Справа №461/7115/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Іваника Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором суборенди нежитлових приміщень в сумі 284891,38 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 2848,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 2 січня 2017 року між сторонами, було укладено договір суборенди нежитлових приміщень № 1.1. Предметом договору виступала частина приміщення площею 38,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно даного договору, строк його дії - з 1 січня 2017 року по 30 червня 2017 року включно. Всупереч вимогам договору, відповідачем не вносилась орендна плата за жоден місяць протягом усього строку дії договору та користування приміщенням. Своїми діями відповідач порушив умови договору та вимоги закону. Просить позов задоволити.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями та оголошеннями в порядку ст.128 ЦПК України. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 2 січня 2017 року між - ФОП ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), та ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), було укладено договір суборенди нежитлових приміщень № 1.1. Предметом Договору виступала частина приміщення площею 38,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Дане приміщення було передане на підставі акту приймання - передачі від 2 січня 2017 року. /а.с. 8-10/.

Згідно п. 9.1 даного договору строк його дії - з 1 січня 2017 року по 30 червня 2017 року включно.

Відповідно до п. 3.1 Договору, орендна плата становила 180 грн. за 1 м2, тобто 6948, 00 грн. за один місяць користування даним приміщенням.

Згідно акту прийому передачі ОСОБА_1 передав на виконання умов договору, а ОСОБА_2 прийняв для використання «майно» площею 38,6 кв.м. /а.с.11/.

У відповідності до ст.526 ПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно до вимог ч.1 ст.765 ЦК України, наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до ч.1 ст.795 ЦК України, передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

З наведеного вище випливає, що на відповідача, як на суборендаря, покладено обов`язок погасити заборгованість, яка виникла на підставі укладеного між сторонами договору суборенди №1.1.

За невиконання взятих на себе зобов`язань договором та законом передбачено настання негативних наслідків у вигляді штрафних санкцій. Штрафні санкції за невиконання зобов`язання по виплаті орендної плати встановлені договором, а саме відповідно до п.3.4 Договору, орендна плата та оплата рахунків перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, піддягає індексації і сплачується орендарю відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі 0,5% за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Отже, згідно п.3.4 Договору, на відповідача покладається обов`язок сплатити пеню в розмірі 224073, 00 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом - стаття 625 ЦК України.

З наведеного позивачем розрахунку випливає, що за порушення строків виконання грошового зобов`язання з відповідача підлягають до стягнення 3674,00 грн. 3% річних та 15456,38 грн. інфляційних втрат. /а.с. 3-6/.

Враховуючи наведене приходжу до висновку, що позов слід задоволити та за невиконання договору від 2 січня 2017 року у повному обсязі з відповідача підлягають до стягнення: 41688,00 грн. основного боргу; 224073, 00 грн. - пені згідно договору; 3674,00 грн. - 3 % річних та 15456, 38 грн. - інфляційних втрат, що разом становить 284891, 38 грн.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2848,93 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) суму заборгованості за договором суборенди нежитлових приміщень в розмірі 284 891 (двісті вісімдесят чотири тисячі вісімсот дев`яносто одну) гривню 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) витрати на сплату судового збору в розмірі 2848 (дві тисячі вісімсот сорок вісім) гривень 93 копійки.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення складено 23 травня 2019 року.