04 квітня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді Приступи Д.І.,
при секретарі Медвідь М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , серія та номер паспорта НОМЕР_1 ) про стягнення процентів та інфляційних витрат за договором позики,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення процентів та інфляційних витрат за договором позики зазначивши, що 14.10.2008 р. ОСОБА_2 за договором позики отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 157000 грн. під 2,3 % в місяць. В обумовлений договором строк гроші повернуті не були, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача. 19.04.2011 р. рішенням Дарницького районного суду стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення основного боргу з урахуванням індексу інфляції за період з листопада 2008 по березень 2011 р. включно 205994,62 грн., судові витрати в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн., а всього 207814,62 грн., рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30.11.2016 року стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 231104,00 грн. процентів від суми позики та інфляційні нарахування у сумі 115672,36 грн., а всього 346776,36 грн. за період з 19.04.2011 р. по 31.07.2016 р.
На виконання рішення суду 17.04.2012 р. було видано виконавчий лист. На цей час рішення суду не виконано.
Позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.10.2008 р. ОСОБА_2 за договором позики отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 157000 грн. під 2,3 % в місяць. В обумовлений договором строк гроші повернуті не були, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача. 19.04.2011 р. рішенням Дарницького районного суду стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення основного боргу з урахуванням індексу інфляції за період з листопада 2008 по березень 2011 р. включно 205994,62 грн., судові витрати в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн., а всього 207814,62 грн., рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30.11.2016 року стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 231104,00 грн. процентів від суми позики та інфляційні нарахування у сумі 115672,36 грн., а всього 346776,36 грн. за період з 19.04.2011 р. по 31.07.2016 р.
На виконання рішення суду 17.04.2012 р. було видано виконавчий лист. На цей час рішення суду не виконано.
Відповідно ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини
Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19.04.2011 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення основного боргу з урахуванням індексу інфляції за період з листопада 2008 року по березень 2011 р. включно 205994 грн. 62 коп., судові витрати у виді судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн., а всього 207814 грн. 62 коп.
Означеним рішенням суду було встановлено, що 14.10.2008 р. ОСОБА_2 отримав в борг у ОСОБА_1 гроші в сумі 157000 грн.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30.11.2016 року стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 231104,00 грн. процентів від суми позики та інфляційні нарахування у сумі 115672,36 грн., а всього 346776,36 грн. за період з 19.04.2011 р. по 31.07.2016 р.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази, їх юридичну оцінку суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 процентів від суми позики за період з 19.08.2016 року по 19.06.2018 року у розмірі 79442 грн. 00 коп. та інфляційних нарахувань за період з 31.07.2016 року по 31.05.2018 року у сумі 39407 грн. 00 коп., а всього 118849 грн. знайшли своє підтвердження.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 264-265 ЦПК України, ст. ст. 525, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 проценти від суми позики за період з 19.08.2016 року по 19.06.2018 року у розмірі 79442 грн. 00 коп. та інфляційних нарахувань за період з 31.07.2016 року по 31.05.2018 року у сумі 39407 грн. 00 коп., а всього 118849 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1188 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано та закінчення строку для подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Д.І. Приступа