Справа № 393/475/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року смт. Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

за участю секретаря Шупрудько К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новгородка подання начальника Новгородківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Дворовенка М.П. про обмеження боржника виїзду за кордон,

ВСТАНОВИВ:

До Новгородківського районного суду Кіровоградської області 14.08.2019 року звернувся начальник Новгородківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Дворовенко М.П. з вимогою тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт: НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , до виконання зобов`язань, покладених на нього. Своє подання мотивував тим, що у відділі на виконанні перебуває заведене виконавче провадження АСВП № 59071967 до складу якого входять: - виконавче провадження АСВП № 57562224 з примусового виконання вимоги ГУ ДФС Кропивницького управління № Ф-76478-52-У від 13.08.2018 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС Кропивницьке управління недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 4914,36 грн.; - виконавче провадження АСВП № 57567311 з примусового виконання постанови Новгородківського районного суду Кіровоградської області № 393/117/15-п від 17.03.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф у сумі 5950 грн.; - виконавче провадження АСВП № 58836476 з примусового виконання постанови Новгородківського ВП Долинського відділу ГУНП України у Кіровоградській області № 248497 від 08.05.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф у сумі 1020 грн. Боржник ОСОБА_2 рішення суду на сьогоднішній день не виконав, декларацію не надав, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснив, що суперечить вимогам ч.5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження". Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання. Крім того 30.10.2018 р. до відділу надходило клопотання стягувача ГУ ДФС Кропивницьке управління щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду. Ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець до суду не з`явився, в телефонограмі від 25.04.2019 року просить розглянути подання без його участі, подання підтримує та просить суд його задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку державного виконавця в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути подання на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що у задоволенні подання начальника Новгородківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Дворовенка М.П. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у відділі на виконанні перебуває заведене виконавче провадження АСВП № 59071967 до складу якого входять: - виконавче провадження АСВП № 57562224 з примусового виконання вимоги ГУ ДФС Кропивницького управління № Ф-76478-52-У від 13.08.2018 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС Кропивницьке управління недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 4914,36 грн.; - виконавче провадження АСВП № 57567311 з примусового виконання постанови Новгородківського районного суду Кіровоградської області № 393/117/15-п від 17.03.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф у сумі 5950 грн.; - виконавче провадження АСВП № 58836476 з примусового виконання постанови Новгородківського ВП Долинського відділу ГУНП України у Кіровоградській області № 248497 від 08.05.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф у сумі 1020 грн.

Боржник ОСОБА_1 рішення на сьогоднішній день не виконав, декларацію не надав, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснив, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження».

При здійсненні виконавчого провадження державним виконавцем вжито наступні заходи.

З метою встановлення місця роботи боржника, джерел його доходів отримання пенсії чи виявлення відкритих рахунків в банківських установах неодноразово направлялися запити до ПФУ та ДФС. Згідно відповідей ПФУ та ДФС від 22.04.2019 року боржник не працевлаштований, відкритих рахунків не має, пенсію не отримує, джерел доходу немає.

20.11.2018 року державним виконавцем сформовано інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої встановлено, що між боржником та орендарем ОСОБА_3 зареєстровано договір оренди земельної ділянки для ведення ОСГ площею 1,00 га., у зв`язку з чим була направлена постанова про звернення на даний дохід боржника.

28.11.2018 р. надійшла відповідь від орендаря земельної ділянки відповідно до якої встановлено, що боржником був здійснений продаж даної земельної ділянки 30.11.2016 р., а тому відсутні доходи з яких можливо звернути стягнення, на підтвердження додано копію договору купівлі продажу та витяг з ДРП.

Згідно бази даних НАІС ДДАІ встановлено, що за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Для забезпечення реального виконання рішення державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

21.12.2018 року та 10.05.2019 року боржнику направлялися виклики державного виконавця, за яким він був зобов`язаний з`явитись до Новгородківського РВ ДВС, але боржник за даними викликами не з 'явився до відділу.

15.05.2019 року державним виконавцем був здійснений вихід за адресою боржника: АДРЕСА_1 та встановлено, що боржник за даною адресою не проживає, майно, що зареєстроване за боржником також відсутнє, що зафіксовано актом державного виконавця.

25.07.2019 року з метою встановлення місця реєстрації та проживання боржника державним виконавцем направлено запит до Новгородківської селищної ради.

З метою встановлення та перевірки місця проживання боржника та іншими персональними даними державним виконавцем направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України

Згідно відповіді Новгородківської селищної ради на запит від 25.07.2019 року та Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України встановлено, що боржник проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання.

Ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Розглядаючи дане подання та надаючи оцінку наданим заявником доказам, суд виходить з того, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за поданням виконавця при виконанні судових рішень та рішень інших органів, у порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Таким чином, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки суб`єктом подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не буде доведено протилежне в порядку ч. 3 ст. 12 ЦПК України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, тяжкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання, - тобто він має змогу виконання зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, а обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Поряд з цим, обмеження конституційного права громадянина на вільне залишення території України в зв`язку з ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовими рішеннями та рішеннями інших органів є обґрунтованим лише за умови вжиття виконавцем всіх заходів, спрямованих на примусове виконання рішення, неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі вчинення всіх можливих виконавчих дій.

В обґрунтування необхідності встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України заявник посилається на те, що рішення боржником не виконане та останній ухиляється від його виконання.

З такою позицією державного виконавця суд не погоджується, виходячи з того, що самостійне невиконання боржником зобов`язань не може свідчити про умисне ухилення від виконання покладених на нього обов`язків, а заявником не доведено наявності факту свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Крім того, для застосування вказаного обмеження необхідною умовою є доведення доцільності такого обмеження в світлі сприяння виконанню зобов`язань, покладених на боржника рішенням, воно має бути виправданим та пропорційним. Така позиція суду в повній мірі узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні у справі «Хлюстов проти Росії» від 11.07.2013 (скарга № 28975/05).

Однак, державним виконавцем не надано жодного належного обґрунтування того, яким саме чином встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України сприятиме виконанню покладених на нього зобов`язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р. ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Факт невиконання рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання рішення. Зазначений захід, про який йдеться у поданні за тих доказів, що надає заявник, є порушенням права особи щодо вільного вибору місця проживання, вільного залишення території України, наданого ст. 33 Конституції України.

Зміст і форма подання державного виконавця (начальника РВ ДВС) нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності 17.04.2012 року, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. Зокрема в розділі ХІІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну», що подання має обов`язково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Крім того, державним виконавцем не встановлено місце перебування боржника, не вказано чи документований останній паспортом громадянина України для виїзду за кордон, та які є дані стосовно того, чи збирається боржник виїжджати за межі України.

Також, обґрунтовуючи подання державний виконавець керується на ст. 377-1 ЦПК України, яка відсутня в діючому Цивільному процесуальному кодексі України.

З огляду на викладене, суд вважає, що державним виконавцем у поданні не мотивовано та належними доказами не підтверджено, більш того, не обґрунтовано свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язання, при цьому заявником не доведено, яким чином застосовування до ОСОБА_1 за виконавчим провадженням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може позначитися на виконанні покладених на нього зобов`язань, і те, що зазначений захід є дійсно необхідним та є достатні підстави вважати, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України забезпечить в подальшому належне виконання боржником за виконавчим провадженням зобов`язань за рішенням, на підставі чого, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ч. 3 ст. 269, ст. 313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання начальника Новгородківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Дворовенка М.П. про обмеження боржника у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт: НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали направити начальнику Новгородківського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області.

Суддя Ю.РАЧКЕЛЮК