БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1215/11 провадження № 6/361/60/19
У Х В А Л А

«08» лютого 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника у справі № 2-1215/11, учасники справи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 звернувся до суду із даним поданням, в якому просить суд винести ухвалу про примусове проникнення (входження) до майна боржника, а саме до житлового будинку за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця П.Дорошенка, 11 та земельних ділянок за кадастровими номерами: :00:058:0067 та :00:058:1067, що розташовані за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця П.Дорошенка, 11.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 32712039 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1215/11 від 09 квітня 2012 року, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення на користь публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» із

ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 49,4/22/07-2п від 03 квітня 2007 року в сумі 835 841 доларів 96 центів США, що станом на 03 лютого 2011 року у співвідношенні іноземної валюти до національної грошової одиниці становить 6 638 006 грн. 09 коп. 23 травня 2012 року відкрито виконавче провадження № 32712039 з виконання вищевказаного виконавчого листа. На підставі постанови від 23 травня 2012 року державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. У подальшому проведено опис та арешт майна, а саме домоволодіння, загальною площею 494,4 кв.м, та земельної ділянки, загальною площею

0,0828 га, що розташовані за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця П.Дорошенка, 11.

З метою визначення вартості описаного майна боржника державним виконавцем відповідно до статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» 23 червня 2017 року винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 01 серпня 2017 року до відділу надійшов звіт про оцінку нерухомого майна боржника. У ході здійснення виконавчих дій стало відомо, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року право власності на Ѕ частину домоволодіння по вулиці П.Дорошенка, 11 у місті Бровари визнано за ОСОБА_3 Власником іншої Ѕ частини вказаного домоволодіння значиться ОСОБА_2

03 липня та 19 жовтня 2018 року на адресу боржника направлено виклики-вимоги, які залишені боржником без реагування. Виходами державного виконавця за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця П.Дорошенка, 11, здійснити перевірку майнового стану боржника не виявилося можливим, оскільки двері двору та житлового будинку ніхто не відкрив. За таких обставин вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду про стягнення значної суми коштів.

У судове засідання старший державний виконавець Голяченко І.П. не зявився, направив до суду клопотання, в якому просив розглянути дане подання у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2012 року стягнуто із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 49.4/22/07-Zn від 03 квітня 2007 року в сумі 835 841 доларів США 96 центів, що станом на 03 лютого 2011 року у співвідношенні іноземної валюти до національної грошової одиниці становить 6 638 006 грн. 09 коп. та заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку № LК/ZP/10-2008/3943 від 01 жовтня 2008 року в розмірі 239 951 грн. 82 коп.; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат.

На підставі вищевказаного рішення суду 09 квітня 2012 року Броварським міськрайонним судом видано виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від

23 травня 2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1215/11, виданого 09 квітня 2012 року Броварським міськрайонний судом Київської області.

23 травня 2012 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення: 6 638 006 грн. 09 коп.

17 липня 2012 року проведено опис майна, що належить боржнику ОСОБА_2, а саме домоволодіння, загальною площею 494,4 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, площею 0,0828 га, за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця П.Дорошенка, 11.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2015 року замінено стягувача публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» на його правонаступника публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у виконавчому провадженні № 32712039 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1215/11.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року за ОСОБА_3 визнано право власності на Ѕ частку житлового будинку

Постановою державного виконавця від 23 червня 2017 року призначено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба».

17 липня 2017 року товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» складено звіт про оцінку житлового будинку, загальною площею 494,4 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, площею 0,0828 га, за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця П.Дорошенка, 11.

02 серпня 2017 року на адресу ОСОБА_2 направлено виклик державного виконавця, в якому зобовязано 11 серпня 2017 року зявитися до державного виконавця щодо сплати боргу та надати відповідні документи.

04 серпня 2017 року представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернулася до державного виконавця із листом щодо неможливості звернення стягнення на майно у межах виконавчого провадження, заявами про проведення перевірки майнового стану боржника та ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження.

16 серпня 2017 року державним виконавцем повторно направлено виклик-вимогу на адресу боржника ОСОБА_2 про необхідність явки 06 вересня 2017 року.

06 вересня 2017 року представник боржника надав пояснення про неможливість явки ОСОБА_2 у звязку із тяжкими сімейними обставинами. По факту неявки боржника на виклик, державним виконавцем складено відповідний акт.

03 липня 2018 року боржнику направлено виклик-вимогу, у якому зобовязано в строк до

10 серпня 2018 року виконати рішення суду та надати до відділу підтверджуючі документи про його виконання, а також надати безперешкодний доступ до будинку, будівель, споруд та земельних ділянок, що знаходять за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця П.Дорошенка, 11.

25 липня 2018 року ОСОБА_2 отримала вказану вимогу, про що свідчить інформація із веб-сайту Укрпошта. 10 серпня 2018 року державним виконавцем здійснено вихід за вищевказаною адресою, двері будинку ніхто не відчинив, провести опис та арешт майна боржника не виявилися можливим, що підтверджується відповідним актом державного виконавця.

09 жовтня 2018 року на адресу боржника ОСОБА_2 направлено виклик-вимогу державного виконавця про необхідність виконати рішення суду у строк до 07 листопада 2018 року та надати безперешкодних доступ до вищевказаних обєктів нерухомого майна. Копія зазначеного виклику вручена за довіреністю 11 грудня 2018 року, що підтверджується інформацією із веб-сайту Укрпошта.

Відповідно до акту державного виконавця від 13 грудня 2018 року провести опис та арешт майна за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця П.Дорошенка, 11 не вдалося через неможливість потрапити на територію двору та земельної ділянки.

Як вбачається із матеріалів справи за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельні ділянки, кадастрові номери: :00:058:0067, :00:058:1067.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано право власності по Ѕ частині за кожним на житловий будинок за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця П.Дорошенка, 11.

Право власності на нерухоме майно, зареєстровано за боржником, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта.

Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення (пункт 4 частини 3).

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян.

Як зазначено у статті 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла, а саме житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Вказані міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пунктом 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Пунктом 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, статтею 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

З огляду на наведені вище обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного подання з підстав його передчасності. Так, судом встановлено, що боржнику ОСОБА_2 відомо про наявність судового рішення та перебування його на примусовому виконанні у органах державної виконавчої служби. Разом з тим, доказів, які б свідчили про необхідність застосування крайнього заходу, такого як надання дозволу на проникнення до житла, судом здобуто не було. Як встановлено із матеріалів справи ОСОБА_2 є співвласником Ѕ частини житлового будинку, дозвіл на примусове входження до якого, просить надати державний виконавець. Співвласником іншої частини є ОСОБА_3, який не є боржником за даним виконавчим провадженням. Судом враховується, що проникнення до житла пов'язане з метою його огляду та необхідності опису чи арешту майна боржника, однак відповідно до постанови, 17 липня 2012 року державним виконавцем вже проведено опис майна, що належить боржнику, а саме домоволодіння, загальною площею 494,4 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, площею 0,0828 га, за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця П.Дорошенка, 11. Матеріали справи не містять в собі доказів звернення державного виконавця із запитами щодо виявлення у боржника майна та коштів за рахунок яких може бути задоволено вимоги стягувача та його відсутності.

Крім того, судом враховується, що фактично боржник ОСОБА_2 лише один раз була належним чином та завчасно повідомлена про необхідність надання доступу до житла для перевірки майнового стану. Виклик-вимога від 09 жовтня 2018 року про необхідність виконання рішення суду до 07 листопада 2018 року та надання безперешкодного доступу до майна вручена боржнику

11 грудня 2018 року. Фактично державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника 13 грудня 2018 року, про що свідчить відповідний акт. Про вчинення виконавчих дій саме 13 грудня 2018 року боржник належним чином повідомлений не був. Факт ухилення боржника від виконання рішення суду державним виконавцем не доведений.

Оцінюючи в сукупності всі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного подання.

Керуючись статтями 260, 439 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин