Справа № 524/8752/18
Провадження № 2/524/676/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання Крижановської Я.О.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
До суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
Вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно до якого він передав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 7 000 доларів США, а останній зобов`язався повернути гроші до 01.11.2017 року. За користування коштами відповідач, згідно договору, повинен був сплачувати 10% від отриманої суми. В подальшому даний договір було продовжено, а саме перенесено строк його виконання із збільшенням суми боргу: до 08.11.2017 року сума боргу 8000 доларів США; до 15.11.2017 року 8800 доларів США; до 29.11.2017 року 9000 доларів США.
Станом на 30.09.2018 року основне тіло кредиту становить 9000 доларів США, сума за користування грошима становить 9000 доларів США. Загальна сума зобов`язань за даним договором становить 18 000 доларів США.
11.11.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно до якого він передав у позику відповідачу грошові кошти в сумі 6 000 доларів США, а останній зобов`язався повернути гроші до 26.11.2017 року. За користування коштами відповідач згідно договору був повинен сплачувати 9% від отриманої суми.
Станом на 30.09.2018 року основне тіло кредиту становить 6000 доларів США, сума за користування грошима становить 5400 доларів США. Загальна сума зобов`язань за даним договором становить 11 400 доларів США.
Загальна сума боргу за борговими зобов`язаннями становить 29 400 доларів США, яка складається із заборгованості: тіло кредиту 15 000 доларів США, відсотки за користування кредитом 14 400 доларів США.
Вказані обставини підтверджуються розпискою від 25.10.2017 року та розпискою від 11.11.2017 року. У обговорений сторонами строк гроші відповідач не повернув.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином через оголошення на веб-сайті судової влади України та поштою, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на позов суду не направив.
Ч. 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Ухвалою судді від 12.12.2018 року відкрито провадження по справі.
Ухвалою судді від 04.03.2019 року здійснено виклик відповідача через оголошення на веб-сайті судової влади України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
25.10.2017 року між ОСОБА_2 (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) було укладено договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець передав у власність, а ОСОБА_4 прийняв грошові кошти в сумі 7 000 доларів США, за умовами сплати 10% щомісячного користування коштами, що підтверджується розпискою від 25.10.2017 року. Зобов`язання мало бути виконано у строк до 01.11.2017 року. В подальшому даний договір було продовжено, а саме перенесено строк його виконання із збільшенням суми боргу: до 08.11.2017 року сума боргу 8000 доларів США; до 15.11.2017 року 8800 доларів США; до 29.11.2017 року 9000 доларів США.
11.11.2017 року між ОСОБА_2 (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_5 передав у власність, а ОСОБА_4 прийняв грошові кошти в сумі 6 000 доларів США, за умовами сплати 9% щомісячного користування коштами, що підтверджується розпискою від 11.11.2017 року. Зобов`язання мало бути виконано у строк до 26.11.2017 року.
Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договорами позики від 25.10.2017 року та від 11.11.2017 року, коштів позивачу не повернув.
Таким чином, заборгованість по договорам розписки становить 15 000 доларів США (9 000 доларів США + 6 000 доларів США). Проценти за користування коштами становлять 900 доларів США (10% від 9 000 доларів США) та 540 доларів США (9% від 6 000 доларів США), а всього 1 440 доларів США.
Надані суду розписки не містять умови про те, що проценти нараховуються у розмірі 9% та 10% щомісячно, тому підстав для стягнення відсотків у зазначеному розмірі за кожний місяць користування коштами немає.
Згідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь відповідача слід стягнути заборгованість за договором позики від 11.11.2017 року в сумі 6 000 доларів США, заборгованість за договором позики від 25.10.2017 року в сумі 9 000 доларів США, проценти щомісячного користування коштами в сумі 1 440 доларів США, а всього 16 440 доларів США.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договорами позики від 11.11.2017 року та 25.10.2017 року в загальній сумі 16 440 доларів США.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) сплачений ним судовий збір в сумі 4 652 грн. 23 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текс рішення буде виготовлено 19.05.2019 року
Суддя