Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2019 Справа №607/8934/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 серпня 1991 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1128.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань. На даний момент між сторонами практично припинились шлюбні стосунки, ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо розірвання шлюбу.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини:

Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 16 серпня 1991 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1128.

У сторін спору є діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім`єю, не ведуть спільного господарства, оскільки позивач підтримує викладені в позові обставини, натомість відповідач позов визнає повністю.

В наданий судом строк на примирення, сторони спору згоди не дійшли.

Відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 серпня 1991 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1128.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяВ. М. Братасюк