Справа № 569/2908/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Харечко С.П.

при секретарі Левчук Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовільнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повність, справу просить розглядати у його відсутність.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом запису актів громадянського стану м.Ковель Волинської області, 09 листопада 1991 року, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 09 листопада 1991 року, актовий запис №598.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09 листопада 1991 року відділом запису актів громадянського стану м.Ковель Волинської області, актовий запис №598 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3

Суддя: С.П. Харечко