ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 732/1701/18

Головуючий у першій інстанції - Карпинська Н. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/618/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.

із секретарем - Шкарупою Ю.В.,

сторони: позивач - ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2019 року (місце ухвалення - м. Городня) у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої смертю потерпілого,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої смертю потерпілого. В обґрунтування позову посилалась на те, що у 2016 році внаслідок необережного поводження зі зброєю під час полювання відповідачем під час пострілу ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження, від яких останній помер на місті. Вироком Городнянського районного суду ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. Звільнено відповідача від відбування покарання на підставі п.в ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році». По даній кримінальній справі позивача визнано потерпілою. В позові зазнчає, що померлий ОСОБА_5 мав на утриманні малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач посилається на ч. 1 ст. 1200, ч. 1 ст. 1197 ЦК України, та в позові просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3625 грн шкоди, завданої смертю ОСОБА_5, починаючи з 17.10.2016 і до настання повноліття ОСОБА_3

Рішенням Городнянського районного суду від 25.02.2019 у задоволенні позову ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої смертю потерпілого - відмовлено.

Рішення обгрунтовано тим, що на момент смерті ОСОБА_5 дитина прав на утримання від батька не мала, оскільки батьківство ОСОБА_5 по відношенню до дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено після його смерті у судовому порядку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Городнянського районного суду від 25.02.2019, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

За доводами скарги оскаржуване рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом не повно з»ясовано обставини, що мають значення для справи.

В обгрунтування незаконності рішення місцевого суду заявник посилається на рішення Городнянського районного суду від 08.12.2016 яким було визнано батьківство ОСОБА_5 По відношенню до дитини ОСОБА_3. Крім того, дитина постійно проживала зі ОСОБА_5 в с. Сутоки та перебувала на його утриманні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. Посилається на необґрунтованість та безпідставність доводів апеляційної скарги. Судом правомірно відмовлено у задоволенні позову у зв»язку з недоведеністю обставин перебування на утриманні та відсутності на момент смерті права на утримання від загиблого дитини, в інтересах якої заявлено позовні вимоги. Крім того, ОСОБА_4 у відзиві просить покласти на скаржника витрати на правову допомогу.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Вироком Городнянського районного суду від 21.02.2018 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України за обставин, викладених позивачем у позові, призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Звільнено від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» як такого, що має дитину, якій на день набрання чинності цим Законом не виповнилося 18 років, та не позбавлений батьківських прав у відношенні цієї дитини.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином 560 000 грн (а.с. 6-9).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області від 31.05.2018 вирок Городнянського районного суду від 21.02.2018, відносно ОСОБА_4 - змінено в частині вирішення цивільного позову, зменшено суму моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 до 100 000 грн. В решті вирок суду залишено без змін (а.с. 10-12).

Рішенням Городнянського районного суду від 08.12.2016 встановлено факт батьківства ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до його дочки - ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 56-57, 171-172).

Матеріали справи містять копію свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке видано повторно, де батьком записано ОСОБА_5 (а.с. 4).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, з бабусею ОСОБА_6 (а.с. 119), та дитина навчається у 4-му класі Мощенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. Городнянської міської ради Чернігівської області (а.с. 120).

З листа Управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації від 11.02.2019 № 754 вбачається, що ОСОБА_2 з 01.10.2009 по 01.12.2016 року отримувала допомогу як одинока матір на дочку ОСОБА_3 і така допомога була призначена на підставі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 112-113).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що у розумінні сімейного законодавства позивач та дитина ОСОБА_3 на утриманні потерпілого на момент його загибелі не перебували, права у дитини внаслідок встановлення батьківства виникли після смерті ОСОБА_5, на день смерті ОСОБА_5 дитина за законом не мала право на одержання від нього утримання.

З висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з"ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують враховуючи наступне.

Матеріальна шкода, завдана смертю потерпілого відшкодовується за правилами ст. 1200 ЦК України, відповідно до якої у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Отже, коло осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, можна розділити на дві групи: а) непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання; б) дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Матеріали справи не містять доказів перебування дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні ОСОБА_5 на час його смерті.

Як встановлено судом першої інстанції, права дитини ОСОБА_3 внаслідок встановлення батьківства виникли лише після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Городнянського районного суду від 08.12.2016, а на день його смерті дитина за законом не мала право на одержання від нього утримання. Крім того, до участі у справі як заінтересовано особа не був залучений відповідач ОСОБА_4, що підверджується даними зазначеного рішення.

Якщо предметом позову є відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, доказуванню підлягає не лише факт родинних відносин, а й факт перебування на утриманні померлого та потреба у матеріальній допомозі. Факт проживання за однією адресою із загиблим не може свідчити про перебування на його утриманні.

Встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, з бабусею ОСОБА_6 (а.с. 119), та дитина навчається у 4-му класі Мощенської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. Городнянської міської ради Чернігівської області (а.с. 120), тому доводи скарги про те, що дитина постійно проживала зі ОСОБА_5 в с. Сутоки та перебувала на його утриманні спростовуються матеріалами справи.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Не є обгрунтованими та не спростовують висновків суду доводи скарги про те, що батьківство ОСОБА_5 було визнано на підставі рішення Городнянського районного суду від 08.12.2016, оскільки, як вже зазначалося, батьківство було визнано після смерті ОСОБА_5, що свідчить про відсутність права на одержання від нього утримання. Крім того, до участі у зазначеній справі, як заінтересована особа не був залучений ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги про визнання ОСОБА_2 потерпілою, що підтверджується даними вироку не можуть бути підставою для скасування правильного рішення суду, оскільки вказані обставини не підтверджують твердження позивачки, щодо перебування на утриманні померлого малолітньої дитини ОСОБА_3

Крім того, посилання щодо проживання дитини з ОСОБА_5 АДРЕСА_3 без реєстрації за однією адресою, не породжує права на одержання утримання, оскільки підставою для застосування ч. 1 ст. 1200 ЦК України визначено наявність права на утримання на день смерті.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, та з врахуванням вимог ОСОБА_4 про стягнення судових витрат по даній справі, наданих останнім доказів у підтвердження сплачених коштів наданих останньому правової допомоги адвокатом Радченко О.О. згідно укладеного договору про надання правничої допомоги адвокатом від 12.04.2019 (а.с. 163), Акту здачі-прийняття наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги адвокатом б/н від 12.04.2019 (а.с. 164), копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 166), копії квитанції до прибуткового касового ордера № 32 від 15.04.2019 (а.с. 173), колегія суддів апеляційної інстанції вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у повернення витрат на правову допомогу 1500,00 грн.

Керуючись ст.ст.141, 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) у повернення витрат на правову допомогу 1500,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Судове рішення у повному обсязі складено 25.04.2019.

Головуючий Судді: