Справа № 505/1426/19
Провадження № 2/505/1377/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2019 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Івінського О. О.

при секретарі Бондаренко Н. І.

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської міської ради Одеської області, про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Подільської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем першої черги, після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право спільної часткової власності на 33/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих будівель і споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В позовній заяві вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації смертей 06 серпня 2002 року зроблено відповідний актовий запис за № 353, вчинений відділом реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, у тому числі на 33/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих будівель і споруд, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який належав останній на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 1981 року, посвідченого нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори (реєстр № 2626). Зазначений договір був зареєстрований в органах МБТІ 25 липня 1991 року за № 1923 (книга 27, сторінка 4, інвентарна справа № 136).

Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини після її смерті за законом, яку у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в ред. 1963 року прийняв, оскільки фактично вступив у володіння та користування належним їй майном, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовила у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, тому просить позов задовольнити, оскільки він позбавлений можливості захистити своє порушене право в позасудовому порядку.

Позивач у підготовче засідання не з`явився. Надав заяву в якій просив позов задовольнити. Справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу за відсутності представника.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 48 років, померла мати позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис про смерть №353. Місце відкриття спадщини м. Подільськ (до перейменування м. Котовськ) Одеської області.

Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини після смерті матері за законом, яку у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в ред. 1963 року прийняв, оскільки фактично вступив у володіння та користування належним їй майном

Підставою для задоволення свого позову позивач ОСОБА_3 у позовній заяві вказала фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном, здійснений одразу після смерті ОСОБА_4

За змістом п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч.2 ст.549 ЦК УРСР).

Визначаючи якими правовими нормами слід керуватися при вирішенні зазначеного спору (зокрема, нормами ЦК Української РСР в ред.1963 року чи ЦК України в ред.2004 року), суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.1 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» розяснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз.14 п.1 Інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказав, що норми у відповідності з п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила книги шостої ЦК можуть застосовуватись лише до спадщини, яка відкрилась після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст.529-531 ЦК України в ред.1963 року.

Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 закінчився 04 лютого 2003 року, тобто до набуття чинності Цивільним кодексом України в ред.2004 року, спадщина позивачем прийнята у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, тому застосуванню для вирішення заявленого позову підлягають норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який з 01 січня 2004 року втратив чинність, але був чинним на момент виникнення та існування спірних правових відносин.

Відповідно до ст.ст.525 та 526 ЦК України в ред.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Статтею 524 ЦК України в ред.1963 року встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту.

Судом встановлено, що заповіту померла ОСОБА_2 не складала, тому позивач ОСОБА_1 , як син померлої, є спадкоємцем її спадкового майна за законом першої черги.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ч.1 ст.548 ЦК України в ред.1963 року).

Так, за змістом п.2 ч.1 ст.549 ЦК України в ред.1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч.2 ст.549 ЦК України в ред.1963 року).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2

Отже, позивач ОСОБА_1 є таким, що у визначеному на день відкриття спадщини порядку прийняла належну померлій матері спадщину.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді 33/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих будівель і споруд, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 1981 року, посвідченого нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори (реєстр № 2626).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24 червня 1983 року (яка втратила чинність, але розяснювала спірні правові відносини на момент їх виникнення та існування), якщо позивач протягом встановленого строку для прийняття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Отже, встановивши факт прийняття позивачем спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , суд вважає можливим позов задовольнити, оскільки відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.549 ЦК України в ред.1963 року позивач є таким, що у передбаченому на час відкриття спадщини порядку прийняла спадщину після смерті матері.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 200, 206, 263265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Подільської міської ради Одеської області, про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 33/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих будівель і споруд, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем першої черги, після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право спільної часткової власності на 33/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих будівель і споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.О.Івінський