Справа № 530/568/19
Номер провадження 6/530/24/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., секретарі Стрілець Л.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за поданням старшого державного виконавця Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про оголошення розшуку боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Зіньківського районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1.

З подання вбачається, що на виконанні державного виконавця Зіньківського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 55185882 з примусового виконання виконавчого листа №530/1521/16-к від 19.10.2017, виданого Зіньківським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 50000 грн. моральної шкоди, 7000 грн. процесуальних витрат на правову допомогу та 1287,98 грн. витрат пов"язаних із прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження, а всього 58287,98 грн..

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавцем 17.11.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов"язано подати декларацію про доходи на майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або в наданні будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п"ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно, майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Виконавцем 29.05.2018 за №4664 на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду.

ОСОБА_1 на виклики з"явився, повідомив що непогоджується з рішенням суду та виконувати його добровільно не буде. Вжитими виконавцем заходами встановлено, що нерухомість, належна на праві власності боржнику відсутня. Щодо наявності транспортних засобів державному виконавцю невідомо, оскільки відповідь на запит щодо наявності транспортних засобів не надійшла на час винесення подання. ОСОБА_1 одержував доходи в ТОВ "Монтажтрансгаз", однак його було звільнено 01.11.2017 року наказом №90-к. Джерело доходу боржника невідомо, на обліках у пенсійному фонді України, згідно відповіді на запит боржник не значиться. Кошти по рішенню суду він не сплачує.

Стягувач неодноразово зверталася до державного виконавця з проханням винесення подання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника, оскільки боржник не виконує рішення суду, що є підставою для накладення тимчасового обмеження у праві виїзду.

Боржника внесено до Єдиного державного реєстру боржників, з метою забезпечення виконання рішення суду, недопущення виїзду боржника за межі України.

На все нерухоме і рухоме майно боржника накладено арешт за постановою від 17.11.2017 із вчиненням відповідних дій з обтяження такого майна в реєстрах прав власності. 05.07.2018 року державним виконавцем направлено запити до Державної прикордонної служби України та Державної міфграційної служби України з метою встановлення факту перетину кордону боржником та наявності в нього паспортного документі для виїзду за межі України.

14.08.2018 року був виїзд державного виконавця в АДРЕСА_1 в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник за цією адресою не зареєстрований, і був відсутній.

25.04.2019 року було отримано відповідь з електронного запиту щодо перетину кордону боржником ОСОБА_1, 29.03.2019 року, закордонний НОМЕР_1.

Враховуючи вище викладене , рішення до теперішнього часу не виконане. Боржник ухиляється від його виконання.

Суд зачитавши подання та дослідивши наявні матеріали справи приходить до висновку.

За приписами ч. 5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України».

Відповідно до приписів ст. 129 Конституції України «однією із основних засад судочинства є обов'язковість рішення суду».

Згідно до преамбули Закону України «Про виконавче провадження» цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»: «Виконавець зобов"язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії…»

Положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за № 3477-IV, Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року та практику Європейського суду з прав людини визнано джерелом права в Україні та покладено на суди обов'язок при здійсненні судочинства застосовувати у своїх рішеннях тлумачення Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, які надані Європейським судом з прав людини.

Так в рішенні Європейського суду «Пономарьов проти України» заява №3236/03, 03 квітня 2008 року зазначено, що існування заборгованості, підтверджене обов'язковими та такими, що підлягають виконанню, рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Півень проти України» заява №56849/00, 29 червня 2004 року, суд дійшов висновку, що відповідно до українського законодавства саме на державній виконавчій службі лежить обов"язок належно, у повному обсязі і без затримок виконувати рішення суду, що передбачає вжиття всіх необхідних заходів, які передбачені законом і повинні привести до виконання рішення.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем вжиті заходи щодо своєчасного, повного та неупередженого виконання рішення суду, зокрема, встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника.

Виходом за останнім відомим місцем проживання та реєстрації боржника державним виконавцем встановлено, що боржник в АДРЕСА_2 не проживає, що підтверджується актом державного виконавця. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання боржник не зареєстрований за вищевказаною адресою.

Отже, державним виконавцем, незважаючи на вжиті заходи, встановити місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника не вдалось.

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження",У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Відповідно до частини першої статті 438 Цивільно-процесуального кодексу України «Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача».

Враховуючи викладене, а також те, що встановити місце проживання (перебування) боржника не можливо, суд вважає, що подання державного виконавця обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 438 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поданнядержавного виконавця Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Оголосити розшук боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копію ухвали направити до Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШПерехідних Положень ЦПК Українив новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_2

секретар: Л.Г.Стрілець