Справа № 317/1580/19
Провадження № 2-з/317/3/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Яркіної С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатченко Ю.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до звернення до суду з позовом,

В С Т А Н О В И В:

03.05.2019 до суду звернулась ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду.

У вказаній заяві ОСОБА_1 просить суд накласти заборону державному нотаріусу Третьої запорізької державної нотаріальної контори на оформлення та видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; накласти арешт та заборонити відчуження у будь-який спосіб нерухоме майно: - житловий будинок літ. А, ворота № 1, паркан № 2, замощення І, загальною площею 550,1 кв.м., житловою площею 136,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; - земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; - земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_1 , для ведення особистого селянського господарства площею 0,0742 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано наступним: ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Державний нотаріус Третьої запорізької державної нотаріальної контори, Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова Олена Володимирівна про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя, визнання спадкових договорів недійсними, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, враховуючи наступне.

З січня 2004 року заявниця та ОСОБА_2 проживали разом у фактичних шлюбних відносинах. Шлюб між ними зареєстровано 03.09.2005 та розірваний рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2014. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Під час шлюбу за спільні кошти ними придбані дві земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на яких спільними зусиллями та за спільні кошти подружжя здійснювалось будівництво житлового будинку. Вказане підтверджується документами, наявними у ОСОБА_1 Завершення будівництва та початок використання житлового будинку відбулось до фактичного припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу із ОСОБА_2 За час шлюбу будинок не був введений в експлуатацію. Вказане майно заявниця вважає об`єктом спільної сумісної власності подружжя в силу приписів ст. 74 СК України.

10.11.2018 ОСОБА_2 помер. Спадкова справа після його смерті заведена державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори за № 335/2018.

Як стало відомо заявниці, 21.02.2018 та 19.10.2018 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладені спадкові договори, на підставі яких після смерті ОСОБА_2 вищевказані дві земельні ділянки та житловий будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані за ОСОБА_1 .

Беручи до уваги те, що при укладені ОСОБА_2 вказаних спадкових договорів, заявниця не надавала нотаріально посвідченої заяви про згоду на їх укладення, хоча це майно, на думку заявниці, належало спадкодавцю та їй на праві спільної сумісної власності подружжя, ОСОБА_1 вважає, що внаслідок їх укладення, порушені її права як співвласника і будинку, і земельних ділянок, у зв`язку з чим вони підлягають визнанню недійсними.

Відтак, заявниця вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновлення порушених та оспорюваних прав, за захистом яких заявниця звернеться до суду, оскільки відповідач може самостійно продати спірне майно, а отже існує ймовірність зловживання відповідачем своїми правами та можливість переоформлення нею майна на інших осіб з метою уникнення поділу спірного майна, а відтак є підстави для накладення арешту та заборони відчуження на спірне майно у вигляді житлового будинку та двох земельних ділянок.

Також заявниця зазначає, що відповідач на даний час має право безперешкодно отримати свідоцтво про право на спадщину та відчужити успадковане нерухоме майно, що в свою чергу об`єктивно унеможливить виконання рішення суду, а відтак наявні беззаперечні підстави для звернення з заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони нотаріусу на оформлення та видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, заявниця вважає, що є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання ймовірного рішення суду у цивільній справі за її позовом, з яким вона звернеться до суду у строки, передбачені ч. 4 ст. 52 ЦПК України.

Вивчивши обставини, зазначені в заяві, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, крім іншого, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Належність ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) житлового будинку і двох земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 154472810 від 30.01.2019.

З огляду на зазначене, оскільки невжиття заходів забезпечення позову, на переконання суду, може привести до відчуження належного відповідачці майна, що в майбутньому може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде винесено на користь позивача, заява про забезпечення позову в цій частині підлягає задоволенню.

У такому випадку заходи забезпечення стосуються виключно майна, яке належить відповідачці, а тому відсутні перешкоди для задоволення заяви про забезпечення позову. При цьому, суд враховує, що застосування заходів забезпечення позову не завдасть шкоди майновим правам відповідача, оскільки не перешкодить його праву володіти та користуватися цим майном.

Стосовно вимоги заявниці про накладення заборони державному нотаріусу Третьої запорізької державної нотаріальної контори на оформлення та видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відтак, на підставі спадкових договорів, після смерті відчужувача, набувачу Свідоцтво про право на спадщину не видається, а право власності реєструється у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ніяких доказів щодо наявності іншого майна, відповідно до якого не укладено спадкового договору, і воно може бути предметом спадкування, доказів суду заявницею не надано.

Відтак, в цій частині заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до звернення до суду з позовом задовольнити частково.

Накласти арешт та заборонити відчуження у будь-який спосіб наступне нерухоме майно:

- житловий будинок літ. А, ворота № 1, паркан № 2, замощення І, загальною площею 550,1 кв.м., житловою площею 136,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна НОМЕР_3 , зареєстрований на підставі спадкового договору, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Чепковою О.В. за реєстр. № 3647 від 19.10.2018 за ОСОБА_1 , дата внесення запису 28.11.2018;

- земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна НОМЕР_4 , зареєстрований на підставі спадкового договору, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Чепковою О.В. за реєстр. № 370 від 21.02.2018 за ОСОБА_1 , дата внесення запису 28.11.2018;

- земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_1 , для ведення особистого селянського господарства площею 0,0742 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна НОМЕР_5 , зареєстрований на підставі спадкового договору, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Чепковою О.В. за реєстр. № 368 від 21.02.2018 за ОСОБА_1 , дата внесення запису 28.11.2018.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 );

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ).

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, починаючи з наступного дня після її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи судові рішення оскаржуються до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Яркіна