Провадження № 2/761/1573/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

учасників та їх представників: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртара», ОСОБА_2, ОСОБА_7, Регіонального сервісного центру №8043 МВС в м.Києві про визнання дій протиправними і зобов»язанням вчинити дії, визнання договору купівлі-продажу нікчемним та витребування транспортного засобу із чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_6 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртара» (далі - відповідач 1), ОСОБА_2 (далі - відповідач 2), ОСОБА_7 (далі - відповідач 3), Регіонального сервісного центру №8043 МВС в м.Києві (далі - відповідач 4) про визнання дій протиправними і зобов»язанням вчинити дії, визнання договору купівлі-продажу нікчемним та витребування транспортного засобу із чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 серпня 2015 року ОСОБА_6, було придбано у ТОВ «ВТП «Укртара», транспортний засіб LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, що підтверджується довідкою-рахунком серії ВІА за № 785192, виданої ТОВ «СПЕЦАВТОГРУП».

У цей же день відповідачем 1 було знято з обліку транспортний засіб для реалізації та передано позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (оригінал), довідку-рахунок та облікову картку.

Висновком експертного дослідження від 27.04.2018 року №19/17-3/2/2-ЕД/18 було підтверджено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та бланк довідки-рахунку відповідають встановленим зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України

Позивач у встановлений десятиденний строк спірний транспортний засіб не встигла зареєструвати, оскільки в процесі передачі транспортного засобу були виявлені незначні недоліки автомобіля, у зв'язку з чим сторони домовились відстрочити передачу для усунення недоліків за рахунок продавця.

Однак, спірний транспортний засіб ТОВ «ВТП«УКРТАРА» так і не передало новому власнику, ОСОБА_6

Незважаючи на чисельні звернення про повернення, ані автомобіль, ані сплачені кошти не були повернені.

Як пізніше дізналася позивач, вже 14.08.2015 року (коли ще 10-денний термін для реєстрації автомобіля за довідкою-рахунком не закінчився) автомобіль LAND ROVER RANG ROVER SPORT, відповідачем було зареєстровано на своє ім'я, при цьому подано недостовірну заяву про втрату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4, після чого відчужило іншій особі.

Знявши спірний автомобіль з обліку для реєстрації, оформивши довідку-рахунок, отримавши кошти за транспортний засіб, передавши всі вказані документи позивачу, ТОВ «ВТП«УКРТАРА», на думку позивача, фактично протиправно відчужило автомобіль, окільки право власності на автомобіль у відповідача 1 станом на 05.08.2015 року вже не було.

Однак, ТОВ «ВТП«УКРТАРА» здійснило вторинну реєстрацію транспортного засобу 14.08.2017 року, після чого 10.08.2017 року, будучи власником спірного автомобіля, відчужило останній за договором купівлі-продажу № 8045/2017/577873 ОСОБА_2 всупереч публічному порядку, без правової підстави та порушуючи конституційні права позивача, після чого відповідач 2 перепродав транспортний засіб ОСОБА_7

Так, на думку позивача, вторинна реєстрація відповідачем 1 транспортного засобу за собою є протиправною, договір купівлі-продажу № 8045/2017/577873, укладений між TOB «ВТП «Укртара» та ОСОБА_2 10.08.2017 року є нікчемним, а спірний автомобіль підлягає витребуванню з незаконного володіння ОСОБА_7 у власність ОСОБА_6

Наразі спірний автомобіль перебуває в чужому незаконному володінні ОСОБА_7

Оскільки автомобіль був відчужений поза волею його власника ОСОБА_6, за відплатним договором був придбаний відповідачем 3 в особи, яка не мала права його відчужувати, на думку позивача вона має право витребовувати його.

Тому, позивач просила суд:

1.визнати дії (операцію 14.08.2017 року) ТОВ «ВТП «Укртара» щодо вторинної реєстрації транспортного засобу LAND ROVER RANG ROVER SPORT протиправними;

2.визнати договір купівлі-продажу № 8045/2017/577873, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ВТП «Укртара» від 10.08.2017 року нікчемним;

3.витребувати транспортний засіб LAND ROVER RANG ROVER SPORT із чужого незаконного володіння ОСОБА_7;

4.зобов'язати Регіональний сервісний центр № 8043 МВС України в м. Києві здійснити державну реєстрацію автомобіля LAND ROVER RANG ROVER SPORT за ОСОБА_6 та видати їй свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

5.стягнути з ТОВ «ВТП «Укртара» судовий збір, що становить 10 924,40 грн.

У відзиві на позовну заяву від 24.10.2018 року представник відповідача ОСОБА_7 вказував, що правочини між фізичними та юридичними особами, предметом яких є транспортні засоби, обов'язково повинні укладатись в письмовій формі. Водночас, жодного договору, предметом якого міг бути спірний автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER SPORT сторона позивача не надала. Також позивачем не надано жодного доказу, що підтверджує факт передачі автомобіля та його подальшого повернення ТОВ «ВТП «УКРТАРА» для усунення недоліків, недоведено факт оплати за придбаний товар та перерахування грошових коштів на рахунок продавця ТОВ «ВТП «УКРТАРА». При цьому, довідка - рахунок №785192 від 05.08.2015 року не може бути належним та допустимим доказом проведення оплати за спірний транспортний засіб, оскільки TOB «СПЕЦАВТОГРУП» не має жодного відношення по ТОВ «ВТП «УКРТАРА». Крім того, вказана довідка у базі даних «НАІС ГСЦ МАС України» відсутня, а тому вона не може бути належним та допустимим доказом, що підтверджує факт придбання позивачем спірного автомобіля у ТОВ «ВТП «УКРТАРА» та проведення оплати за придбаний транспортний засіб. Не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Також вказав, що рішенням суду не може бути зобов'язано сторони здійснити державну реєстрацію правочину, оскільки це суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Оскільки позивач не є власником автомобіля, вона не має право пред'являти вимогу про витребування майна із чужого незаконного володіння. Крім того, позивачем пропущено встановлений строк позовної давності, який застосовується до вимог, пов'язаних із недоліками проданого товару. На підставі зазначеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 06.11.2018 року представник відповідача 4 зазначив, що станом на 14.08.2015 року підстав для відмови у проведенні вторинної реєстрації у в'язку з непродажем даного транспортного засобу не було, а тому вона була здійснена у відповідності до вимог закону. Також зазначив, що довідка-рахунок серії ВІА №785192, виданої ТОВ «СПЕЦАВТОГРУП» у базі даних «НАІС ГСЦ МВС України» відсутня. Крім того, вимоги позивача, щодо зобов'язання Територіального сервісного центру № 8043 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві здійснити реєстрацію автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, за гр. ОСОБА_6 є передчасними, оскільки реєстрація транспортних засобів потребує проведення процедурних дій визначених Порядком, а тому вимоги у цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповіді на відзив від 11.12.2018 року представник позивача додатково зазначила, що добросовісність набуття автомобіля відповідачем ОСОБА_7 позивачем не оскаржується.

У запереченнях на відповідь позивача на відзив на позовну заяву від 22.02.2019 року представник відповідача ОСОБА_7 вказував, що позивач не набула право власності на спірний автомобіль, не була та не є власником цього автомобіля. ОСОБА_7 є законним власником та на правових підставах, в порядку та на умовах, передбачених чинним законодавством набув спірний транспортний засіб у власність, здійснив його реєстрацію.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача 2, 3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в повному обсязі у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідачі 1, 4 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно положень ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності належним чином повідомлених відповідачів 1, 4.

Ухвалою суду від 17.07.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.07.2018 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 18.09.2018 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року скасовано та постановлено нову, якою накладено арешт на автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_3, д.н. НОМЕР_2, що зареєстрований за ОСОБА_7.

Протокольною ухвалою суду від 24.10.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні, долучено документи, надані представником позивача, долучено відзив від 10.09.2018 року, але останній не приймається судом до уваги, оскільки відсутні докази його направлення іншим сторонам, долучено відзив з додатками від 24.10.2018 року, ухвалено його не приймати до уваги до надання доказів його направлення іншим сторонам, які в подальшому були надані.

Ухвалою суду від 24.10.2018 року відкладено проведення підготовчого судового засідання у даній цивільній справі та відмовлено в прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_2, ТОВ «ВТП «Укртара», Регіональний сервісний центр №8043 МВС в м.Києві про визнання договору дійсним та визнання права власності.

Протокольною ухвалою суду від 11.12.2018 року до матеріалів справи долучено відзив відповідача 4, відповідь на відзив від 11.12.2018 року, пояснення відповідача 3, але останні судом не приймаються до уваги. Крім того, ухвалено викликати до допитати в якості свідка ОСОБА_9

Ухвалою суду від 24.10.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Протокольною ухвалою суду від 26.02.2019 року до матеріалів справи долучено заперечення на відповідь позивача на відзив на позовну заяву від 22.02.2019 року, відзив на позовну заяву від 26.02.2019 року відповідача ОСОБА_10, але останній не приймається судом до уваги.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочин між фізичною та юридичною особою укладається в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається у цій справі, а саме із довідки-рахунку серії ВІА за № 785192, видано виданої ТОВ «СПЕЦАВТОГРУП» 05 серпня 2015 року, ОСОБА_6 продано і видано транспортний засіб LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, двигун № НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_5, вартістю 2 000 000,00 грн. (а.с. 22).

Позивач вказує, що у цей же день, тобто 05 серпня 2015 року їй передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (оригінал) та облікову картку, копії яких містяться у матеріалах справи (а.с. 23-25).

Висновком експертного дослідження від 27.04.2018 року №19/17-3/2/2-ЕД/18 підтверджено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 та бланк довідки-рахунку відповідають встановленим зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України (а.с. 27-41).

За твердженнями позивача, вона у встановлений десятиденний строк спірний транспортний засіб не встигла зареєструвати, оскільки в процесі передачі транспортного засобу були виявлені незначні недоліки автомобіля, у зв'язку з чим сторони домовились відстрочити передачу для усунення недоліків за рахунок продавця. Однак, спірний транспортний засіб ТОВ «ВТП «УКРТАРА» так і не передало їй. Незважаючи на чисельні звернення, ані автомобіль, ані сплачені кошти не були повернені, а договір купівлі-продажу не укладався.

Між тим, дані доводи не підтверджуються наявними у матеріалах справи документами.

Так, у справі відсутні документи, що підтверджують факт передачі автомобіля позивачу та його подальшого повернення ТОВ «ВТП «УКРТАРА» для усунення недоліків, факт оплати за придбаний товар та перерахування грошових коштів саме на рахунок ТОВ «ВТП «УКРТАРА». При цьому, наявна довідка - рахунок №785192 від 05.08.2015 року не може бути таким доказом проведення оплати за автомобіль, оскільки, як з неї вбачається, вона видана TOB «СПЕЦАВТОГРУП», а не відповідачем у справі ТОВ «ВТП «УКРТАРА».

Крім того, за повідомленням Регіонального сервісного центру №8043 МВС в м.Києві, вказана довідка у базі даних «НАІС ГСЦ МАС України» відсутня.

Таким чином, довідка-рахунок не може бути належним та допустимим доказом, що підтверджує факт придбання позивачем спірного автомобіля у ТОВ «ВТП «УКРТАРА» та проведення оплати за придбаний транспортний засіб.

Не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Також у судовому засіданні було встановлено, що із листа начальника Регіонального сервісного центру в м. Києві Смольянінова Ю.С. від 11.10.2018 року №31/26-851аз вбачається, що згідно даних автоматизованої інформаційної системи МBC, з автомобілем LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2014 року випуску, кузов НОМЕР_3 здійснювались наступні реєстраційні операції:

07.03.2015 року первинна реєстрація транспортного засобу, придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону, власник ТОВ «ВТП «УКРТАРА», підстава реєстрації довідка-рахунок ВІА 881897, видана 07.03.2015 TOS «ВІННЕР АВТОМОТІВ», видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10;

12.03.2015 року видача свідоцтва для виїзду за кордон па ім'я гр. ОСОБА_12, видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6;

09.07.2015 року зняття з обліку при поверненні з поїдки за кордон;

10.07.2015 року перереєстрація при заміні номерного знаку, видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7;

04.08.2015 року перереєстрація при видачі дубліката свідоцтва про реєстрацію, видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8;

05.08.2015 року зняття з обліку для реалізації;

14.08.2015 року реєстрація транспортного засобу у зв'язку з не продажем, власник ТОВ «ВТП «УКРТАРА», видано свідоцтво про реєстрацію СХТ343023;

24.10.2015 року перереєстрація при заміні номерного знаку, видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9;

10.08.2017 року перереєстрація транспортного засобу на нового власника по договору укладеному в ТСЦ, власник - ОСОБА_2, підстава перереєстрації - договір купівлі-продажу №8046/2017/577873, укладений 10.08.2017 року в ТСЦ №8046 РСЦ МВС в м. Києві, видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11;

27.09.2017 року зняття з обліку для реалізації;

28.11.2017 вторинна реєстрація транспортного засобу по договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ, власник ОСОБА_7, підстава реєстрації - договір купівлі-продажу №8046/2017/725972, укладений 28.11.2017 в ТСЦ №8046 РСЦ СМВ в м. Києві, видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_12.

Жодних доказів, які б свідчили, що спірний автомобіль є власністю ОСОБА_6, остання не надала, натомість ОСОБА_2 на підставі укладеного з ТОВ «ВТП «УКРТАРА» та ОСОБА_13, на підставі укладеного з ОСОБА_2 договорів купівлі-продажу транспортного засобу від 10.08.2017 року та від 28.11.2017 року відповідно, в передбаченому законом порядку, набули у власність автомобіль та здійснили його державну реєстрацію.

Отже, на даний час ОСОБА_13 є власником автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2014 року випуску, кузов НОМЕР_3, а доказів того, що він неправомірно ним заволодів, матеріали справи не містять.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Згідно з п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, засвідчена підписом відповідної посадової особи, що скріплена печаткою довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Стаття 387 ЦК України визначає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів). Водночас законодавство надає право звертатися з вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння не лише власникам, а й іншим особам, у яких майно власника перебувало у законному володінні за відповідною правовою підставою ("титулом").

Відповідачем за віндикаційним позовом має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.

Таким чином, предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Таким чином, в силу суті віндикаційного позову, лише власник майна може витребувати його від незаконно володіючої цим майном особи.

Натомість, у даному випадку, позивач не є власником автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, а його законний власник є ОСОБА_7, а тому будь-яких підстав для видачі позивачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу немає.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи той факт, що позивачем не доведено, що ТОВ «ВТП «Укртара» подано недостовірну заяву про втрату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4, визнавати щодо вторинної реєстрації транспортного засобу LAND ROVER RANG ROVER SPORT протиправними немає підстав, адже як вбачається із пояснень свідка ОСОБА_9, який був допитаний у судовому засіданні, такі документи дійсно були втрачені. З цього випливає, що були підстави для звернення із заявою про втрату свідоцтва та для вторинної реєстрації. З огляду на викладене, підстави для задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача 1 протиправними, витребування автомобіля на користь позивача та здійснення державної реєстрації за ОСОБА_6 відсутні.

Стосовно вимоги позивача визнати договір купівлі-продажу № 8045/2017/577873, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ВТП «Укртара» від 10.08.2017 року нікчемним, суд зазначає наступне.

Так, в силу положень ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України).

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо.Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Рішенням суду не може бути зобов'язано сторони здійснити державну реєстрацію правочину, оскільки це суперечить загальним засадам цивільного законодавства - свободі договору (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК). Норма частини третьої статті 182 ЦК щодо можливості оскарження до суду відмови у державній реєстрації, ухилення від державної реєстрації, відмови від надання інформації про реєстрацію застосовується лише щодо дій (бездіяльності) органів, які здійснюють таку реєстрацію.

Між тим, у судовому засіданні не було встановленого фактів того, що договір купівлі-продажу № 8045/2017/577873 між ОСОБА_2 та ТОВ «ВТП «Укртара» від 10.08.2017 року укладений всупереч публічному порядку, без правової підстави та порушуючи конституційні права позивача, а тому, він є дійсним, що є наслідком відмови у задоволенні позовних вимог про визнання нікчемним правочину між відповідачем 1 та відповідачем 3 від 10.08.2017 року.

Щодо тверджень представника відповідача ОСОБА_7 про те, що позивачем було пропущено строк позовної давності, встановлений для пред'явлення вимоги, пов'язаної їх недоліками проданого автомобіля, суд не вважає за доцільне застосовувати ці приписи, оскільки у цій справі наявні підстави для відмови в позові по суті вимог.

Так, у справі ЄСПЛ "Sunday Times v. United Kingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто укладені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.

До цих правил, які визначають сталість правозастосування, відноситься і судова практика.

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом", зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (справа "Steel and others v. The United Kingdom").

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Так, згідно положень ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема питання, є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Так, було встановлено, що ухвалою суду від 18.07.2018 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову, а постановою Апеляційного суду м. Києва від 18.09.2018 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2018 року скасовано та постановлено нову, якою накладено арешт на автомобіль марки LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_3, д.н. НОМЕР_2, що зареєстрований за ОСОБА_7.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи те, що даним рішенням суду у задоволенні позову суд відмовляє, підстави для існування арешту відпали, суд дійшов висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою Апеляційного суду м. Києва від 18.09.2018 року.

В той же час, відповідно до ч. 11 ст. 158 ЦПК України, примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 207, 208, 317, 319, 328, 334, 638, 655 ЦК України, ст. ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 158, 258, 263, 264, 265, 268, 352 ЦПК України, Порядкок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, суд, -

в и р і ш и в:

відмовити в повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртара», ОСОБА_2, ОСОБА_7, Регіонального сервісного центру №8043 МВС в м.Києві про визнання дій протиправними і зобов»язанням вчинити дії, визнання договору купівлі-продажу нікчемним та витребування транспортного засобу із чужого незаконного володіння.

Скасувати заходи забезпечення позову про накладання арешту на транспортний засіб автомобіль марки «LAND ROVER RANGE ROVER SPORT» VIN: НОМЕР_13, 2014 року випуску, вжиті постановою Апеляційного суду м.Києві від 18.09.2018 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_6, адреса проживання АДРЕСА_1.

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртара», , адреса знаходження м.Київ, вул.О.Теліги, 41.

ОСОБА_2, адреса проживання АДРЕСА_2.

ОСОБА_7, адреса проживання АДРЕСА_3.

Регіональний сервісний центр №8043 МВС в м.Києві, адреса знаходження м.Київ, просп..С.Бандери, 26В.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

Повний текст виготовлено 25.04.2019 року