Постанова

Іменем України

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 7581/11387/16-ц

провадження № 61-885св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідачі: Комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради, Чернігівська міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 23 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Вінгаль В. М., Губар В. С., Онищенко О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради (далі - КП «Новозаводське»), Чернігівської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що починаючи з 2010 року по кінець грудня 2013 року квартира по АДРЕСА_1 неодноразово була залита з покрівлі будинку, яка була пошкоджена внаслідок збиття бурульок працівниками КП «Новозаводське». Вказані обставини підтверджуються актами, складеними КП «Новозаводське» 22 лютого 2010 року та 25 грудня 2013 року.

Позивачі зазначають, що КП «Новозаводське» провело частковий ремонт квартири, однак залишилися плями на стелях в кухні і вітальні, не змінені шпалери, які відклеїлися. Крім того, їм було завдано майнову шкоду у вигляді упущеної вигоди, оскільки орендар квартири залишив її, у зв'язку із затопленням.

Ураховуючи викладене та уточнені позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили: стягнути з КП «Новозаводське» моральну шкоду в розмірі 6 тис. грн кожному; зобов'язати КП «Новозаводське» усунути недоліки під час проведення ремонту стосовно стелі і усунення плям від затоплень в кухні та вітальні, а також замінити шпалери в кухні та вітальні; зобов'язати КП «Новозаводське» відшкодувати на їх користь майнову шкоду у вигляді неотриманого доходу (упущеної вигоди) в сумі 72 тис. грн.

Короткий зміст рішень судів

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 серпня 2017 року у складі головуючого-судді Ченцової С. М. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачі не надали належних та достатніх доказів, які підтверджували б завдання їм майнової та моральної шкоди з вини відповідачів.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 23 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 серпня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто КП «Новозаводське» на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 36 тис. грн майнової шкоди та по 500 грн моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що залиття квартири АДРЕСА_1 з покрівлі будинку відбулось з вини КП «Новозаводське», у зв'язку з чим було розірвано договір оренди вказаної квартири, чим завдано позивачам майнову шкоду у вигляді неотриманого доходу (упущеної вигоди), який вони могли б одержати за договором оренди квартири від 20 лютого 2010 року протягом трьох років, а також моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, негативних емоціях та переживанні з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним для проживання чи оренди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

22 грудня 2017 року КП «Новозаводське» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, задовольняючи позов частково, не застосував наслідків спливу позовної давності про що просив відповідач, подавши відповідну заяву. Не прийняв до уваги неодноразову зміну власника квартири, у зв'язку з чим прийшов до помилкового висновку про стягнення з КП «Новозаводське» на користь позивачів по 36 тис. грн майнової шкоди, оскільки в період з 14 грудня 2010 року по 16 листопада 2011 року ОСОБА_4 не мала б права отримувати дохід від здачі проданої частки квартири в оренду, а з 16 листопада 2011 року такого права не мав би вже ОСОБА_3, оскільки подарував дану квартиру. Крім того, в рішенні суду відсутнє правове обґрунтування позиції суду щодо наявності підстав для відшкодування шкоди, оскільки в рішенні не зазначено в чому саме полягає протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) та вина підприємства, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. Неправильно проведено розподіл судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказані справі.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2019 року справу № 7581/11387/16-ц за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до КП «Новозаводське», Чернігівської міської ради про відшкодування майнової та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справив касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 26 лютого 2009 року були власниками квартири АДРЕСА_1 є в рівних частках, що підтверджується договором купівлі-продажу.

14 грудня 2010 року ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу частки квартири продала ОСОБА_3 Ѕ частку вказаної квартири.

В свою чергу ОСОБА_3, на підставі договору дарування від 16 листопада 2011 року, подарував ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1.

Актом від 22 жовтня 2010 року встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулось з покрівлі вказаного будинку, внаслідок чого було пошкоджено в кімнаті клейове фарбування стелі ( близько 1 кв. м), на кухні клейове фарбування стелі (близько 1 кв. м).

Крім того, актом від 25 грудня 2013 року встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 сталося залиття з покрівлі будинку, в результаті якого пошкоджена стеля в кімнаті та відпала штукатурка.

Згідно акта №20-05/1 приймання виконання будівельних робіт за травень 2014 року поточний ремонт квартири НОМЕР_1 після затікання житлового будинку по АДРЕСА_1 виконаний, а саме: проведено облицювання стель гіпсокартоном, шпаклювання стель шпаклівкою та клейове фарбування стелі.

Мотиви з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Цивільно-правові відносини, які виникають у зв'язку з спричиненням (та відшкодуванням) майнової та моральної шкоди врегульовані положеннями статей 22, 23, 1167 ЦК України.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана Фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивачі посилались зокрема на те, що внаслідок залиття їхньої квартири з вини КП «Новозаводське» та непроведення в ній ремонтних робіт протягом тривалого часу, їм була завдана, як моральна шкода, так і майнова шкода у вигляді неотриманого доходу (упущеної вигоди), оскільки позивачі втратили дохід (упущену вигоду), який могли б реально отримати за договором оренди вказаної квартири, так як після її залиття орендар розірвав договір оренди.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування (частина перша статті 57 ЦПК України 2004 року).

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що оскільки неодноразове залиття квартири відбулось з вини КП «Новозаводське» позивачам завдано моральну шкоду. Визначаючи розмір моральної шкоди апеляційним судом правильно враховано характер, тривалість та обсяг заподіяних позивачам моральних страждань, істотність вимушених змін у їхньому житті, а також вимоги розумності і справедливості.

Доводи заявника в касаційній скарзі про пропуск позивачами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права, є безпідставними в частині, що стосується відшкодування моральної шкоди, завданої залиттям квартири у 2013 році, оскільки в цьому випадку, перебіг позовної давності, у зв'язку із здійсненням ремонту вказаної квартири відповідачем у травні 2014 року, та з урахуванням положень частин першої та третьої статті 264 ЦК України, переривався, а після його переривання перебіг позовної давності починається заново.

Що стосується задоволення позову в частині відшкодування збитків (упущеної вигоди), то колегія суддів не може погодитися з таким висновком з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачі пов'язують упущену вигоду у розмірі 72 тис. грн із тим, що вони могли б реально одержати грошові кошти за договором оренди квартири від 20 лютого 2010 року, який був укладений на 36 місяців (три роки) зі сплатою орендної плати по 2 тис. грн щомісячно. Однак, у зв'язку із залиттям квартири з вини відповідача, договір оренди було розірвано та відповідно грошові кошти ними не отримані.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підставирозраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи ? наслідком такої протиправної поведінки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 20 лютого 2010 року між Агенцією нерухомості в особі ОСОБА_5, ОСОБА_6 (орендар) та ОСОБА_3 (орендодавець), ОСОБА_4 (орендодавець) укладено договір оренди квартири, згідно з яким агенція нерухомості надає послуги орендодавцю про пошук орендаря, а орендар приймає в строкове платне користування квартиру АДРЕСА_1 строком на 36 календарних місяців зі сплатою орендної плати в сумі 2 тис. грн щомісяця.

Вказаний договір був укладений на 36 календарних місяців (пункт 2.2 договору оренди квартири).

Договір оренди вказаної квартири було розірвано за заявами ОСОБА_6 від 22 лютого 2010 року, адресованими Агенції нерухомості та ОСОБА_3, ОСОБА_4, в яких він просив повернути кошти сплачені за послуги по оренді квартири в сумі 450 грн та кошти сплачені за оренду квартири в сумі 2 тис. грн, у зв'язку із затопленням вказаної квартири і обвалу стелі, що є значною перешкодою для проживання.

За таких обставин, суд апеляційної дійшов правильних висновків про те, що оскільки залиття квартири сталося з вини КП «Новозаводське», яке здійснило ремонт вказаної квартири лише у травні 2014 року, позивачі втратили дохід (упущена вигода) у вигляді орендної плати, який могли б реально одержати за договором оренди квартири від 20 лютого 2010 року протягом трьох років.

Однак, поза увагою апеляційного суду залишилось те, що з позовом про відшкодування майнової шкоди (упущеної вигоди) позивачі звернулися лише у грудні 2016 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

КП «Новозаводське» просило застосувати наслідки спливу позовної давності про що подавало відповідну заяву ( а. с. 38).

Отже апеляційний суд, вищевказаних вимог закону не врахував, не звернув уваги на те, що позивачі про порушення свого права дізналися 22 лютого 2010 року, коли ОСОБА_6 (орендар квартири) звернувся до них із заявою про повернення раніше сплачених коштів за послуги з оренди квартири, а з позовом про відшкодування майнової шкоди (упущеної вигоди) звернулися лише у грудні 2016 року, та помилково не застосував наслідків спливу позовної давності.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржуване судове рішення в частині задоволення позову про відшкодування майнової шкоди (упущеної вигоди) підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне рішення апеляційного суду в частині вирішення позову про відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Згідно з підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, в тому числі, і з розподілу судових витрат, понесених у зв'язку переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Враховуючи, що Верховний Суд зробив висновок про часткове задоволення касаційної скарги КП «Новозаводське» та скасування оскаржуваного судового рішення в частині задоволення позову про відшкодування майнової шкоди (упущеної вигоди) та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в позові, то сплачений судовий збір за подання касаційної скарги підлягає стягненню з позивачів в рівних частках по 330,72 грн з кожного.

Керуючись статтями 400, 410, 412 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 23 листопада 2017 року в частині задоволення позову про відшкодування майнової шкоди (упущеної вигоди) скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради, Чернігівської міської ради про відшкодування майнової шкоди (упущеної вигоди) відмовити.

В іншій частині рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 23 листопада 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради по 330,72 грн (триста тридцять гривень 72 коп.) судового збору за подання касаційної скарги у справі № 751/11387/16-ц з кожного.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. А. Стрільчук С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов А. С. Олійник Г. І. Усик