем у справі є ОСОБА_2 , а прізвище його батька не ОСОБА_2, а ОСОБА_2.

ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі. В запереченнях на позовну заяву зазначив, що транспортний засіб, а саме автобус жовтого кольору ніколи йому не належав і не належить ані на праві власності, ані за договором оренди користування за довіреністю тощо. Між ним та ОСОБА_1 не було укладено письмового та усного договору зберігання транспортного засобу. Також, позивач не надає суду жодного документу на підтвердження реєстрації за ним вказаного транспортного засобу чи володіння даним транспортним засобом згідно договору оренди (договір купівлі - продажу даного транспортного засобу, договір оренди, технічний паспорт на транспортний засіб тощо).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представник сторін, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного Кодексу України,- кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.02.2005 р. ОСОБА_1 на праві приватної власності належить автомобільна стоянка відкритого типу на 89 автомобілів (р-н автокооперативу «Кіровський»), за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9, 10).

23.10.2014 р. між ФОП ОСОБА_1 та Сумською міською радою було укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідченого нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Сіряченко Н.Ю. 08.12.2009 р. за р.№2740, згідно з якого ч.1 п.2.2 розділу 2 «Умови договору» викладено у новій редакції, а саме: «Договір укладається терміном до 30.10.2019 р.» (а.с.11).

04.05.2018 р. ФОП ОСОБА_1 було надіслано ОСОБА_2 претензію - вимогу про відшкодування вартості послуг по зберіганню транспортного засобу за добу, за період з лютого 2010 р. по травень 2018 р., в сумі 45135 грн. (а.с.14).

Відповідно до наказу №3 про затвердження тарифів на послуги автостоянці відкритого типу від 20.12.2009 р.,- вартість послуг за добу складає 15 грн. (а.с.34-35).

31.08.2018 р. працівником ОСОБА_8 та постійними користувачами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було складено акт про порушення вимог щодо паркування транспортних засобів, відповідно до якого встановлено, що з січня 2010 р. користувачу ОСОБА_2 надаються послуги з паркування на території автостоянки по АДРЕСА_1 належного йому транспортного засобу - автобусу жовтого кольору, без державного номеру, який знаходиться у неробочому стані. Транспортний засіб займає: 36, 37, 38, 39 місця. З 01.02.2010 р. плата за надані послуги користувачем не вноситься. Вартість послуги за цей період становить 15 грн. за добу (а.с.35).

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст.11 ЦК України, є, зокрема, договори та інші правочини.

В свою чергу, однією з підстав виникнення зобов`язань із зберігання майна є договір зберігання, який належить до категорії договорів про надання послуг.

За договором зберігання, відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України, одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

При цьому, згідно вимог ч.3 ст. 937 ЦК України,- прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання.

Відповідно до вимог ст. 977 ЦК України,- якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов`язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Договір зберігання транспортного засобу поширюється також на відносини між гаражно-будівельним чи гаражним кооперативом та їх членами, якщо інше не встановлено законом або статутом кооперативу. Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном).

Згідно з пунктами 8, 10-12, 15 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів Українивід 22 січня 1996 року № 115, на території автостоянки забороняється знаходитися стороннім особам. Здавання транспортного засобу на автостоянку провадиться власником, а також особою, яка має оформлене відповідно до законодавства доручення на право користування або розпоряджання даним транспортним засобом. Під час здавання транспортного засобу на автостоянку його володілець зобов`язаний пред`явити черговому приймальнику документи, що посвідчують його особу, та реєстраційні документи на транспортний засіб. Під час оформлення приймання на зберігання черговий приймальник вносить необхідні дані про володільця транспортного засобу і транспортний засіб до відповідного журналу обліку транспортних засобів і розписується в ньому. Плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека.

Кожна сторона, відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення вищевказаних вимог позивачем не було надано суду доказів, які б вказували на укладення з відповідачем договору зберігання транспортного засобу, а отже, останнім не було дотримано вимог щодо письмової форми договору зберігання, який згідно ст. 937 ЦК України є звичною для даного виду зберігання, як і не надано суду журналу обліку транспортних засобів, в якому містяться дані про володільця спірного автобусу, так і доказів того, що автобус жовтого кольору, без державного номеру, який знаходиться у неробочому стані, належить саме - ОСОБА_2 .

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити за недоведеністю заявлених вимог.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 936, 937, 977 ЦК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та усунення перешкод у користування земельною ділянкою відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 03.05.2019 р.

Суддя В.Б. Князєв