У Х В А Л А

07 травня 2019 року

м. Київ

справа № 720/1058/18

провадження № 61-8425ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 березня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Савки М. С., виконуючого обов`язки начальника Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Олексюка О. І., начальника Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Смотра Д. О., заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ,

встановив:

19 квітня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направив із пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченим статтею 390 ЦПК України, касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 березня 2019 року у вищевказаній справі.

Таким чином, особі, яка подає касаційну скаргу, слід подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із належними доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Окрім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору за подання касаційної скарги фізичною особою на ухвалу суду становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, заявникові слід сплатити судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Заявник у касаційній скарзі заявляє клопотання про витребування доказів, а саме просить витребувати із Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області матеріали зведеного виконавчого провадження № 47634275.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України; його повноваження обмежені правилами глави 2 розділу V ЦПК України - «Касаційне провадження».

Положеннями частини першої статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про витребування доказів на стадії перегляду справи у суді касаційної інстанції. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 березня 2019 року залишити без руху.

Надати заявникові строк для усунення зазначених вище недоліків до 07 червня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель