Єдиний унікальний номер 235/7423/18 Номер провадження 22-ц/804/1041/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Мальованого Ю.М., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Розпутько Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Комунального підприємства «Покровськводоканал» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2019 року у цивільній справі № 235/7423/18 за позовною заявою Комунального підприємства «Покровськводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, (суддя першої інстанції Бородавка Катерина Павлівна), -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року Комунальне підприємство «Покровськводоканал» звернулося до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він відповідно ст. 23, 24, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» забезпечувало відповідачу своєчасно, безперервно і відповідної якості послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод за період з 01.09.2015 року до 01.01.2018 року.

Відповідно до «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27 червня 2008 р. та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, які є обов`язковими для виконання усіма споживачами і виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживачі зобов`язані: своєчасно, в установлений термін, оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів по-квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії) - щомісячно знімати їх показання та сплачувати вартість надання послуг за цими показаннями і встановленими тарифами).

Відповідач, порушуючи чинне законодавство, ухиляється від сплати боргу за спожиті послуги з постачання питної води та прийманню стічних вод, добровільно сплатити суму боргу відмовляється. Особистий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_1 , яка є наймачем квартири.

На підставі п.18 «Правил надання послуг» розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 31 числа поточного місяця.

Відповідачем неналежним чином виконані обов`язки по сплаті наданих послуг, в результаті цього, відповідач має заборгованість, яка відповідно до даних особистого рахунку за період з 01.09.2015 року до 01.01.2018 року складає суму 2982,89 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму боргу за спожиті послуги по водопостачанню та водовідведенню в розмірі 2982,89 грн., 3% річних 83,65 грн., інфляційну складову 404,85 грн., всього 3471,39 грн., а також суму судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1585,80 грн. та суму судового збору за подання заяви про видачу судового наказу в розмірі 176,20 грн. на користь Комунального підприємства «Покровськводоканал».

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2019 року в позові Комунального підприємства «Покровськводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - Комунальне підприємство «Покровськводоканал» та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду 04 березня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що вказане рішення не відповідає критеріям законності і обґрунтованості судового рішення, встановленим ч. 2 та ч. 5 ст. 261 ЦПК України.

Позивач просив Донецький апеляційний суд рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2019 року скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 05 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано відповідачу строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 14 березня 2019 року.

Копії ухвал про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 140,141,142), копія апеляційної скарги позивача відповідачем отримана (а.с. 141). До Донецького апеляційного суду надійшов відзив з додатками від представника відповідача (а.с. 144-158), в якому вказано, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Обов`язок виконавця з проведення періводичної повірки квартирних засобів обліку за його рахунок передбачений п.п. 9, 32 Правил № 630, частиною 3 статті 28 Закону № 113, на момент звернення відповідача із заявою 09.07.2009 року існував незалежно від нарахування споживачеві витрат з проведення періодичної повірки у складі комунальної послуги. 27.12.2017 року в квартирі відповідача було встановлено новий лічильник, показання якого 19.01.2018 року враховано відповідачем під час оплати за спожиту воду. Відповідач просить апеляційний суд скаргу позивача відхилити, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2019 року залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду представник позивача - Комунального підприємства «Покровськводоканал» не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с. 179).

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, надіслали до суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність (а.с. 181).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Комунального підприємства «Покровськводоканал» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в квартирі відповідача з 2006 року встановлений засіб обліку води, опломбований та зареєстрований позивачем, сплата за спожиту нею воду має справлятися згідно з показниками такого засобу обліку, а нарахування плати за надані послуги згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку на одну особу, що можливо лише, якщо в квартирі відсутні такі засоби обліку води, є неправомірним.

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, на їм`я відкритий особовий рахунок НОМЕР_1 .

За період з 01.09.2015 року до 01.01.2018 року відповідачем позивачу щомісячно здійснювалась оплата наданих послуг з водопостачання та водовідведення, але в меншому розмірі, ніж позивачем здійснювались щомісячні нарахування, у зв`язку з чим на рахунку відповідача мається заборгованість в розмірі 2982,89 грн.

Відповідно до акта від 20 вересня 2006 року, в квартирі відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 був встановлений та зареєстрований водомір № 301121. Згідно вказаного акту, водоміри повіряються один раз на три роки.

09.07.2009 року відповідач звернулася до позивача із заявою про необхідність провести повірку вказаного вище водоміру, у зв`язку з чим просила повідомити її для того, щоб узгодити дату та час зняття його на повірку.

Позивач 22.07.2009 року відмовив позивачу у проведенні повірки, посилаючись на те, що відповідач самостійно, за власні кошти повинна виконувати роботи, що стосуються періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж водолічильників.

Заміна водолічильника в квартирі відповідача відбулась лише 28.12.2017 року.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що висновок суду про те, що підприємства, які надають послуги населенню з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до укладених між ними договорів, є незаконним, оскільки суд першої інстанції дійшов такого висновку унаслідок неправильного тлумачення закону та незастосування закону, який підлягав застосуванню, є безпідставними, оскільки порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до пункту 9 вказаних вище Правил (в редакції, які діяла на час звернення відповідача до позивача із заявою про повірку лічильника) передбачено, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Як вбачається із пункту 29 вказаних вище Правил (в редакції, які діяла на час звернення відповідача до позивача із заявою про повірку лічильника), споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку.

Згідно з пунктом 32 вказаних вище Правил (в редакції, які діяла на час звернення відповідача до позивача із заявою про повірку лічильника), виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж).

Повірка засобів вимірювальної техніки до 01.01.2016 року мала відбуватись, в тому числі, з урахуванням положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» № 113/98-ВР від 11.02.1998 року.

Частиною 2 ст.11 вказаного вище Закону передбачено, що засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 28 вказаного вище Закону, підприємства, організації та фізичні особи зобов`язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Згідно з ч .3 ст. 28 вказаного вище Закону, порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідно до частини 4 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником, відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки доказів укладення окремого договору на обслуговування приладу обліку води, укладеного між споживачем та виконавцем послуг або із спеціалізованою організацією з періодичної повірки та ремонту квартирних лічильників, позивачем не надано, обов`язок з проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку - водоміру, зокрема з 2009 року покладений законодавцем на виконавця послуг з водопостачання та водовідведення, тобто на позивача.

Згідно з Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-60цс15 передбачено, що відповідно до частини другої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фiзичнi особи зобов`язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних iнтервалiв) подавати засоби вимірювальної технiки на повiрку.

Частиною третьою статті 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно з пунктом 24 цього Порядку (у редакції, чинній до 24 жовтня 2014 року - до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії.

Аналогічні положення про включення до складу житлово-комунальних послуг, які надаються споживачеві, послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонту приладів обліку (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) містяться й у Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є додатком до затвердженого Порядку.

Отже, у період (до 24 жовтня 2014 року) проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Пунктами 9, 30, 32 цих Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем наабонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж)проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку,їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Як зазначалось вище, Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці),повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Положеннями частини 3 статті 19, частини 4 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником послуг, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

До визначення на законодавчому рівні виконавців певних послуг (Закон від 10 квітня 2014 року № 1198-VIII, який набрав чинності 26 квітня 2014 року) питання визначення виконавців житлово-комунальних послуг (в тому числі з централізованого постачання холодної і гарячої води, водовідведення) статтею 7 Закону № 1875-IV було віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

В матеріалах справи є рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради № 325 від 16.12.2015 року, відповідно до якого визначено виконавцем комунальної послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у місті Красноармійську комунальне підприємство «Красноармійськводоканал» до межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності з балансоутримувачами будинків. Рішення набирає чинності з 01.01.2016 року.

Відповідно до акту приймання до обліку водолічильника від 28.12.2017 року за адресою відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 прийнятий в експлуатацію і опломбован водолічильник № 7627911 (а.с. 28, зворотня сторона).

Враховуючи, що позивач безпідставно відмовив відповідачу у 2009 році у повірці водоміру, а позивач сплачувала позивачу вартість наданих послуг за показаннями водоміру, то і підстав для стягнення заборгованості за період з 01.09.2015 року до 01.01.2018 року немає.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом першої інстанції не перевірялася та обставина, що послуга з періодичної повірки квартирних приладів обліку до тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій виконавчим комітетом Покровської (Красноармійської) міської ради не включалася, на що вказує відсутність відповідного рішення, є безпідставними, оскільки відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, та споживачем цих послуг врегульовані Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які є у даному випадку спеціальним нормативним актом.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, висновок суду першої інстанції про те, що оскільки в квартирі відповідача з 2006 року встановлений засіб обліку води, опломбований та зареєстрований позивачем, сплата за спожиту відповідачем воду має справлятися згідно з показниками такого засобу обліку, а нарахування плати за надані послуги згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку на одну особу, що можливо лише, якщо в квартирі відсутні такі засоби обліку води, є неправомірним, є безпідставними, оскільки позивачем штучно було створені умови, за яких позивачем з власної вини не був виконаний обов`язок з проведення періодичної повірки водоміру, встановленого в квартирі відповідача.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2019 року і задоволення апеляційної скарги Комунального підприємства «Покровськводоканал» немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Покровськводоканал» залишити без задоволення, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що ухвалена у малозначній справі, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді:

Повний текст постанови складений 10 травня 2019 року

Суддя: О.Д.Канурна