Справа № 459/2181/17 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/2151/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М..,

секретаря Жукровської Х.І.,

з участю представник а позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 жовтня 2017 року в складі судді Новосада М.Д. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,-

встановила:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів.

Позов обгрунтований тим, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Рішенням апеляційного суду Львівської області розмір аліментів був зменшений до 1200 грн. Позивач вказувала, що вони з відповідачем проживають окремо і діти знаходяться на її утриманні. Більше п'яти років відповідач життям дітей не цікавився, не виявляє бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні.

У дітей змінились потреби і для забезпечення їхнього фізичного, культурного, духовного розвитку необхідні значні кошти. Крім того, з часу прийняття рішення про стягнення аліментів вартість та рівень життя виросли, що потребує додаткових витрат на утримання дітей. Також, відбулись зміни у сімейному законодавстві, які набули чинності 08 липня 2017 року, відповідно до яких розмір аліментів на дитину не може бути меншими 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць.

Посилаючись на викладені обставини, просила змінити розмір стягуваних на її користь аліментів на утримання дітей за рішенням суду та стягувати з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 02 травня 2018 року рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожного щомісячно, починаючи з 02 травня 2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Постановою Верховного Суду від 12 вересня 2018 року постанову Апеляційного суду Львівської області від 02 травня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що підставою звернення із позовом до суду стало погіршення її матеріального стану у зв'язку з народженням у неї доньки та перебування у відпустці по догляду за дитиною. Посилається на збільшення потреб дітей з віком та відвідування ними різних гуртків, зазначає, що відповідач додаткових коштів на утримання дітей не надає.

Також, звертає увагу на знецінення гривні із часу прийняття рішення про стягнення аліментів.

Вона зверталася із заявою до Самбірського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮу Львівській області із вимогою про перерахунок аліментів з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму на утримання дітей, проте відповіддю від 19.12.2017 року їй відмовлено та рекомендовано звернутися до суду із заявою про збільшення розміру аліментів.

Просить скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 жовтня 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, в обґрунтування надав пояснення, аналогічні доводам скарги.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_7 будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки представнику ОСОБА_7 (а.с. 117) в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_8на підтримку доводів скарги,перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, що обставини щодо участі відповідача у вихованні та утриманні дітей змінилися, доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін, при цьому суд вказав, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для зміни розміру аліментів визначеного судовим рішенням.

Колегія суддів не погоджується висновком суду першої інстанції враховуючи таке.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 березня 2002 року, який розірваний рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12 грудня 2012 року.

Сторони мають неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1800 грн щомісячно, починаючи з 29 серпня 2012 року до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 08 квітня 2013 року рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01 листопада 2012 року змінено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 600 грн на кожного, щомісячно, починаючи з 29 серпня 2012 року до досягнення дітьми повноліття. В іншій частині рішення залишено без змін.

Відповідно до ст.ст. 51 Конституції України, 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30%).

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_3 просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 600 грн до 1200 грн на кожну дитину щомісячно, посилаючись на погіршення її матеріального стану та зміну законодавства щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину. Тобто, позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі.

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів визначені статтею 182 СК України.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

З врахуванням встановлених обставин справи, а саме, що у зв'язку з народженням у позивачки доньки та перебування у відпустці по догляду за дитиною, її матеріальний стан погіршився, при цьому потреби на спільних дітей із відповідачем зросли, відтак збільшилися видатки на проживання, що виключає можливість забезпечувати належне та повноцінне утримання дітей з розміру аліментів, визначеному у рішенні суду від 08 квітня 2013 року, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів.

Згідно із ЗУ "Про Державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум, для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн.

Враховуючи приписи ст.ст. 180-182, 184 СК України суд, у випадку стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, повинен визначати розмір аліментів на кожну дитину окремо.

Таким чином, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення вимог позивачки ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, які стягуються відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 08 квітня 2013 року з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 600 грн. на тверду грошову суму 1200 грн. на кожну дитину окремо, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили до досягнення кожною дитиною повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що відповідачем на підставі належних та допустимих доказів не доведено того, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному розмірі, оскільки стан його здоров"я задовільний, протипоказань у працевлаштуванні у нього немає, інших дітей або непрацездатних осіб на його утриманні немає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 жовтня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 08 квітня 2013 року з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 600 грн. щомісячно на тверду грошову суму 1200 грн. на кожну дитину окремо, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили - 05 лютого 2019 року, до досягнення кожною дитиною повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 704 (сімсот чотири) грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 06 лютого 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк