Справа № 127/7871/19
Провадження № 2/127/1091/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . Позов мотивований тим, що позивач являється власником будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрований відповідач, однак з 2011 року у ньому не проживає. Всі обов`язки по утриманню даного житла власник несе самостійно. Водночас реєстрація відповідача перешкоджає позивачу розпорядженню своєю власністю, що й стало підставою звернення до суду.

Ухвалою суду від 20.03.2019 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за її позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 27.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами не заявлялось, а тому суд у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування (на 9 а.с.) та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (на 10 а.с.),

В будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , який з 2011 року по теперішнеій час в не мешкає за вказаною адресою (довідка про реєстрацію місця проживання особи на 30 а.с.). Вказані обставинипідтверджені також актом від 20.12.2018 року ( на а.с.14).

Відпоідач перестав бути членом сім"ї власника житла позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу ( копія рішення на 17 а.с.) з дочкою позивача - ОСОБА_3 дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ( свідоцтво про народженя на 16 а.с.).

Матеріалами справи підтверджується той факт, що відповідач не проживає в квартирі позивача з 2011 року (акт на 14 а.с.).

Реєстрація ОСОБА_2 створює позивачеві перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження житлового приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що відповідач не проживає у будинку який належить позивачеві більше семи років, не є членом її сім"ї позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення 768,40 грн судового збору на користь держави, оскільки позивач була звільнена від його сплати.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 22.05.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: