Єдиний унікальний номер 235/6247/18 Номер провадження 22-ц/804/230/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого Соломахи Л.І.

суддів Корчистої О.І., Мальованого Ю.М.

за участю:

секретаря судового засідання Розпутько Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 235/6247/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 жовтня 2018 року у складі судді Величко О.В, - -

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначав, що 12 червня 2015 року між ним та ОСОБА_2 укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

Посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим, що відповідач проявляла до нього неповагу, між ними постійно траплялися сварки, що шлюбні відносини між ними припинені, вони мешкають за різними адресами, що збереження сім`ї є неможливим, просив шлюб розірвати (а.с. 2).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено; розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 184; після розірвання шлюбу відповідачу залишено прізвище ОСОБА_2 (а.с. 15).

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, провадження у справі закрити.

Зазначає, що під час судового розгляду вони з дружиною примирилися і розривати укладений між ними шлюб вже не бажають.

Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не суперечитиме інтересам жодного з подружжя та інтересам їхнього сина, а розірвання шлюбу лише нашкодить їм обом та їхньому малолітньому сину (а.с. 20 - 21).

Відповідач ОСОБА_2 копію апеляційної скарги позивача отримала 03 січня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 41).

Письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача відповідачем ОСОБА_2 не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького апеляційного суду у складі суддів Дундар І.О. (головуючий), Жданової В.С., Корчистої О.І. від 13 лютого 2019 року сторонам надано строк для примирення тривалістю у три місяці, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинено (а.с. 55 - 56).

Указом Президента України № 195/2019 від 07 травня 2019 року "Про призначення суддів Верховного Суду" суддів Донецького апеляційного суду Дундар І.О., Жданову В.С. призначено на посади суддів Верховного Суду у Касаційний цивільний суд.

У зв`язку із повторним автоматизованим розподілом справи між суддями через заміну суддів Дундар І.О., Жданової В.С. визначено склад колегії суддів для розгляду справи: Соломаха Л.І. (суддя-доповідач), Мальований Ю.М., Корчиста О.І.

13 травня 2019 року справу передано судді-доповідачу Соломасі Л.І.

Ухвалою Донецького апеляційного суду у складі суддів Соломаха Л.І., Мальований Ю.М., Корчиста О.І. від 14 травня 2019 року у зв`язку із спливом наданого подружжю тримісячного строку для примирення провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду на 27 травня 2019 року (а.с. 64 - 65).

У судове засідання апеляційного суду 27 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені: судові повістки - повідомлення про розгляд справи 27 травня 2019 року позивач та відповідач отримали 16 травня 2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 67, а.с. 68).

Сторони про причини неявки у судове засідання 27 травня 2019 року апеляційний суд не повідомили і відповідно до частини 3 статті 131 ЦПК України вважається, що вони не з`явилися у судове засідання без поважних причин.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалася, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 червня 2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 184 (а.с. 3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони шлюбні відносини фактично припинили, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами не було порозуміння, несумісність характерів, відсутнє почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Примирення між подружжям є неможливим.

Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене частиною першою статті 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК 2004). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, отримавши 08 жовтня 2018 року позовну заяву про розірвання шлюбу та ухваливши 25 жовтня 2018 року у відсутність сторін судове рішення про розірвання шлюбу, дійшов передчасного висновку про те, що примирення подружжя ОСОБА_1 є неможливим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їх сина. В порушення статті 111 СК України суд не прийняв заходів щодо примирення подружжя та не встановив коли ж подружжя припинило та чи дійсно припинило шлюбні відносини.

Такий висновок апеляційного суду підтверджується апеляційною скаргою самого позивача, в якій він посилається на те, що вони з дружиною примирилися і вже не бажають розривати укладений між ними шлюб.

12 лютого 2019 року до Донецького апеляційного суду надійшла спільна заява позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , в якій вони просили не розривати їх шлюб, посилались на те, що вони знайшли порозуміння та вирішили жити разом (а.с. 52).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року сторонам надано строк для примирення тривалістю у три місяці (а.с. 55 - 56).

Після закінчення призначеного апеляційним судом строку примирення позивач, який належним чином та заздалегідь (16 травня 2019 року) повідомлений про розгляд справи 27 травня 2019 року, від своєї апеляційної скарги не відмовився.

Відповідач, яка також належним чином та заздалегідь (16 травня 2019 року) повідомлена про розгляд справи 27 травня 2019 року, також не направила до апеляційного суду заяву про те, що вона наполягає на припиненні шлюбу.

Отже після закінчення призначеного апеляційним судом строку примирення подружжя на припиненні шлюбу не наполягає.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Така правова позиція щодо відсутності предмета спору викладена в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Спільна заява позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 від 08 січня 2019 року, в якій вони просили не розривати їх шлюб, посилались на те, що вони знайшли порозуміння та вирішили жити разом, свідчить про те, що сторонами врегульовано спірні питання щодо розірвання шлюбу, що вони примирилися і не бажають розривати шлюб, тобто предмет спору між подружжям на теперішній час відсутній.

Відповідно до пункту 4 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно з частиною 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про відсутність між подружжям ОСОБА_1 предмету спору щодо розірвання шлюбу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 255, статтями 374, 377, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 жовтня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.

Головуючий: Л.І. Соломаха

Судді: О.І. Корчиста

Ю.М. Мальований