ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2011 року

по справі за поданням Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2012 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшло подання Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 серпня 2011 року подання Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 - задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 , право виїзду за межі України до виконання покладених на неї зобов`язань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 серпня 2011 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Бабушкінського ВДВС ДМУЮ від 13.01.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4160/11 від 04.11.2012 року, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 138 870,11 грн.

Постановою Бабушкінського ВДВС ДМУЮ від 29.02.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа виконавчого листа №2-3779/11 від 21.02.2012 року, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 209 470,15 грн.

Постановою Бабушкінського ВДВС ДМУЮ від 29.02.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа виконавчого листа №2-2788/11 від 31.01.2012 року, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 239 199 грн.

Постановою Бабушкінського ВДВС ДМУЮ від 14.02.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2788/11 від 31.01.2012 року, виданого Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 239 199 грн.;

Постановою Бабушкінського ВДВС ДМУЮ від 31.08.2010 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №5531 від 18.08.2010 року ПН КМНО Осипенко Д.О. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , за рахунок коштів від реалізація якої слід задовольнити вимоги ПАТ "Сведбанк" в розмірі 2 245 164,25 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу боржника були направлені виклики державного виконавця від 14.02.2012 року №03-14/1968/6 та від 28.02.2012 року №03-14/3381/6 із зобов`язанням з`явитися до державного виконавця за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. 152 Дивізії, 4а, каб. №7.

Актом державного виконавця від 23 березня 2012 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №43/12 було встановлено, що боржник ОСОБА_1 з`явилась до Бабушкінського ВДВС ДМУЮ за викликом державного виконавця та була ознайомлена з матеріалами зведеного виконавчого провадження №43/12. На запитання державного виконавця щодо сплати боргу згідно виконавчих документів, боржник ОСОБА_1 надала відповідь, що сплачувати борг відмовляється, коштів для сплати боргу немає, впускати державного виконавця для здійснення виконавчих дій у приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 відмовляється.

Актом державного виконавця від 30 березня 2012 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №43/12 було встановлено, що державним виконавцем при здійсненні виконавчих дій було з`ясовано, що боржника за адресою АДРЕСА_2 вдома не було.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянину України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

Задовольняючи подання Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, а державною виконавчою службою здійснені певні необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішень суду, яке залишаються невиконаними.

Проте з такими висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках.

Згідно п. 5, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і факт ухилення від їх виконання.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду.

Отже, звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути крайнім заходом, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження вказаного конституційного права громадянина.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Відповідно до положення процесуального законодавства наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Крім того, з наданих державним виконавцем документів, не вбачається, що боржник отримував виклики державного виконавця та був повідомлений належним чином про існування зведеного виконавчого провадження.

Також, Акти від 23.03.2012 року та 30.03.2012 року, складені державним виконавцем не містять підпису, а ні боржника, а ні стягувача.

Таким чином, особа, яка має невиконанні договірні, аліментні та ін. зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).

Відповідно до рішення «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ч.ч.1,3 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Геннадія Івановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2011 року- скасувати.

В задоволенні подання Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 385,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича