Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участю секретаря Сіренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 755/11391/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1, про виділ в натурі частки квартири та визначення порядку користування квартирою,-

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1, про виділ в натурі частки квартири та визначення порядку користування квартирою.

Сторони та третя особа в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.09.2018 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 60-61).

09 листопада 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу якою підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 78-79).

Як убачається із матеріалів справи в судові засідання призначені на 23.01.2019 року, 22.02.2019 року, 29.03.2019 року та 03.05.2019 року позивач та її представник не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить розписка представника позивача ОСОБА_4 про те, що він повідомлений про судове засідання призначене на 23.01.2019 року та поштові конверти в яких позивачу надсилалися судові повістки про виклик в судові засідання із відмітками про закінчення терміну зберігання, які повернулися від позивача, про причини неявки позивача та її представника суд повідомлено не було.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено вище, позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про розгляд справи, неявка позивача та її представника має ознаки повторності, доказів щодо поважності причин неявки в судове засідання суду не надано.

За нормою частини 5 ст. 223; пункту 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За вищевикладених обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду з підстав повторної неявки позивача в судове засідання, що перешкоджає вирішенню спору, оскільки суд позбавлений можливості з'ясувати позицію позивача з приводу заявлених нею вимог на час розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 44, 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_1, про виділ в натурі частки квартири та визначення порядку користування квартирою залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя