Справа № 203/1852/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

за участю відповідача - ОСОБА_1 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , де відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_2 та відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 . Станом на 01.03.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 44136 грн. 46 коп., яка складається з основного боргу в сумі 21708 грн. 17 коп., інфляційного збільшення суми боргу в сумі 19654 грн. 10 коп., 3% річних в сумі 2774 грн. 19 коп. З урахуванням цього, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 44136 грн. 46 коп. та судовий збір.

Під час розгляду справи в суді представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В призначене на 22.05.2019 року судове засідання представник позивача не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи проти позову заперечував, посилаючись на ненадання позивачем доказів укладання договору про надання послуг із відповідачами, надання послуг та їх якості. Також посилався на те, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 Він ( ОСОБА_1 ) та його брат ОСОБА_2 в квартирі зареєстровані, але фактично не проживають, послугами не користуються. Крім того, відповідач посилався на пропуск позивачем строків позовної давності та просив застосувати останні.

Інші відповідачі до суду за неодноразовими викликами не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надали та будь-яких заяв та клопотань по справі не заявляли.

В зв`язку з поданою представником позивача заявою, неодноразову неявку відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223 ЦПК України вважає за можливе провести подальший розгляд справи за фактичної явки сторін.

Перевіривши доводи позовної заяви та заперечень відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут та далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов?язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2015 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов?язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15.

За таких обставин суд доходить висновку, що відсутність укладення договору з позивачем не звільняє відповідачів, які є споживачами послуг, від обов?язку оплачувати надані їм послуги та відхиляє, як безпідставні, відповідні заперечення відповідача ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.160 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Частиною 2 ст.317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно ч.1 ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради надаються послуги з водопостачання і водовідведення за адресою м.Дніпро, пр.Олександра Поля,143-А/57, де зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1

За вказаною адресою на ОСОБА_2 , як відповідального квартиронаймача, відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 .

Також під час розгляду справи судом встановлено, що зазначена вище квартира на праві спільної часткової власності належала відповідачам (по 1/3 частині кожному).

Поряд з цим, за договором дарування від 12.07.2012 року частки, що належали відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , останніми було подаровано ОСОБА_3

Таким чином, в період, за який позивачем розрахована та заявлена до стягнення заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 , одноособовим власником цієї квартири був відповідач ОСОБА_3 , а зареєстрованими значаться відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Крім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2004 року.

Останній зазначив, що він проживає за вказаною адресою, де оплачує послуги водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем, що підтверджується наданими ним квитанціями за 2018 рік.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог, заявлених до відповідача ОСОБА_1 , як споживача послуг за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідні послуги ним споживаються та оплачуються, як власником майна за адресою: АДРЕСА_4 1б/67.

Поряд з цим, суд враховує, що іншими відповідачами не надано відзиву із запереченнями проти позову та відповідних доказів, які б спростовували обґрунтованість позову в частині заявлених до них позовних вимог.

Згідно наданої до позовної заяви довідки, в результаті неналежного виконання відповідачами зобов`язань щодо оплати послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.01.1999 року по 31.03.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 44136 грн. 46 коп., яка складається з основного боргу в сумі 21708 грн. 17 коп., інфляційного збільшення суми боргу в сумі 19654 грн. 10 коп., 3% річних в сумі 2774 грн. 19 коп.

Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

З наданого до позову розрахунку вбачається, що позивачем заявлена до стягнення заборгованість за надані послуги за період з 01.01.1999 року по 31.03.2018 року.

Проте, з позовом до суду позивач звернувся 21.05.2018 року. Доказів щодо поважності причин пропуску встановленого ст.257 ЦК України строку позовної давності позивач не надав та клопотань про його поновлення не заявляв.

Під час розгляду справи в суді відповідачем ОСОБА_1 було заявлено про пропуск позивачем строків позовної давності та застосування наслідків їх пропуску.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, в межах трирічного строку позовної давності, за період з 01 червня 2015 року по 31 березня 2018 року в сумі 10239 грн. 74 коп., яка складається з основного боргу в сумі 8378 грн. 19 коп., інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 1402 грн. 55 коп., 3% річних в сумі 459 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 1762 грн. по 881 грн. з кожного з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13,19,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.160 ЖК Української РСР, ст.ст.3,6,11,317,319,322,509,526,610,612,625 ЦК України, ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141,211,223,258,259, 263-268,280,281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49101, м.Дніпро, вул.Троїцька,21а, ) заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 01 червня 2015 року по 31 березня 2018 року в сумі 10239 грн. 74 коп., яка складається з основного боргу в сумі 8378 грн. 19 коп., інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 1402 грн. 55 коп., 3% річних в сумі 459 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49101, м.Дніпро, вул.Троїцька,21а, ) судовий збір в сумі 1762 грн. по 881 грн. з кожного з відповідачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 травня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак