Справа № 204/7419/14-ц
Провадження № 6/204/21/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі подання старшого державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2, стягувач: ОСОБА_3, про примусове проникнення до житла боржника, подане в рамках примусового виконання виконавчого листа № 204/7419/14-ц, виданого 08.06.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за рішенням суду від 02 березня 2015 року у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2019 року до суду надійшло дане подання, в якому державний виконавець просила вирішити питання про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування подання вказано, що на виконанні в Чечелівському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № ВП 55705031 з примусового виконання виконавчого листа № 204/7419/14-ц, виданого 08 червня 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в сумі 9664,92 грн. 05 лютого 2018 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Того ж дня державним виконавцем, з метою перевірки майнового стану боржника, були направлені запити до Державної податкової служби України і Пенсійного фонду України. 08 лютого 2018 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження і несенні данні до - Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта та до Реєстру обтяжень рухомого майна. 09 лютого 2018 року на адресу боржника державним виконавцем було направлено виклик з вимогою зявитись до Чечелівського ВДВС м. Дніпра для надання пояснень щодо невиконання рішення згідно виконавчого документа. 14 лютого 2018 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1. В ході виходу було встановлено, що двері вказаної квартири ніхто не відчинив, у звязку із чим не виявилось можливим перевірити майновий стан боржника і встановити чи мешкає за вказаною адресою боржник, про що державним виконавцем було складено акт державного виконавця. 15 лютого 2018 року на адресу боржника державним виконавцем повторно було направлено виклик з вимогою зявитись до Чечелівського ВДВС м. Дніпра для надання пояснень щодо невиконання рішення згідно виконавчого документа. Також, державним виконавцем в процесі примусового виконання даного виконавчого провадження було встановлено наступне: згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС України встановлено, що за боржником транспортні засоби не зареєстровані; згідно відповідей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за боржником право власності на нерухоме майно не зареєстровано; згідно перевірки єдиного державного реєстру фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб встановлено, що боржниця як фізична особа - підприємець не зареєстрована. Також державним виконавцем встановлено з відповіді, наданої Державною податковою службою України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, що інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО - відсутня. Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями встановлено, що платника податків з таким номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно відповіді, наданої Пенсійним фондом України, про осіб боржників, які працюють за трудовими ти цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформації не знайдено. Згідно відповіді, наданої Пенсійним фондом України, про осіб - боржників, які отримують пенсію - інформація відсутня. 28 березня 2018 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1. В ході виходу було встановлено, що двері вказаної квартири ніхто не відчинив, у звязку із чим не виявилось можливим перевірити майновий стан боржника і встановити чи мешкає за вказаною адресою боржник, зі слів сусідів боржника за вказаною адресою тривалий час не бачили, про що державним виконавцем було складено акт державного виконавця. Державним виконавцем повторно було здійснено виходи за зазначеною адресою боржника - 23 квітня 2018 року, 20 червня 2018 року, 26 вересня 2018 року, 21 жовтня 2018 року та 25 січня 2019 року, але двері квартири ніхто не відчинив, боржника вдома не було, місцезнаходження боржника не відоме, у звязку із чим не виявилось можливим перевірити майновий стан боржника і встановити чи мешкає за вказаною адресою боржниця, про що державним виконавцем було складено акт державного виконавця. Боржнику залишено виклики з вимогою зявитись до відділу. Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно неї вищевказаних заходів примусового виконання.

Подання передано судді Самсоновій В.В. 04 лютого 2019 року цивільною канцелярією суду.

В судове засідання державний виконавець Твердохліб Н.П. не зявилася, в самому поданні просила справу розглянути без участі представника Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

У звязку з вищевказаним, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає по наступним підставам.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно же з ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до п. п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-18/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв'язку зі статтями 151, 152, 153 ЦПК України, роз'яснено, що Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Згідно з ч. 1 ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу і недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1 частина перша статті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини та громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України (ч. 1 ст. 55 Основного Закону України, ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

З наданих суду матеріалів не випливає, що державним виконавцем були вжиті заходи щодо потрапляння до житла боржника - ОСОБА_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, і йому чинились перешкоди.

Зокрема на підтвердження своїх вимог державний виконавець надав ксерокопії актів державного виконавця, але вказані акти складені не належним чином, а саме, акти складені одноособово державним виконавцем, поняті відсутні тощо. В той же час, суду не надано й доказів того, що боржник - ОСОБА_2 отримувала постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження і виклики, про які заявлено виконавцем у даному поданні. Так, суду надані лише тексти цих викликів, але не надано підтвердження направлення цих викликів боржнику і відповідно отримання ним (боржником) цих викликів.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Однак, судом встановлено, що державний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника, проте жодного підтвердження про перешкоди і повідомлення боржника про наявне виконавче провадження суду не надано (про що вказано вище).

З цих підстав, мотиви подання не можна визнати обґрунтованими, а тому подання задоволенню не підлягає.

За таких обставин, з огляду на все вищевказане в сукупності, суд вважає необхідним відмовити старшому державному виконавцю Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 в задоволенні її подання.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 12, 13, 76-81, 223, 247, 257, 258-261, 352-355, 439 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені подання старшого державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2, стягувач: ОСОБА_3, про примусове проникнення до житла боржника, подане в рамках примусового виконання виконавчого листа № 204/7419/14-ц, виданого 08.06.2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за рішенням суду від 02 березня 2015 року у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Самсонова