РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/711/19

Справа № 510/521/19

14.05.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-житловий будинок з надвірними спорудами № 21 розташований за адресою: АДРЕСА_1

-земельну ділянку площею 0,1956 га, за кадастровим номером НОМЕР_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно державного акту ЯИ №396716 від 12 лютого 2010 року.

-земельну ділянку площею 7,78 га, яка розташована на території Ренійської міської ради, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії НОМЕР_2 від 24 лютого 2003 року.

За життя померлий ОСОБА_5 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є: син померлого позивач по справі ОСОБА_1 , син померлого відповідач по справі ОСОБА_2 та донька померлого відповідач по справі ОСОБА_3

Позивач проживав разом з померлим на час відкриття спадщини.

Крім того, у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 29 січня 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Вальченко В.В., відповідно до якої він просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися, причини неявки суду не відомі, до суду надійшли заяви, відповідно до яких вони просять розглядати справу за їх відсутності, позов визнають та проти його задоволення не заперечують.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача ОСОБА_6 ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-житловий будинок з надвірними спорудами № 21 розташований за адресою: АДРЕСА_1

-земельну ділянку площею 0,1956 га, за кадастровим номером НОМЕР_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 згідно державного акту НОМЕР_3 від 12 лютого 2010 року.

-земельну ділянку площею 7,78 га, яка розташована на території Ренійської міської ради, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії НОМЕР_2 від 24 лютого 2003 року.

За життя померлий ОСОБА_5 не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є: син померлого позивач по справі ОСОБА_1 , син померлого відповідач по справі ОСОБА_2 та донька померлого відповідач по справі ОСОБА_3

Позивач проживав разом з померлим на час відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Крім того, у встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Також, судом встановлено, що у визначений законом строк відповідачі не звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , а тому вони вважаються такими, що не прийняли спадщину.

Частиною 1 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 статі 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 29 січня 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_5 , підтверджують факт сумісного проживання позивача з померлим, родинний зв`язок між позивачем і померлим, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 21 розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок, літ. «а1»тераси, літ. «Б» - літня кухня, літ. «б» - тамбур, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - навіс, літ. «Д»- вбиральня, літ. «б1» - підвал.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,1956 га, за кадастровим номером НОМЕР_1 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно державного акту НОМЕР_3 від 12 лютого 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 7,78 га, яка розташована на території Ренійської міської ради, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії НОМЕР_2 від 24 лютого 2003 року.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова