Провадження №2/760/913/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

28 травня 2019 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

прокурора- Касяненко Д.М.

представника позивача- Маслюка Д.В.

розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі уповноваженого здійснювати відповідні функції:Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України до ОСОБА_2 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, суд

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах позивача, і з врахуванням поданої 24 квітня 2019 року заяву про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 187 053 , 40 гр. витрат, пов`язаних з підготовкою та утриманням в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» за період з 01 червня 2015 року по 31 березня 2017 року.

Посилається в позові на те, що відповідач у період з 01 серпня 2015 року по 31 березня 2017 року навчався в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут».

З відповідачем був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами навчального закладу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 04 грудня 2015 року та контракт про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами особами рядового та начальницького складу від 01 липня 2015 року в Інституті.

Наказом Інституту від 31 березня 2017 року № 55-ст «Про особовий склад» відповідач був звільнений в запас Збройних Сил України за п. 173 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2006 року № 1828 та пунктом «е» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» через службову невідповідність.

Остаточний грошовий розрахунок після закінчення навчання в Інституті з відповідачем був проведений по 31 березня 2017 року включно.

Як вбачається зі змісту Контрактів , відповідач, ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок проходження служби в Держспецзв`язку, взяв на себе зобов`язання:

-проходити службу, навчання в Інституті протягом строку дії контракту;

-у випадку звільнення зі служби в Держспецзв`язку протягом навчання в Інституті з підстав, визначених частиною дев`ятою статті 11 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України», та частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», або у разі звільнення із зазначених підстав протягом 5 років після закінчення Інституту, він протягом року з дати виключення зі списків особового складу Держспецзв`язку зобов`язується відшкодувати витрати, пов`язані з його підготовкою та утриманням в Інституті.

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Інституті від 31 березня 2017 року № 154, фактичні витрати, пов`язані з грошовим, продовольчим, речовим та медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, за період з 01 серпня 2015 року по 31 березня 2017 року становлять 187 748, 40 гр.

Відповідач добровільно, на стадії досудового врегулювання спору, здійснював відшкодування боргу і станом на 22 квітня 2019 року залишок несплачених коштів становить 187 053, 40 гр.

Відповідно до аркушу бесіди з відповідачем від 31 березня 2017 року останній був належним чином повідомлений про необхідність сплати зазначеної суми у повному обсязі, однак до цього часу грошові кошти у добровільному порядку в повному обсязі не сплатив.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.

Про причину неявки суд до відома не поставив.

Судові повістки, що направлялися на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до п.п. 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до ч.ч. 3, 9 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Крім того, Верховний Суд у постанові № 922/1714/18 від 17 квітня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, зазначив, що дії відповідача, направлені на неотримання судової кореспонденції, яка направлялася йому судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання,або знаходження відповідно до інформації в ЄДРПУОУ,є свідомими,спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним.

Ухвалою від 16 жовтня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав, не дивлячись на отримання судової повістки та копії позову.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку позивачки,суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

За змістом з ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач у період з 01 серпня 2015 року по 31 березня 2017 року навчався в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут».

З відповідачем був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами навчального закладу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 04 грудня 2015 року та контракт про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами особами рядового та начальницького складу від 01 липня 2015 року в Інституті.

Наказом Інституту від 31 березня 2017 року № 55-ст «Про особовий склад» відповідач був звільнений в запас Збройних Сил України за п. 173 Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2006 року № 1828 та пунктом «е» ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» через службову невідповідність.

Остаточний грошовий розрахунок після закінчення навчання в Інституті з відповідачем був проведений по 31 березня 2017 року включно.

Як вбачається зі змісту контрактів, відповідач, ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок проходження служби в Держспецзв`язку взяв на себе зобов`язання:

-проходити службу, навчання в Інституті протягом строку дії контракту;

-у випадку звільнення зі служби в Держспецзв`язку протягом навчання в Інституті з підстав, визначених частиною дев`ятою статті 11 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» та частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», або у разі звільнення із зазначених підстав протягом 5 років після закінчення Інституту він протягом року з дати виключення зі списків особового складу Держспецзв`язку зобов`язується відшкодувати витрати, пов`язані з його підготовкою та утриманням в Інституті.

/ а.с. 10 - 17 /

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Інституті від 31 березня 2017 року № 154, фактичні витрати, пов`язані з грошовим, продовольчим, речовим та медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, за період з 01 серпня 2015 року по 31 березня 2017 року становлять 187 748, 40 гр.

Відповідно до аркушу бесіди з Відповідачем від 31 березня 2017 року, останній був належним чином повідомлений про необхідність сплати зазначеної суми у повному обсязі.

/а.с. 18, 23 /

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що відповідач цього часу грошові кошти у добровільному порядку в повному обсязі не сплатив.

Відповідно до частини 9 статті 11 Закону України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» курсанти, які звільняються зі служби через службову невідповідність або у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, а також військовослужбовці, які звільняються зі служби із зазначених підстав протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу, в тому числі вищого військового навчального закладу чи військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, в якому вони навчалися за державним замовленням і після закінчення якого були прийняті на військову службу, відшкодовують центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв`язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України витрати, пов`язані з їх підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2009 року № 1258 / діючої на момент виникнення спірних правовідносин/ затверджено Порядок та умови відшкодування курсантами та особами начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах.

Згідно з п. 2 Порядку витрати відшкодовуються Адміністрації Держспецзв`язку, іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади.

Пунктом 3 Порядку визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напряму; оплатою житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п. 4 Порядку розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Виходячи з викладеного вище, звільнення відповідача в запас Збройних Сил України у зв`язку зі службовою невідповідністю, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 805, 82 гр., сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16 ЦК України, Порядком та умовами відшкодування курсантами та особами начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2009 року № 1258, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 - 284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_2 / на користь Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України / 0360 м. Київ вул. Солом`янська, 13 / 187 053 , 40 гр. витрат на навчання та 2 805, 82 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 14 червня 2019 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва