ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнівес" в особі Дніпропетровського регіонального управління приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Юнівес», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

01 серпня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до ПрАТ СК "Юнівес" в особі Дніпропетровського регіонального управління ПрАТ СК "Юнівес", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Просила стягнути на її користь солідарно з відповідачів 34 788,17 грн. матеріальної шкоди, 1 200 грн. витрат на проведення експертизи; стягнути з ПрАТ «СК «Юнівес» в особі Дніпропетровського регіонального управління ПрАТ «СК «Юнівес» - 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання 725 грн., інфляційне збільшення боргу 3 763,21 грн., пеню 6 544,24 грн., та стягнути з відповідачів судовий збір (а.с.1-5).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Юнівес» - відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 10 836 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с.139-144).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати частково чи змінити, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів (а.с.180-187).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Hyndai Getz» д.н. НОМЕР_1 . 07.08.2016 сталася ДТП з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем ВАЗ 21111 д.н. НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2016 року (а.с.56).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ серії АЕ6331556 в ПрАТ «СК «Юнівес», встановлено страхова сума за шкоду, заподіяну майну 50000 грн., франшиза 1000 грн. (а.с.123, зворот).

03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «СК «Юнівес» з заявою про відшкодування шкоди, орієнтовний розмір якої 50000 грн. (а.с.124).

05 жовтня 2016 року за замовленням ПрАТ «СК «Юнівес» СОД СПД «Мармелюк І.Л.» складено звіт оцінки вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Hyndai Getz» д.н. НОМЕР_1 , згідно якого: ринкова вартість транспортного засобу 161486,17 грн., вартість відновленого ремонту 28320,63 грн., вартість матеріальної шкоди 17484,63 грн. (а.с.125-135).

Платіжним дорученням № 9460 від 02 листопада 2016 року ПрАТ «СК «Юнівес» 02 листопада 2016 року сплачено страхове відшкодування позивачу у розмірі 16 484, 63 грн. (а.с.136).

Позивач звернулася до ПрАТ «СК «Юнівес» листом від 15 листопада 2016 про надання інформації стосовно схеми та обставин ДТП, фото ушкоджень автомобілів, розміру суми виплаченої страховою компанією, висновку експерта, вартістю та переліком робіт необхідних для відновлення автомобіля, рахунків для оплати страхового відшкодування, інших підстав, які послужили для виплат страхового відшкодування (а.с.69).

24 березня 2017 року на замовлення позивача, в її присутності, судовий експерт ОСОБА_3 провів огляд пошкодженого автомобіля «Hyndai Getz» д.н. НОМЕР_1 .

Згідно Висновку судового експерта Дроздова Ю.В. від 19 квітня 2017 року №24004/17/7, розмір матеріальної шкоди заподіяної автомобілю, власником якого є ОСОБА_1 внаслідок ДТП у розмірі 51 990, 38 грн. з ПДВ, яка складається з: 17100 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт; 10 556,74 грн. вартість необхідних для ремонту матеріалів; 24 333,64 грн. ринкова вартість нових складових частин автомобіля, які підлягають заміні з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ( а.с.20 - 55).

Позивач 02 червня 2017 року, разом із висновком судового експерта від 19 квітня 2017 року, надіслала пропозицію про сплату різниці недоплаченого страхового відшкодування, проте ПрАТ «СК «Юнівес» листом від 22 червня 2017 року відмовилися, З урахуванням франшизи, сума страхового відшкодування 16 484, 63 грн. є відповідною чинному законодавству (а.с.63-78).

Позивачем подано розрахунок від суми заборгованості 34 788,17 грн. за 255 днів прострочення виплати страхового відшкодування, відлік якої розпочинається з 02 листопада 2016 року дати виплати ПрАТ «СК «Юнівес» і нараховано пеня 6 544,24 грн., три відсотка річних 725 грн., інфляційного збільшення боргу 3 763,21 грн., матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля «Hyndai Getz» д.н. НОМЕР_1 (а.с.17-18).

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги до ПрАТ «СК «Юнівес» є необґрунтованими, оскільки старховиком, в межах встановленого законодавством строку, здійснено виплату страхового відшкодування. Разом з тим, задовольняючи частково позовні вимоги до ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з вимог ст.1194 ЦК України, відповідно до якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 8 зазначеного Закону, визначено страховий випадок як подію, що передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому Уповноваженим органом, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Положенням п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із п.34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «СК «Юнівес» з заявою про відшкодування шкоди, орієнтовний розмір якої 50000 грн. (а.с.124).

05 жовтня 2016 року за замовленням ПрАТ «СК «Юнівес» СОД СПД «Мармелюк І.Л.» складено звіт оцінки вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Hyndai Getz» д.н. НОМЕР_1 , згідно якого: ринкова вартість транспортного засобу 161486,17 грн., вартість відновленого ремонту 28320,63 грн., вартість матеріальної шкоди 17484,63 грн. (а.с.125-135).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що огляд транспортного засобу позивача представником ПрАТ «СК «Юнівес» був здійснений у встановлені законом строки.

Згідно ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Матеріалами справи підтверджується, що керуючись вимогами законодавства, ПрАТ «СК «Юнівес» своєчасно, а саме, 02 листопада 2016 року, сплачено страхове відшкодування позивачу у розмірі 16 484, 63 грн., який хоч і не перевищує ліміт відповідальності, проте визначено відповідно до зазначеного Закону та умов договору страхування.

Оскільки, ПрАТ «СК «Юнівес» оглянув пошкоджений транспортний засіб позивачки у визначений Законом строк, колегія суддів вважає, що ПрАТ «СК «Юнівес» вчинив усі передбачені законом дії після отримання інформації про настання страхового випадку, провів розрахунок страхового відшкодування, і виплатив страхове відшкодування у розмірі 16 484, 63 грн., тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для задоволення позову до ПрАТ «СК «Юнівес» відсутні.

Щодо висновку суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 , колегія суддів зазначає наступне.

Посилання суду першої інстанції на те, що висновок судового експерта Дроздова Ю.В. від 19 квітня 2017 року №24004/17/7 не є належним доказом, оскільки огляд транспортного засобу позивача представником ПрАТ «СК «Юнівес» був здійснений у встановлені законом строки та вказаний висновок судового експерта суперечить розрахунку завданої шкоди, зазначеному у Звіті № 051016-4 від 05 жовтня 2016 року за замовленням ПрАТ «СК «Юнівес» СОД СПД «Мармелюк І.Л.» колегія суддів вважає помилковим.

Так, результати досліджень, які виконуються за дорученням органів нотаріату, митниці, а також на прохання підприємств, установ, організацій і громадян, викладаються в письмових висновках спеціалістів, згідно із пунктами 3,42 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз. На відміну від висновку експерта, який має статус процесуальної дії (тобто судова експертиза проводиться на підставі передбаченого законом процесуального документа), висновок спеціаліста не є процесуальним документом і носить консультаційний (інформаційний) характер, крім того, спеціаліст при наданні висновку не попереджається про кримінальну відповідальність.

Таким чином висновок експерта №24004/17/7 від 19 квітня 2017 року, складено судовим експертом, який має відповідну кваліфікацію у даній галузі знань, згідно з вимогами Методики, узгоджується з іншими письмовими доказами у справі, а тому даний письмовий доказ є належним і допустимим в розумінні норм чинного законодавства на підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Висновку судового експерта Дроздова Ю.В. від 19 квітня 2017 року №24004/17/7, розмір матеріальної шкоди заподіяної автомобілю, власником якого є ОСОБА_1 внаслідок ДТП у розмірі 51 990, 38 грн. з ПДВ, яка складається з: 17100 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт; 10 556,74 грн. вартість необхідних для ремонту матеріалів; 24 333,64 грн. ринкова вартість нових складових частин автомобіля, які підлягають заміні з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу ( а.с.20 55).

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено ст.1194 ЦК, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, страховик винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст.1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Тобто, потерпілий обирає спосіб та порядок відшкодування завданої йому шкоди самостійно та на власний розсуд. Отримавши страхове відшкодування від страховика, навіть в тому розмірі, що не перевищує ліміту відповідальності страховика, потерпілий має право на отримання решти коштів на відшкодування шкоди, що не покрита страховиком, безпосередньо від заподіювача шкоди, що також узгоджується з положеннями ст.1194 ЦК України.

Відповідно до Постанови Верховного суду № 754/1114/15-ц від 14 лютого 2018 року, якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст.599 ЦК виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст.599 ЦК виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Отже, у відповідності до ст.1194 ЦК України, приймаючи до уваги сплату відповідачем ОСОБА_2 в добровільному порядку франшизи у розмірі 1000 грн., з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 34 588,17 грн., а також 1200 грн. витрат на проведення експертизи, що підтверджується квитанцією від 19 квітня 2017 року (а.с.54).

Відповідно до ст. 141ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача стягуються документально підтвердженні судові витрати, понесені позивачем, а саме 1217,79 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2018 року в частині часткового задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 34 588,17 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 1200 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1217,79 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: