ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5398/19 Справа № 422/2343/12 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2019 року по справі за заявою ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення грошей взятих в борг та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

В січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення грошей взятих в борг та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування скарги зазначала, що рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року по цивільній справі №2/205/3291/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення грошей взятих у борг та стягнення моральної шкоди позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу у розмірі 3.280 грн., суму інфляційних витрат від простроченої суми та суму 3% річних від простроченої суми у розмірі 3.272 грн.90 коп. (за період, визначений позивачем), а всього 6.552 грн.90 коп., в решті позовних вимог відмовлено.

Вказувала, що 30 травня 2012 року їй видано виконавчий лист, який вона направила до Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для виконання. Однак, державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області постановою від 22 січня 2013 року повернуто їй, як стягувачу, виконавчий лист, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги від боржника.

Зазначала також, що 12 березня 2013 року вона повторно отримала виконавчий лист в Ленінському районному суді м.Дніпропетровська та надіслала його знову до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для примусового виконання, 20 листопада 2017 року виконавчий лист повернуто стягувачу.

На даний час виконавчий лист за №2/422/3291/2012 року не виконаний та пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просила суд виправити помилку у виконавчому листі Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року по цивільній справі в частині суми загального боргу, а саме, вказати РНОКПП боржника - ОСОБА_1 та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2019 року заяву ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа задоволено.

Поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м.Дніпропетровська 30 травня 2012 року по цивільній справі №422/2343/12 в частині стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у загальному розмірі 6.552 грн.90 коп. на користь ОСОБА_2 до виконання.

Виправлено описку, допущену у виконавчому листі, який був виданий Ленінським районним судом м.Дніпропетровська 30 травня 2012 року по цивільній справі № 422/2343/12 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу у загальному розмірі 6.552 грн.90 коп. на користь ОСОБА_2 , вказавши реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_1 - НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм права, просила скасувати ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в поновленні строку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що розгляд заяви здійснено без повідомлення відповідача; позивач на обґрунтування заяви не надала доказів; у 2013 року позивачу сплачено суму боргу за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, вона підлягає розгляду в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена без дотримання норм процесуального права, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Ленінським районним судом м.Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року було винесено рішення по справі №2/205/3291/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основного боргу у розмірі 3.280 грн., суму інфляційних витрат від простроченої суми та суму 3% річних від простроченої суми у розмірі 3.272 грн.90 коп. (за період, визначений позивачем), а всього 6.552 грн.90 коп. (а.с.184).

З матеріалів справи також вбачається, що 30 травня 2012 року заявником отримано виконавчий лист. З метою примусового виконання вказаного судового рішення такий виконавчий документ було нею направлено до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

днак, боржником було подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. У зв`язку з чим, постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було повернуто виконавчий лист в орган, що його видав (а.с. 223).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2012 року залишено без змін (а.с.220). Рішення суду набрало законної сили 19 лютого 2013 року.

Судом першої інстанції також встановлено, що заявником було повторно отримано 12 березня 2013 року виконавчий лист. З метою примусового виконання вказаного судового рішення такий виконавчий документ повторно направлено заявником до Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції виходив з того, що у виконавчому листі по справі №422/3291/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу, не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, вказану описку слід виправити шляхом зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа.

Відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Згідно частини 1 статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вимог заяви заявником не надано належних доказів, а саме: матеріали справи не містять копії виконавчого листа по справі; докази повернення виконавчою службою виконавчого листа наприкінці 2017 року, як про це зазначає заявник.

Крім того, суд першої інстанції, задовольняючи заяву, не звернув уваги на те, що відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Колегія суддів звертає увагу на те, що заявником не наведено будь-яких поважних причин для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання як це передбачено ч.1 ст.433 ЦПК України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції помилково задовольнив заяву ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, тому, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати з наступною відмовою у задоволенні вимог заяви.

Зважаючи на результат розгляду скарги, в порядку ч.13 ст.141 ЦПК України апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за звернення з апеляційною скаргою в сумі 384 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому листі та поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення грошей взятих в борг та стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 384 грн.20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 травня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.