справа № 376/738/15-ц головуючий у суді І інстанції - Клочко В.М.
провадження № 06.08/824/380/2019 суддя-доповідач у ІІ Інстанції - Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

08 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної невиконанням договірних зобов`язань та поновлення порушеного права, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивача майнову шкоду у розмірі 950 грн.

19 квітня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2015 року.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 незрозумілі фрагменти мотивувальної частини рішення та резолютивна частина рішення. ОСОБА_1 просив роз`яснити, які докази, мотиви, підстави, міркування взято в основу висновків суду апеляційної інстанції, зазначених в таких частинах рішення:

1. За правилами ст. ст. 611, 623 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. При ухваленні рішення суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував та прийшов до необґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача упущеної вигоди та зобов`язання провести конвертацію коштів на рахунках, не врахувавши, що такі вимоги позивача не передбачені ні законом, ні договором.

2. Суд першої інстанції погодився з доводами позивача та ухвалив рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 66842.75 грн. упущеної вигоди, не врахувавши при цьому, що доводи позивача та розрахунок упущеної вигоди ґрунтуються на припущеннях, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач не подавав до банку заяви 25 лютого 2015 року щодо конвертації коштів на його рахунках з доларів США у гривні.

3. Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а сааме в частині стягнення збитків на суму 950 грн., оскільки вказана сума є прямими збитками, пов`язаними з несвоєчасною конвертацією коштів та втратами внаслідок курсової різниці долара США до гривні.

4. Рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

5. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково. Рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення. Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної невиконанням договірних зобов`язань та поновлення порушеного права - задовольнити частково. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 950 гривень. В решті позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

Позивач також зазначає, що йому незрозуміло чому суд зазначив, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як відновлення того становища, яке існувало до порушення права не передбачений ані договором, ані законом, тоді як п. 4 ч. 3 ст. 16 ЦК України прямо передбачає його. У рішенні суду не знайшов відображення той факт, що банк, не виконуючи умови договорів, порушив низку правових норм ст. 11, 16, 22, 509, 611, 623, 629, 1058, 1060, 1066-1068, 1166 ЦК України. Апеляційний суд, встановивши факти невиконання банком умов договорів, не застосував до правопорушника правових наслідків, передбачених ст. 11, 16, 22, 509, 611, 623 ЦК України.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Звертаючись до суду з заявою про роз`яснення рішення, ОСОБА_1 просить роз`яснити йому які докази, мотиви, підстави, міркування взято в основу певних висновків суду апеляційної інстанції, які містяться у мотивувальній частині.

Роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта. Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

У своїй заяві ОСОБА_1 вказує на те, що йому незрозуміла резолютивна частина рішення. Однак, резолютивна частина рішення апеляційного суду, яку просить роз`яснити позивач, є чіткою та зрозумілою. Суд стягнув на користь позивача майнову шкоду у розмірі 950 грн., в іншій частині позовних вимог відмовив. Труднощі виконання рішення суду відсутні, а, відтак, воно не потребує жодних роз`яснень.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення.

Керуючись статтями 261, 271 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної невиконанням договірних зобов`язань та поновлення порушеного права.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 08 травня 2019 року.

Судді: Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.