Справа № 204/6835/18
Провадження № 2/204/227/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивачів ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

за участю відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Дніпровської міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1», Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою, в якій просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7, на 1/3 частину за кожним гаражу АДРЕСА_3, а також стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» на їхню користь судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали на те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_10. Після її смерті вони є спадкоємцями першої черги спадкування, у зв'язку з чим 19 жовтня 2015 року вони звернулися до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину після померлої ОСОБА_10, в тому числі й на вищевказаний гараж. Шоста дніпровська державна нотаріальна контора звернулася до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради з метою встановлення фактичних власників спірного гаража і з довідки останнього від 11 липня 2015 року за № 10747 встановлено, що на гараж АДРЕСА_3 відсутні відомості щодо реєстрації права власності. Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою зазначено, що оскільки за життя ОСОБА_10 право власності на гараж не зареєструвала, відтак і видати свідоцтво про право на спадщину неможливо. При цьому, позивачі зазначили, що первинним власником і фактичним будівником спірного гаража був ОСОБА_11, який був батьком ОСОБА_10, і зазначили, що спадкоємцем померлого ОСОБА_11 є ОСОБА_10 Однак, під час фактичного володіння гаражем, через свою легковажність, ані ОСОБА_11, ані ОСОБА_10 за свого життя не зареєстрували право власності на спірний гараж. Після смерті ОСОБА_10 спадкоємці вирішили стати членами Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1», тому вони зверталися до останнього спочатку в усному порядку, але згодом, не дочекавшись засвідчення рішення про взяття їх до членів зазначеного кооперативу і надання відповідного посвідчення, спадкоємці направляли листи від 16 грудня 2015 року та 16 серпня 2017 року з проханням прийняти їх в члени Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1». Проте, зазначені листи останнім не були отримані через неявку до поштового відділення. Позивачами вважають, що вони виконали всі належні умови для набуття членства в кооперативі і подальшому прийнятті спірного гаража, чого неможливо сказати про Обслуговуючий кооператив «Автогаражний кооператив «Жигулі-1», голова якого порушив не лише законодавство України, але й власний статут. Позивачі вважають, що у відповідності до чинного законодавства України вони, як спадкоємці, мають право зареєструвати фактичне право на гараж, який спочатку належав ОСОБА_11, а потім дістався у спадок ОСОБА_10, а тому були вимушені звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду до участі у дану справу було залучено ОСОБА_5 в якості співвідповідача.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги останніх і просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник Дніпровської міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачів і просила відмовити їм в повному обсязі.

Представник Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивачів і просив відмовити їм в повному обсязі.

Представник Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав.

Представник Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Леон І.О. в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу без участі представника нотаріальної контори.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог позивачів і просили відмовити їм в повному обсязі.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачів задоволенню не підлягають повністю по наступним підставам.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про її смерть Серії НОМЕР_5, виданим 28.11.2012 року відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 7932 від 28.11.2012 року (т.1 а.с.161).

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є чоловіком померлої ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу Серії НОМЕР_6, виданим 05.11.1976 року відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 1689 від 05.11.1976 року (т.1 а.с.164), а ОСОБА_8 і ОСОБА_6 є її рідними дітьми, що підтверджується свідоцтвами про їхнє народження, зокрема: Серії НОМЕР_7, виданим 21.05.1980 року відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 1714 від 21.05.1980 року (т.1 а.с.166 на обороті); Серії НОМЕР_8, виданим 15.09.1983 року відділом ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 3231 від 15.09.1983 року (т.1 а.с.168 на обороті).

На підставі вищевказаного, позивачі у встановленому законом порядку звернулися до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7. На підставі їхньої заяви була заведена відповідна спадкова справа за № 130/2014, копія якої перебуває в матеріалах даної справи (т.1 а.с.159-223).

Позивачі стверджують, що після смерті ОСОБА_10, окрім іншого, спадщина відкрилась також у вигляді гаражу АДРЕСА_3.

Проте, державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Карловою Т.Г. 19 жовтня 2015 року були винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7, на 1/3 частину кожному з них гаражу АДРЕСА_3, оскільки таке майно не було зареєстроване за спадкодавцем у встановленому законом порядку (т.1 а.с.221-223).

У зв'язку з вищевказаними обставинами, позивачі звернулися до суду і просили суд визнати за ними в судовому порядку право власності на спадкове майно у вигляді гаражу АДРЕСА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, судом встановлено, що на момент смерті ОСОБА_10 не була власником спірного гаражу АДРЕСА_3.

Зокрема вказаний гараж належить саме Обслуговуючому кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1», що підтверджується випискою з облікової книги про реєстрацію багатоквартирного будинку, виданою 14.01.2009 року Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради (т.2 а.с.37).

Вказана обставина не заперечується і визнається самими позивачами в їхній позовній заяві.

В свою чергу, спадкодавець же була членом кооперативу на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 28.04.2005 року № 1619 і мала, у зв'язку з цим, право користування гаражем АДРЕСА_3, що підтверджується довідкою № 5 від 10.08.2009 року, виданою Обслуговуючим кооперативом «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» (т.1 а.с.51).

Натомість, позивачі в своїх позовних вимогах ставлять питання про визнання за ними саме права власності за спірний гараж, в той час як таких прав не мала сама спадкодавець, а позовних вимог про визнання права користування таким гаражем позивачі не заявляли.

При цьому, положеннями ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Таким чином, враховуючи чинну на момент розгляду справи норму закону щодо диспозитивності цивільного судочинства, судом було вжито всіх допустимих способів захисту прав позивачів, а позивачі, в свою чергу, розпорядилися своїми правами на власний розсуд.

Крім того, судом також встановлено, що на теперішній час належним користувачем спірного гаражу є ОСОБА_5, який прийнятий в члени Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1» на підставі рішення загальних зборів кооперативу.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного в сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачам в задоволенні їхніх позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки позивачам відмовлено в задоволенні їхніх позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом, то судові витрати також не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 16, 27, 334, 1218, 1261, 1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 128, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Дніпровської міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Автогаражний кооператив «Жигулі-1», Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 49130, АДРЕСА_1.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: 49130, АДРЕСА_1.

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: 49130, АДРЕСА_1.

Дніпровська міська рада, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26510514, місцезнаходження: 49601, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75.

Обслуговуючий кооператив «Автогаражний кооператив «Жигулі-1», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26460124, місцезнаходження: 49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд. 16-Г.

Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03341776, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 9.

Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02891026, місцезнаходження: 49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 8.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: 49089, АДРЕСА_2.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя В.В. Самсонова