СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________________
Справа № 760/7042/18
№2/760/225/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

22 березня 2019 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітнього громадянина за кордон без згоди та супроводу батька, третя особа: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області.

ІI. Описова частина

Позивач ОСОБА_1 в березні 2018 року звернулася з позовом до суду, в якому просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до тимчасово окупованої території АР Крим в період з 01 червня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року в супроводі матері, без згоди батька ОСОБА_2

У зв`язку з тривалим розглядом справи Позивач уточнила вимоги і просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до тимчасово окупованої території АР Крим та/або Республіки Болгарія та/або Турецької республіки в період з 01 червня 2019 року по 01 вересня 2019 року в супроводі матері, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2

Крім того, під час розгляду справи в суді Позивач у зв`язку з укладенням шлюбу 07 вересня 2918 року змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що в період з 2011 року по 2013 рік вона проживала з Відповідачем у цивільному шлюбі.

Позивач вказує, що від відносин з Відповідачем вони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що вона разом з дитиною проживають у Київській області, в той час як Відповідач проживає на тимчасово окупованій території України в Автономній республіці Крим. Позивач стверджує, що раніше Відповідач не був проти виїзду їх спільної дитини за кордон, надав відповідні нотаріально посвідчені згоди, проте на сьогодні такі згоди не визнаються на території України, а зв`язок з Відповідачем утруднений.

Позивач вказує, що вона з неповнолітньою дочкою, мають бажання влітку 2019 року відвідати родичів у АР Крим, а також планують подорож до Болгарії чи Туреччини, що, очевидно, вимагає згоди обох батьків на перетин кордону.

Враховуючи неможливість отримання згоди батька, що шкодить інтересам дитини, Позивач просить суд захистити права малолітньої ОСОБА_4 , надавши дозвіл на тимчасові виїзди її за кордон та на тимчасово окуповану територію без згоди її батька.

У судове засідання представник Позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті «Судова влада».

Від третьої особи - Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (служби у справах дітей) - надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність її представника.

ІІІ. Мотивувальна частина

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували між собою у фактичних шлюбних відносинах, і від цих відносин у них народилася спільна дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що станом на день розгляду справи ОСОБА_2 проживає на тимчасово окупованій території України в м. Севастополь, АР Крим, а Позивач разом з дитиною проживають у Київській області в с. Петропавлівська Борщагівка.

При цьому Позивач зазначає, що до анексії Криму вони проживали у АР Крим, проте 2014 році вона виїхала з тимчасово окупованої території, і на сьогодні проживає у м. Києві, має статус тимчасово переміщеної особи.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 2 ст. 141 Кодексу визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

04 червня 2015 року постановою Кабінету Міністрів України №367 було затверджено «Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї».

Згідно з п. 3 Порядку в`їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57.

Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників.

Відповідно до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Згідно з п.4 зазначених Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, серед іншого:

- за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

- без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно з п. 7,8 Правил громадяни в`їздять в Україну без будь-яких обмежень. В`їзд/вхід на територію пункту пропуску громадян, які перетинають державний кордон, перебування у пункті пропуску та виїзд/вихід громадян з нього здійснюється за паспортними документами.

Судом береться до уваги, що сторони не перебувають у шлюбі, дитина проживає з батьками Позивача, перебуває на його утриманні, в той час як Відповідач ухиляється від своїх обов`язків шодо забезпечення належного відпочинку своєї дитини, підтримання нею зв`язків із родичами, які проживають в АР Крим.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відтак, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки пересування дитини з України на окуповану територію (АР Крим), а також тимчасові виїзди дитини за кордон мають тимчасовий характер, відповідають її інтересам та бажанням, за своєю метою мають сприяти її загальному розвитку та оздоровленню.

Враховуючи задоволення позову, стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати (судовий збір) в сумі 704,80 гривень.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 141, 150 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Надати дозвіл на неодноразові тимчасові виїзди неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окуповану територію Автономної республіки Крим, а також за межі України до Республіки Болгарія, до Турецької Республіки в період з 01 червня 2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року в супроводі матері ОСОБА_1 , без згоди батька дитини - ОСОБА_2 .

2.Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 704,80 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , тимчасове зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП на час розгляду справи не відомий.

Третя особа: Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, адреса: м. Київ, пр. Перемоги, 126; код юридичної особи: 23570148.

Суддя :