ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року м. Чернівці

Справа № 727/701/19

Провадження № 22-ц/822/503/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар - Собчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 березня 2019 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Кредитна спілка «Наші люди», на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича, головуючий у І-й інстанції - Чебан В.М.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, заінтересована особа - Кредитна спілка «Наші люди», на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О.

Вимоги скарги мотивував тим, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2545/2008 від 14 жовтня 2008 року, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначав, що 16 січня 2019 року він за місцем своєї основної роботи під підпис ознайомився з постановою від 17 грудня 2018 року приватного виконавця по виконавчому провадженню ВП №57853163 про звернення стягнення на заробітну плату.

З цієї постанови йому стало відомо про те, що приватним виконавцем відкрито вказане виконавче провадження ВП №57853163.

Вказував на те, що у відповідності до вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням за адресою, вказаною у виконавчому документі.

Отже, приватний виконавець не дотримався вимог Закону та не надіслав йому постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом за адресою, вказаною у виконавчому документі, чим порушив його право дізнатись про початок примусового виконання рішення щодо нього.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату боржника звертається у разі відсутності майна для покриття у повному обсязі належних до стягнення сум. Разом з тим, приватний виконавець виніс постанову про стягнення з заробітної плати боржника при наявності у нього рухомого та нерухомого майна, чим порушив встановлену Законом черговість стягнення.

Просив визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області в частині не надіслання ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57853163 рекомендованим листом за адресою, вказаною у виконавчому документі - неправомірною; визнати діїприватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. в частині винесення 17 грудня 2018 року постанови про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 - неправомірними; скасувати постанову від 17 грудня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 березня 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що стягувачем було подано заяву про звернення стягнення на заробітну плату боржника без перевірки його майнового стану, а тому дії приватного виконавця були правомірними, здійсненими відповідно до законодавства України, не порушували прав боржника.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та задовольнити вимоги скарги.

Посилається на те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам права, а саме, приватний виконавець надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження не за адресою, вказаною у виконавчому документі, а також судом не належним чином досліджено наявність у боржника рухомого та нерухомого майна.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції, керуючись статтею 367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги до рішення на час його ухвалення встановлюються нормами статті 263 ЦПК України, яке в повній мірі їм відповідає.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі по тексту - «Закону») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу пункту 1 частини 1 статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 14 жовтня 2008 року Шевченківським районним судом м. Чернівці виданий виконавчий лист №2-2545/2008 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Наші люди» грошових коштів в сумі 114 784,15 грн, судовий збір в сумі 1 147,85 грн та 30,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Адресою боржника у вказаному виконавчому листі зазначено: АДРЕСА_5.

05 грудня 2018 року до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. звернувся стягувач за вказаним виконавчим листом - КС «Наші люди» із заявою про примусове виконання рішення, згідно з якою просив приватного виконавця прийняти виконавчий лист №2-2545/2008 до виконання та без проведення пошуку майна боржника та звернення на нього стягнення, у разі виявлення, невідкладно звернути стягнення на заробітну плату боржника.

05 грудня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2545, виданого 14 жовтня 2008 року. Вказана постанова була надіслана боржнику ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням за адресою: АДРЕСА_5; номер поштового відправлення 058, що підтверджується копією квитанції ПАТ «Укрпошта» (а.с.20).

Згідно з вимогами частини 1 статті 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги про ненаправлення на адресу боржника копії постанови про відкриття виконавчого провадження є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Крім того, судом першої інстанції встановлено, що будинок за адресою по АДРЕСА_5 та АДРЕСА_5 фактично є одним будинком та обслуговується однією листоношею, з якою боржник підтримує зв`язок. Даний висновок суду належними та допустимими доказами не спростовано.

17 грудня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої виконавцем було встановлено, що відповідно до отриманої інформації боржник працевлаштований у Комунальній обласній спеціалізованій школі-інтернаті з поглибленим вивченням окремих предметів «Багатопрофільний ліцей для обдарованих дітей», а тому звернуто стягнення на доходи боржника та зобов`язано установу здійснювати відрахування з заробітної плати боржника в розмірі 25% до виплати загальної суми боргу 118 826,30 грн.

У відповідності до вимог статті 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Статтею 68 Закону передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Системний аналіз частини другої статті 48, частин першої та другої статті 68 Закону дозоляє стверджувати, що на рівні закону визначена черговість звернення стягнення на різні види грошових коштів і для звернення стягнення на заробітну плату передбачено спеціальні умови.

Тлумачення частин першої та другої статті 68 Закону свідчить про наявність декількох правил звернення стягнення на заробітну плату боржника:

1) за виконавчими документами про стягнення сум та про стягнення періодичних платежів стягнення на заробітну плату допускається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів;

2) за іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача.

Оскільки стягувач при зверненні до приватного виконавця просив прийняти виконавчий лист до виконання та без проведення пошуку майна боржника та звернення на нього стягнення, у разі виявлення, невідкладно звернути стягнення на заробітну плату боржника, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність дій приватного виконавця.

Згідно з пунктом 9 частиною першою статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

З положень зазначених норм вбачається, що в діях приватного виконавця не вбачається порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки він діяв відповідно до цього Закону.

Встановивши, що борг кредитору не погашено та стягувачем подана заява про звернення стягнення саме на заробітну плату боржника без проведення пошуку майна, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1

Висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що мотиви суду першої інстанції є обґрунтованими та відповідають вимогам закону, а наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк