"26" вересня 2019 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 червня 2019р. Справа №642/6619/18 Провадження №2/642/465/19
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Пшенична Т.М.;

За відсутності позивача ОСОБА_1 , відповідача Перша державна контора м.Харкова, третя особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районнах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківської області:

розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Першої державної контори м.Харкова, третя осоьа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районнах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківської області, про скасування арешту майна,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження, справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківської області, Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківської області, Головного управління Національної поліції в Харківської області, третіх осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Першої нотаріальної контори м.Харкова, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звертаючись до суду заявляє позовні вимоги до відповідача, а саме:

- зняти арешт нерухомого майна, а саме будинку, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови б/н від 14.02.2002 р. винесеної відділом виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції.

В мотивуванні позовних вимог, позивач вказав, під час відкриття спадкової справи згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 53806388 від 25.10.2018 р., приватним нотаріусом Молодчим І.О. та оформлення позивачем спадкового майна, позивач дізнався про те, що на будинок, який належав його померлій матері ОСОБА_6 , на підставі договору «О предоставлении в бессрочное пользование участка для строительства индивидуального жилого дома на право личной собственности с числом комнат от одной до пяти включительно», від 02 липня 1959 р., реєстр. № 3-468, накладений арешт на підставі постанови б/н від 14.02.2002 р. винесеної відділом виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції.

Факт наявності накладеного арешту на майно підтверджується відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.10.2018 р. (реєстр. № обтяження 5650258).

08.11.2018 р. позивачем отримано копію ухвали Ленінського районного суду м. Харкова (суддя Скляренко С.А) від 12.02.2002 р., у справі за позовом гр. ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про розподіл майна, у відповідності до якої на будинок, який належав моїй померлій матері та входить до складу спадкового майна, було накладено арешт.

У відповідності до вищезазначеної ухвали арешт накладено на житловий будинок літ. «А-1», що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 ».

30 жовтня 2018 року, позивач звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, з проханням про зняття обтяження майна.

08 листопада 2018 року позивачем отримана відповідь № 62317, яка полягала у тому, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження де є боржником ОСОБА_9 , на виконання відділу не перебувають. Оскільки відповідно до вимог Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, тому надати більш детальну інформацію стосовно запитуваних виконавчого документа не вбачається можливим, оскільки виконавчі провадження за вказаний період знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Таким чином, Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, було відмовлено позивачу у знятті арешту з майна у зв`язку із знищенням виконавчих проваджень і рекомендовано подальше питання щодо зняття арешту з майна вирішувати у порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, будинок АДРЕСА_3 фактично належить позивачу, однак оформити його належним чином, як то передбачає чинне законодавство України, позивач не має можливості, так як на будинок накладений арешт та заборона відчуження.

12.09.2007 р. Першою державною нотаріальною конторою міста Харкова до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено відомості щодо обтяження (арешту) нерухомого майна, а саме - будинку АДРЕСА_3 (реєстр. № обтяження 5650258).

У відповідності п. 1.5. «Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 р. № 31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18 серпня 2004 р. N 85/5) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 червня 1999 р. за № 364/3657 (редакція Положення станом на 12.09.2007 р.), Реєстраторами Реєстру заборон (даті - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп`ютерну мережу.

Згідно з п. 2.3. «Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна», реєстратор відмовляє у внесенні відомостей до Реєстру заборон, якщо в заяві або постанові відомості, передбачені підпунктами 2.6.1 - 2.6.3 цього Положення, відсутні або вказані неповністю, нечітко або нерозбірливо.

У відповідності до вимог підпунктів 2.6.1 - 2.6.3, пункту 2.6. Положення, до Реєстру заборон уносяться такі відомості про обтяження:

Дані про підстави виникнення обтяження: назва документа, його номер та дата, повне найменування органу, що накладає обтяження.

Дані про особу, щодо майна якої встановлено обтяження:

для власників (співвласників) - фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім`я та по батькові, ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та, за наявності, дата та місце народження, адреса постійного місця проживання, дані документа, що посвідчує особу;

для іноземних громадян - прізвище, ім`я та по батькові (за наявності останнього), адреса постійного місця проживання за межами України, дані документа, що посвідчує особу;

для власників (співвласників) - юридичних осіб - резидентів - назва, код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, адреса постійного місцезнаходження;

- для власників - юридичних осіб - нерезидентів - найменування, адреса постійного місцезнаходження та країна, де зареєстровано юридичну особу.

Дані про об`єкт обтяження: ідентифікаційні номери об`єкта нерухомого майна та відомості про його місцезнаходження.

У відповідності до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.10.2018 р. (реєстр. № обтяження 5650258), Першою державною нотаріальною конторою міста Харкова, як регістратором, до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не було внесено усіх відомостей у відповідності до вимог підпунктів 2.6.1 -пункту 2.6. Положення, зокрема не внесено відомості про:

ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та, за наявності, дата та місце народження, адреса постійного місця проживання, дані документа, що посвідчує особу (п.п. 2.6.2. Положення);

ідентифікаційні номери об`єкта нерухомого майна (п.п. 2.6.3. Положення).

За таких умов, згідно з п. 2.3. «Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна», реєстратор повинен був відмовити у внесенні відомостей до Реєстру заборон.

Таким чином позивач заявляє вимоги про зняття арешту нерухомого майна.

В мотивуванні позовних вимог, позивачка вказала: Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.10.1999 виконавчим комітетом Харківської міської ради Головне управління економіки та комунального майна Управління комунального майна та приватизації Центр (відділ) приватизації державного житлового фонду, квартира АДРЕСА_4 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 06.10.1999 № 48746.

Квартира АДРЕСА_4 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності зареєстрована за ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 записана в реєстрову книгу за № П-4-10602 13.10.1999 Харківського міського бюро технічної інвентаризації.

Згідно копії довідки від 17.07.2018 (виданої за заявою ОСОБА_2 ) . за адресою АДРЕСА_5 зареєстровані ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на ім`я ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_6 поверсі АДРЕСА_7 - ти поверхового будинку та складається з 1 кімнати житловою площею 16,6 кв.м. Загальна площа квартири 31,1 кв.м.

В липні 2018 року позивачка вирішила продати вищевказану квартиру і від нотаріуса дізналася, що на квартиру АДРЕСА_4 накладено обтяження.

Тому вона заявляє позовні вимоги, т.я. її права як власника часткі в спільному сумісної власності порушені.

В наданому відзиві, відповідач вказав: В позовній заяві гр. ОСОБА_9 від 21 листопада 2018 року зазначено, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на житловий будинок АДРЕСА_3 , накладено арешт на підставі постанови б/н відділу виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції від 14.02.2002 року, який зареєстровано Першою Харківською державною нотаріальною конторою. Арешт зареєстровано Першою Харківською державною нотаріальною конторою 15.02.2002 року за реєстровим № 18216 в реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами, підставою виникнення якого є вищезазначена постанова ВДВС Ленінського району міста Харкова.

З приводу заявлених вимог у позовній заяві також повідомляємо наступне:

Перша Харківська державна нотаріальна контора під час реєстрації на паперових носіях арешту на житловий будинок АДРЕСА_3 15 лютого 2002 року за реєстром № 18216 була реєстратором накладених відповідними органами заборон та арештів по місту Харкову. Наказом МЮ України від 09.06.1999 року № 31/5 був введений в дію Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Для запровадження в дію цього реєстру було проведено перенесення (а не нова реєстрація) всіх раніше зареєстрованих заборон відчуження нерухомого майна та арештів на нерухоме майно за період з 1943 року по час введення в дію реєстрів з паперових носіїв в єдину ком`ютерну мережу. Цю роботу проводила спеціальна робоча група, яка складалась з інженерів та операторів ДП « Інформаційний центр України». Працівники Першої Харківської державної нотаріальної контори не приймали участі у перенесенні зазначеної інформації з паперових носіїв в єдину комп`ютерну мережу, оскільки на той час не мали доступу до вищезазначеної інформаційної комп`ютерної мережі. У 2006-2007 роках була введена в дію нова версія зазначеного реєстру, що зумовило реєстрацію перенесення арешту (архівний запис) № 5650258 на житловий будинок АДРЕСА_3 зі старого раніш існуючого реєстру до нового, тому, крім дати виникнення арешту - 15.02.2002 року, зазначена ще одна дата - 12.09.2007, тобто дата перенесення арешту з попередньої версії електронного реєстру до нової версії цього ж реєстру заборон.

Звертаючи увагу на вищезазначене, Першою Харківською державною нотаріальною конторою було проведено реєстрацію арешту на житловий будинок АДРЕСА_3 на підставі вимог Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.99 № 31/5, де , зокрема, п.1.4 та п.1.5 зазначено, що реєструвальний органі - це державна нотаріальна контора (державний нотаріус), що вносить реєстраційні записи до реєстру, накладені заборони та арешти реєструються реєструвальним органом, а також заносяться до алфавітної книги обліку заборон відчуження нерухомого майна за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна, а не на підставі вимог Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що діяло в редакції станом на 12.09.2007 р.

Виходячи з вищенаведеного, звертаємо увагу, що оскільки арешт на житловий будинок АДРЕСА_3 , було накладено на підставі постанови б/н відділу виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції від 14.02.2002 року і як наслідок виконання цієї постанови Першою Харківською державною нотаріальною конторою лише було зареєстроьало арешт та внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15.02.2002 року, вважаємо, що Перша Харківська державна нотаріальна контора не є належним відповідачем по справі.

Позивач на позові наполягав, який не визнав відповідач, згідно наданої заяви та відзиву.

Судом встановлені наступні факти та обставини:

Під час відкриття спадкової справи згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 53806388 від 25.10.2018 р., приватним нотаріусом Молодчим І.О. та оформлення позивачем спадкового майна, було встановлено, що на будинок який належав ОСОБА_6 , на підставі договору «О предоставлении в бессрочное пользование участка для строительства индивидуального жилого дома на право личной собственности с числом комнат от одной до пяти включительно», від 02 липня 1959 р., реєстр. № 3-468, накладений арешт на підставі постанови б/н від 14.02.2002 р. винесеної відділом виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції, що підтверджено відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.10.2018 р. (реєстр. № обтяження 5650258).

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 12.02.2002 р., у справі за позовом гр. ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про розподіл майна, у відповідності до якої на будинок, який належав ОСОБА_6 та входив до складу спадкового майна, було накладено арешт.

У відповідності до вищезазначеної ухвали арешт накладено на житловий будинок літ. «А-1», що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 ».

30 жовтня 2018 року, позивач звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, з проханням про зняття обтяження майна.

08 листопада 2018 року згідно відповіді № 62317, при перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження де є боржником ОСОБА_9 , на виконання відділу не перебувають. Оскільки відповідно до вимог Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25.12.2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, тому надати більш детальну інформацію стосовно запитуваних виконавчого документа не вбачається можливим, оскільки виконавчі провадження за вказаний період знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Таким чином, Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, було відмовлено позивачу у знятті арешту з майна у зв`язку із знищенням виконавчих проваджень і рекомендовано подальше питання щодо зняття арешту з майна вирішувати у порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

12.09.2007 р. Першою державною нотаріальною конторою міста Харкова до єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено відомості щодо обтяження (арешту) нерухомого майна, а саме - будинку АДРЕСА_3 (реєстр. № обтяження 5650258).

Арешт зареєстровано Першою Харківською державною нотаріальною конторою 15.02.2002 року за реєстровим № 18216 в реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами, підставою виникнення якого є вищезазначена постанова ВДВС Ленінського району міста Харкова.

Наказом МЮ України від 09.06.1999 року № 31/5 був введений в дію Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Для запровадження в дію цього реєстру було проведено перенесення всіх раніше зареєстрованих заборон відчуження нерухомого майна та арештів на нерухоме майно за період з 1943 року по час введення в дію реєстрів з паперових носіїв в єдину ком`ютерну мережу.

У 2006-2007 роках була введена в дію нова версія зазначеного реєстру, що зумовило реєстрацію перенесення арешту (архівний запис) № 5650258 на житловий будинок АДРЕСА_3 зі старого раніш існуючого реєстру до нового, тому, крім дати виникнення арешту - 15.02.2002 року, зазначена ще одна дата - 12.09.2007, тобто дата перенесення арешту з попередньої версії електронного реєстру до нової версії цього ж реєстру заборон.

Отже, Першою Харківською державною нотаріальною конторою було проведено реєстрацію арешту на житловий будинок АДРЕСА_3 на підставі вимог Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.99 № 31/5, де , зокрема, п.1.4 та п.1.5 зазначено, що реєструвальний органі - це державна нотаріальна контора (державний нотаріус), що вносить реєстраційні записи до реєстру, накладені заборони та арешти реєструються реєструвальним органом, а також заносяться до алфавітної книги обліку заборон відчуження нерухомого майна за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна, а не на підставі вимог Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що діяло в редакції станом на 12.09.2007 р.

Дослідив та оцінив докази матеріалів справи, суд вважає:

Відповідно до ч.І ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч.І ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.І ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.16 ЦК України: Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується спосіб захисту цивільних прав та інтересів : припинення дії, яка порушує право.

Отже, враховуючи вказані норми закону, відповідно до вимог ст..392 ЦК України, особа яка вважає, що йому належить право власності на майно яке не визнається іншою особою має право звернутись до суду з урахуванням вимог ст..16 ЦК України та заявити позов про визнання право власності. Проте таких вимог позивач не заявляє, але мотивує вказані обставини.

Згідно вимог ст..12,13 ЦПК України, суд розглядає справи за звернення громадян на підставі наданих доказів в межах заявлених вимог.

Таким чином суд позбавлено право виходу за межи позовних вимог.

Крім того, арешт на житловий будинок АДРЕСА_3 , було накладено на підставі постанови б/н відділу виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції від 14.02.2002 року і як наслідок виконання цієї постанови Першою Харківською державною нотаріальною конторою лише було зареєструвало арешт та внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15.02.2002 року. Отже, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України позивач в мотивуванні позовних вимог т а в змісті позовних вимог вказує що його права не визнаються третьою особою, але вимог до третьої особи не заявляє.

За змістом ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, Перша Харківська державна нотаріальна контора не є належним відповідачем по справі.

Керуючись ст.ст.4, 7, 9, 10, 12, 13, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 273, 282-284, 289, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Першої державної контори м.Харкова, третя осоьа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районнах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківської області, про скасування арешту майна, відмовити на підставі заявлених вимог до неналежного відповідача.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду, або через Ленінський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М.Євтіфієв