РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Кремінна

Справа № 414/799/19

Провадження № 2/414/278/2019

Кремінський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участі секретаря Дегтяренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, в якому вказала, що є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.2019 року. Попередній власник ОСОБА_2 , який зареєстрований за вказаною адресою, але фактично мешкає в РФ і до цього часу не знявся з реєстрації. Позивач вважає, що відповідач порушує її права як власника, а тому просить постановити рішення про визнання ОСОБА_2 таким, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала, просила зняти відповідача з реєстрації.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення рішення. 08 травня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 12.02.2019 року та зареєстрована за зазначеною адресою (а.с. 6-8). Крім позивача ОСОБА_1 за вказаною адресою зареєстровані також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та колишній власник домоволодіння, з яким позивач немає родинних відносин - ОСОБА_2 . (а.с. 10).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З викладеного суд приходить до висновку, що статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України

Відповідач, який правомірно вселився та зареєстрований у вказаному житловому будинку як власник, на даний продав нерухомість позивачу.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім`ї. Відповідач втратив право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 , як не власник та такий, що не має жодного родинного зв`язку з дійсним власником - ОСОБА_1 .

Аналіз законодавства дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Отже, є всі підстави для задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки відповідач втратив право користування житлом у зв`язку з відчуженням власності та відсутністю родинних зв`язків з позивачем.

На підставі викладеного, ст. ст. 16, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 3 СК України, керуючись 10, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354, 355ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Є.М. Акулов