ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

15 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 645/7332/18

Провадження № 22-ц/818/1417/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Яцини В.Б.

Кіся П.В..

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, за апеляційною скаргою Харківської міської ради на ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2018 року, постановлену суддею Іващенко С.О.,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу № 4094, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Лавіндою Н.О. укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2018 року справу надіслано за підсудністю до Московського районного суду міста Харкова.

В апеляційній скарзі ХМР просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що порушує законні права та інтереси позивача та направити справу для продовження розгляду до Фрунзенського районного суду міста Харкова.

Скарга містить посилання на те, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Вважають ухвалу про передачу справи за підсудністю такою, що прийнята з порушенням діючого процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи справу за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова, суд керувався ч. 1 ст. 27 ЦПК України, якими встановлено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За правилами до ч. 15 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 20.12.2018 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що за територіальною підсудністю відноситься до Московського районного суду міста Харкова. Місце проживання відповідача ОСОБА_3 за вказаною в позовній заяві адресою не зареєстровано.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

У п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 зазначено, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред'являються відповідно до частини першої статті 114 ЦПК ( 1618-15 ) за місцезнаходженням майна або основної його частини. Кваліфікація об'єктів як нерухомого майна здійснюється відповідно до статей 181, 190 та 191 ЦК ( 435-15 ). При цьому за місцезнаходженням нерухомого майна повинні пред'являтися також позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому (щодо інвестиційних договорів про будівництво нерухомого майна, договорів про участь у фонді фінансування будівництва тощо).

З позовної заяви вбачається, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального конторою Харківської міської ради виявлено факт самочинного будівництва на земельній ділянці, що територіально знаходиться у Фрунзенському районі міста Харкова.

Харківська міська рада звернулась до суду з позовом з метою поновлення порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим на підставі п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст., п. 4 ч.1ст. 379, ст.ст. 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 20 грудня 2018 року - скасувати.

Справу направили до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 15 лютого 2019 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - В.Б. Яцина

П.В. Кісь