Справа № 300/990/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Готри Т.Ю.,

суддів: Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря судових засідань: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Воловецької селищної ради Закарпатської області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2018 року, постановлену суддею Софілканич О.А.,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Воловецької селищної ради Закарпатської області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Позов обґрунтовував тим, що у вересні 2018 року він, як член сім'ї наймача, яким був його батько ОСОБА_4 та який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, звернувся до відповідача з заявою про укладення договору найму на житловий будинок АДРЕСА_1.

Однак рішенням виконавчого комітету Воловецької селищної ради №131 від 27.09.2018 йому було відмовлено в укладенні договору.

З указаним рішенням він не погоджується, так як відмова відповідачем нічим не мотивована, є незаконною та необґрунтованою, а тому просив суд визнати незаконним рішення виконавчого комітету Воловецької селищної ради №131 від 27.09.2018 та зобов'язати відповідача укласти із ним договір найму житла.

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2018 року провадження у справі - закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну та необгрунтовану, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує на те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що спірні правовідносини не пов'язані з цивільно-правовими, зокрема у сфері житлових відносин, а тому мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Спір між ним та Воловецькою селищною радою пов'язаний з реалізацією його житлових прав, зокрема права користування жилим приміщенням, тобто є приватноправовим, а тому підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції виходив із того, що предметом даного спору є визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування про відмову в укладенні договору найму житла, а також зобов'язання даного органу вчинити певні дії, а саме укласти договір найму житлового приміщення. Тобто в даному випадку має місце оспорювання фізичною особою рішення суб'єкта владних повноважень, яке повинно розглядатись в порядку адміністративного судочинства та належить до юрисдикції Закарпатського окружного адміністративного суду.

Проте колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, оскільки такого суд дійшов з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 4, 19 ЦПК України).

Отже у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Житлові спори - особливий різновид спорів, що стосується житлових прав та інтересів громадян і організацій.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб'єкта владних повноважень як відповідача.

Аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що спори про користування жилим приміщенням, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Воловецької селищної ради, в якому просив визнати незаконним рішення виконавчого комітету Воловецької селищної ради №131 від 27.09.2018, яким йому було відмовлено в укладенні договору найму на житло по АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача укласти з ним договір найму житла.

Отже звернення позивача до суду із указаним позовом спрямоване на захист його порушеного права щодо користування жилим приміщенням.

Зазначений спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Встановивши, що спірні правовідносини пов'язані із захистом порушених житлових прав ОСОБА_3, колегія суддів дійшла висновку, що указаний спір не відноситься до юрисдикції адміністративного суду, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідно до статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню.

Керуючись статтями 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Воловецького районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 2 травня 2019 року.

Суддя-доповідач :

Судді :