Ухвала

Іменем України

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 2610/16057/2012

провадження № 61-6622ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавцяВідділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у місті Києві, заінтересовані особи: старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у місті Києві, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська телекомунікаційна компанія»,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 09 липня 2015 року № 48011587 та зобов'язати старшого державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Скарга мотивована тим, що 09 липня 2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у місті Києві (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві) Бялим М. Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48011587 з примусового виконання виконавчого листа № 2610/16057/2012, виданого 14 березня 2013 року Шевченківський районним судом міста Києва про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська телекомунікаційна компанія» боргу в сумі 3 593 645 грн. Зазначена постанови є неправомірною, оскільки винесена старшим державним виконавцем на підставі виконавчого листа, строк пред'явлення до виконання якого пропущено.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року у задоволенні скарги відмовлено.

Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що ОСОБА_4 не надано суду доказів на підтвердження відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, пред'явленим з пропущенням строку, встановленого законом для його виконання.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що у постанові старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві від 26 червня 2015 року зазначено, що виконавчий лист може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 26 червня 2016 року, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська телекомунікаційна компанія» звернувся до ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження 01 липня 2015 року, тобто в межах строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження». Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані.

26 березня 2019 року ОСОБА_4 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його скаргу в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що належними доказами не підтверджено факт переривання строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. В основу оскаржуваних судових рішень судами покладена постанова старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві від 26 червня 2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, яка відсутня в матеріалах виконавчого провадження.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови) визначено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Судами встановлено, що на виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві перебуває виконавче провадження № 48011587 з примусового виконання виконавчого листа № 2610/16057/2012, виданого 14 березня 2013 року Шевченківський районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська телекомунікаційна компанія» боргу в сумі 3 593 645 грн.

Строк пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2610/16057/2012, виданого 14 березня 2013 року Шевченківський районним судом міста Києва, який становить один рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили, переривався 09 квітня 2013 року та 26 червня 2015 року у зв'язку з поверненням його державним виконавцем стягувачу.

Тобто з врахуванням останнього переривання строку пред'явлення виконавчого листа до виконання цей документ міг бути знову пред'явлений до виконання до 26 червня 2016 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що 09 липня 2015 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві Бялим М. Г. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2610/16057/2012,виданого 14 березня 2013 року Шевченківський районним судом міста Києва, на підставі заяви стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська телекомунікаційна компанія» від 01 липня 2015 року, у строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови). ОСОБА_4 не доведено факту неправомірності оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомес де ла Торре проти Іспанії»)

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у місті Києві, заінтересовані особи: старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у місті Києві, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у місті Києві, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська телекомунікаційна компанія».

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук
С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов