П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року місто Київ

справа № 753/16545/17

апеляційне провадження № 22-ц/824/4441/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , онлайн інтернет-ресурсу "agroportal.ua" в особі головного редактора ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті http://agroportal.ua/розміщено інтерв`ю голови Державного агентства резерву України ОСОБА_1 під заголовком "ІНФОРМАЦІЯ_2", який стосується позивача та містить недостовірну інформацію про нього. Зазначений випуск знаходиться у вільному доступі у формі інтерв`ю в мережі Інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3

З огляду на викладене, ОСОБА_2 просив суд визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права інформацію опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті http://agroportal.ua/ в інтерв`ю з ОСОБА_1 під заголовком "ІНФОРМАЦІЯ_2", що стосується ОСОБА_2 ; зобов`язати відповідачів спростувати вказані відомості шляхом розміщення на сайті http://agroportal.ua/ спростування поширеної недостовірної інформації.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_2 відомості опубліковані ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті http://agroportal.ua/в інтерв`ю з ОСОБА_1 під заголовком "ІНФОРМАЦІЯ_2", що стосується ОСОБА_2 Зобов`язано ОСОБА_1 протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію у спосіб, який відповідає

способу поширення цієї інформації стосовно ОСОБА_2 - шляхом розміщення на сайті спростування поширеної недостовірної інформації. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 640 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підтверджені жодним доказом; відсутній причинно-наслідковий зв`язок між інформацією розміщеною в інтерв`ю та шкодою діловій репутації позивача; ОСОБА_1 не поширював недостовірну інформацію щодо ОСОБА_2 , а тому і не може нести відповідальність за її розповсюдження; службове розслідування, яке проводиться стосовно позивача, не пов`язано з інформацією, яка міститься в інтерв`ю; рішення суду першої інстанції не арґументоване.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 зазначає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Онлайн інтернет-ресурсу "agroportal.ua" в особі головного редактора ОСОБА_3 відзив до суду не подала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 на обґрунтування позовних вимог про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, посилався на те, що відповідачами ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті http://agroportal.ua/розміщено інтерв`ю голови державного агентства резерву України ОСОБА_1 під заголовком "ІНФОРМАЦІЯ_2", який стосується позивача та містить недостовірну інформацію про нього, а саме в ньому було зазначено:

- " ОСОБА_5 , расскажите об обысках, которые произошли в офисе Госрезерва 31 октября"

- "В этот день в 08:30 в центральный офис ворвались сотрудники СБУ вместе с представителями Генпрокуратуры, не пускали и не выпускали сотрудников. Обыски проходили по решению нашего знаменитого Печерского районного суда. Еще 6 сентября заведено уголовное дело со стороны СБУ относительно возможной растраты госсредств."

- "То есть 6 сентября завели дело, а с обыском пришли 31 октября? Что искали в офисе?"

- "Причиной стал тендер по поставке дизельного топлива на 17 тыс. т. Он был полностью отменен, договора на поставку не заключались. В этом тендере компания WOG Аэроджет пытались использовать АМКУ как инструмент и выиграть торги, несмотря на то, что предложенная ею цена была гораздо выше ожидаемой суммы закупки!"

- "В чем был смысл обращения компании в АМКУ?"

- "WOG Аэроджет пожаловалась в комитет на то, что "Бизнес - ОККО Контракт", которая предложила нам самую низкую цену на топливо в ходе тендера в феврале 2016 года, не подала справку относительно всех банковских счетов. Согласно требованиям к тендерной документации, участникам нужно было указывать все счета во всех банках"

- "То есть WOG подала жалобу на "ОККО " в АМКУ за то, что та не предоставила счета в ходе тендера?"

- "WOG подала жалобу на Госрезерв, чтобы тот отменил свое решение относительно признания компании "ОККО Бизнес - Контракт" победителем в том тендере из-за непредставления всех банковских счетов. Но факт остается фактом: WOG предложила цену,

которая была значительно выше ,чем та, которую предложила нам компания "ОККО Бизнес - Контракт". Цена WOG была 17 800 грн./т., а "ОККО Бизнес - Контракт" 15 150 грн./т. "

- "Какие было решение АМКУ"

- "Решение было таким: отменить решение о победителе тендера "ОККО Бизнес - Контракт" и, по сути, вернуться к стадии оценки. Мы выполнили решение АМКУ, отменили победителя и полностью отменили всю процедуру тендера, поскольку цены остальных участников были выше, чем ожидаемая цена закупки. Но WOG не устраивала такая ситуация, она пыталась получить этот договор на поставку топлива. Наша принципиальная позиция заключалась в том, что мы не будем заключать договор по ценам значительно выше рыночных. И на любые другие кулуарные и незаконные схемы мы также не пойдем!"

- "Вы обязаны провести тендер повторно после решения АМКУ?"

- "Безусловно, мы отменили эту тендерную процедуру и открыли новую. Но, что происходило дальше? Представитель СБУ ОСОБА_2, который был тогда моим внештатным советником, очень активно лоббировал, а фактически давил на некоторых членов тендерного комитета для того, чтобы заставить их провести по тендеру WOG. И через некоторое время на сайте Службы безопасности появилась информация о том, что они якобы предупредили закладки некачественного топлива. Но это бред сивой кобылы. Потому что как можно говорить о предупреждении того, что не закладывалось, ведь даже договора о поставке не было. Мы, безусловно, отреагировали: написали официальное письмо главе СБУ с просьбой предоставить объяснения относительно этой информации. Два раза такие письма направлялись, и ни разу ответа не было. И когда в августе этого года мы прекратили полномочия внештатного советника по линии СБУ ОСОБА_2, он мне при увольнении заявил, что меня ждут обыски дома и полноценное давление по лини СБУ. Мало того, вся документация по этой тендерной процедуре еще пол года назад была передана в СБУ по их запросу. То есть им не было даже смысла приходить и изымать. Поэтому я рассматриваю такие действия только как давление на меня лично и на Госрезерв для того, чтобы застопорить реформу этого ведомства по европейскому образцу".

Зазначене інтерв`ю знаходиться у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що такі твердження ОСОБА_1 є неправдивими, мають наклепницький характер та є такими, що наносять шкоду діловій репутації позивача, а доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно із статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Статтею 201 ЦК України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

У пункті 21 наведеної вище постанови Пленуму Верховний Суд України зазначив, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , як позаштатний радник Голови Державного агентства резерву України, був публічною особою, тому межа допустимої критики з приводу того, як він виконує свої повноваження, є значно ширшою.

Вислови ОСОБА_1 стосовно вказаних вище обставин не містять фактичних даних, а є вираженням його суб`єктивної думки і поглядів, направлених на критичну оцінку певних дій, тобто є його оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню стосовно їх правдивості.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Крім того, відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин 5-6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цивільним процесуальним кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України).

Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують причинно-наслідковий зв`язок між висловами ОСОБА_1 на адресу позивача з внутрішньою перевіркою, яка проводилась Службою Безпеки України у його відношенні, зокрема, відсутні матеріали такої перевірки.

Також судом першої інстанції не було надано належну оцінку суб`єктному складу учасників даних правовідносин, зокрема, не вирішено питання щодо розмежування відповідальності між відповідачами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про задоволення позову через неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з ОСОБА_2 підлягає стягненню 960 грн.судових витрат, понесених ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , онлайн інтернет-ресурсу "agroportal.ua" в особі головного редактора ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 960 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо

до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 травня 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова