ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 629/7036/18

Провадження № 22-ц/818/2425/19

27 травня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк»,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк»

на заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 лютого 2019 року (суддя Ткаченко О.А.)

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

У грудні 2018 року представник банку звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 53682,91 гривень, яка складається з суми заборгованості по кредиту - 13361,00 гривень, суми заборгованості за відсотками за користування кредитом - 22651,13 гривень, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 4477,21 гривень, пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 6593,69 грн., інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту - 4749,88 гривень, штрафу - 1850,00 гривень. Позов обґрунтовувала тим, що, відповідач не виконує в повному обсязі умови договору та допустив утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашає.

Справу розглянуто без участі сторін.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 лютого 2019 року позовну заяву ПАТ АКБ «Індустріалбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» суму заборгованості за кредитним договором №89655/31/к від 15.10.2013 року в розмірі 47083 гривень. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ПАТ АКБ «Індустріалбанк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати за постановити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що інфляційні нарахування не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК та ст. 230 ГК. А тому суд безпідставно відмовив у їх стягненні.

Правом на надання відзиву відповідач не скористався.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені фактичні обставини справи свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист підлягають стягненню з позичальника неповернені кредитні суми, заборговані відсотки та пеня без врахування інфляційних втрат та штрафу.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що 15.10.2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №89655/31/к (кредит на споживчі цілі із зарахуванням грошових коштів на картковий рахунок НСМЕП по кредитному продукту 31- «ЗАПОРУКА УСПІХУ») (а.с.5,6,7,10).

Позивач зобов`язання по кредитному договору щодо надання кредиту виконав, перерахував кошти на рахунок відповідача двома траншами згідно меморіальних ордерів від 15.10.2013 року №2935 на суму 17112,50 гривень та №2936 на суму 1387,50 гривень. (а.с.8).

Відповідач зобов`язаний повернути кредит не пізніше 15.10.2016 року.

У зв`язку з наявністю заборгованості відповідача станом на 15.10.2016 року, позивачем було в односторонньому порядку продовжено строк дії кредитного договору до 15.11.2016 року.

Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 53682,91 гривень, яка складається з суми заборгованості по кредиту - 13361 гривень, суми заборгованості за відсотками за користування кредитом - 22651,13 гривень, пені за несвоєчасне повернення кредиту (п.6.3 кредитного договору) - 4477,21 гривень, пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків (п.6.2 кредитного договору) - 6593,69 гривень, інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту - 4749,88 гривень, штрафу (п.6.4 кредитного договору - порушення п.5.2.3-5.2.5 кредитного договору) - 1850 гривень (а.с.11,12,13,14-15,16-46).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання. Зобов`язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч.1,2 цієї статті).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1.1 кредитного договору, відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, визначені кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов`язання за кредитним договором, та повернути позивачу кредит на умовах та в строки (терміни), визначені кредитним договором.

Як передбачено п.2.5 кредитного договору, погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок, вказаний в п.2.3 кредитного договору, та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок грошових коштів в сумах та в терміни, визначених у додатку №1, що є невід`ємною частиною кредитного договору.

Нараховані проценти за користування кредитом сплачуються позичальником шляхом безготівкового перерахування суми нарахованих процентів на рахунок, відкритий у кредитодавця та/або шляхом внесення суми нарахованих процентів готівкою в касу кредитодавця для зарахування на вищезазначений рахунок. Повне погашення нарахованих процентів за користування кредитом сплачуються кредитодавцю в день остаточного погашення кредиту (п.4.2 кредитного договору).

Проценти за користування простроченою сумою кредиту нараховуються на прострочену суму кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом, включаючи день виникнення простроченої заборгованості та не включаючи день погашення такої заборгованості за ставкою, яка визначається як сума ставки, визначеної в п.1.4 договору та 5 процентів річних (п.4.3 кредитного договору).

Із наданого банком розрахунку та виписки слідує, що відповідач порушив умови кредитного договору, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на користь банку підлягає стягнення сума заборгованості по кредиту у розмірі 13361 гривень, сума заборгованості за відсотками за користування кредитом - 22651,13 гривень, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 4477,21 гривень та пеня за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків - 6593,69 гривень.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував також 1850 гривень - штраф за таке ж саме порушення.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недопустимість стягнення із ОСОБА_2 нарахованого штрафу, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Що стосується стягнення інфляційних нарахувань на суму простороченого кредиту, то відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 після закінчення строку дії договору не повернув у повному обсязі кошти та нараховані проценти, а отже, банк має право на стягнення інфляційних втрат, починаючи з жовтня 2016 року в сумі 130,43 гривень.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а лише зводяться до незгоди з ухваленим рішенням суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 лютого 2019 року - змінити, виклавши його резолютивну частину наступним чином:

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Панютине Лозівського району Харківської області на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» заборгованість за кредитним договором №89655/31/к від 15.10.2013 року в сумі 47213,46 гривень, яка складається з суми заборгованості по кредиту - 13361 гривень, суми заборгованості за відсотками за користування кредитом - 22651,13 гривень, пені за несвоєчасне повернення кредиту (п.6.3 кредитного договору) - 4477,21 гривень, пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків (п.6.2 кредитного договору) - 6593,69 гривень, інфляційних нарахувань на суму простроченого кредиту - 130,43 гривень.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Панютине Лозівського району Харківської області на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1545,27 гривень та за подання апеляційної скарги в сумі 2643 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко