Справа № 461/7429/18 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/2466/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Фейір К.О.

з участю: представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2018 року у справі за поданням головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Рибчак А.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Шевченківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Рибчак А.М. звернувся до суду з поданням про надання дозволу на тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у виїзді за кордон до виконання ним зобов'язань, покладених на нього виконавчим документом. Покликається на те, що боржником заборгованість у виконавчому провадженні не погашено, останній ухиляється від виконання судового рішення, що є підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Оскаржуваною ухвалою подання задоволено. Тимчасово обмежено боржника - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього згідно виконавчого листа №466/5373/17, виданого 08.05.2018 р. Шевченківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 855838 грн.

Обов'язок виконання рішення покладено на Державну прикордонну службу України.

Ухвалу оскаржив адвокат ОСОБА_3-ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. Звертає увагу, що судом не з'ясовано чи має місце ухилення боржника від виконання заочного рішення, що є обов'язковою умовою для задоволення подання. В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо повідомлення чи неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та початок примусового виконання заочного рішення, яке ухвалене у відсутності ОСОБА_3 Стверджує, що боржнику не було відомо про наявність рішення та відкритого виконавчого провадження, а саме по собі невиконання рішення у добровільному порядку не свідчить про ухилення від виконання рішення. Крім цього, стверджує, що ухвала постановлена з порушенням правил підсудності, так як виконавець повинен був звернутися з поданням до суду, який видав виконавчий документ, тобто до Шевченківського районного суду м.Львова. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні подання відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у боржника невиконаного зобов»язання, покладеного на нього судовим рішенням та ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням є підставою для обмеження у праві виїзду за межі України.

Однак з такими висновками колегія суддів не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим обставинам.

Згідно з ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст.6 вказаного Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з'являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно з ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження повинна бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» та що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на погашення боргу, хоча саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).»

Державним виконавцем до подання не долучено доказів того, що боржник вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов»язання, та які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, а є лише голослівне посилання на факт ухилення від виконання та на невиконання зобов»язань.

Крім того, до подання долучено лише виконавчий лист, копію постанови про відкриття виконавчого провадження і копію постанови про арешт майна боржника, однак такими не стверджується факт ухилення.

Враховуючи наведене, а також відсутність даних щодо направлення боржнику та отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів до державного виконавця, не долучення до апеляційної скарги будь-яких доказів про ухилення від виконання рішення суду, колегія суддів вважає помилковим висновок суду про наявність доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду.

В зв»язку з викладеним колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити та прийняти постанову про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Рибчак А.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2019 року.

Головуючий : Мікуш Ю.Р.

Судді: Приколота Т.І.

Савуляк Р.В.