Ухвала

21 травня 2019 року

м. Київ

справа № 127/9416/18

провадження № 61-9356ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2019 року, додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області 31 січня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Першотравнева 116», третя особа - Вінницька міська рада, про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсними та скасувати рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Першотравнева 116» (далі - ОСББ «Першотравнева 116») від 30 листопада 2016 року, що оформлене протоколом від 30 листопада 2016 року № 3 загальних зборів членів ОСББ «Першотравнева 116» щодо: надання дозволу співвласникам будинку для будівництва прибудови до квартири № 1 (власник ОСОБА_2 ) та квартири № 2 (власник ОСОБА_3 ) - п. 4; надання дозволу співвласникам будинку для переносу мереж (водопровід, каналізація та газ), які необхідно буде переносити у зв`язку з будівництвом прибудови до квартири № 1 (власник ОСОБА_2 ) та квартири № 2 (власник ОСОБА_3 ) - п . 5; надання дозволу співвласникам будинку для будівництва індивідуальних гаражів та комор (підсобних приміщень) на прибудинковій території ОСББ «Першотравнева 116» згідно з ескізом та схемою (додаток 6, 7) ОСОБА_2 (власник квартири № 1), ОСОБА_3 (власник квартири № 2 ), ОСОБА_5 (співвласник квартири № 3) - п. 6; визнати недійсними та скасувати рішення загальних зборів ОСББ «Першотравнева 116» від 27 січня 2017 року, що оформлене протоколом від 27 січня 2017 року № 5 загальних зборів членів ОСББ «Першотравнева 116» щодо: оформлення договору суперфіцію між ОСББ «Першотравнева 116» та власником квартири № 1 - ОСОБА_2 , власником квартири № 2 ОСОБА_3 та співвласником квартири № 3 - ОСОБА_5 для будівництва прибудови до багатоквартирного будинку, гаражів та господарської споруди - п. 2; уповноваження голови правління ОСОБА_3 на підписання договорів суперфіцію від імені ОСББ «Першотравнева 116» з власником квартири № 1 ОСОБА_2 та співвласницею квартири № 3 ОСОБА_5 ; уповноваження заступника голови правління ОСОБА_5 на підписання договору суперфіцію від імені ОСББ «Першотравнева 116» з власником квартири № 2 ОСОБА_3 - п. 3; визначення та прийняття істотних умов, які будуть зазначені в договорах суперфіцію - п. 4.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що він є власником квартири АДРЕСА_7 , яка належить йому на праві приватної власності. Власниками квартир багатоквартирного будинку та нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_7 , було створено ОСББ «Першотравнева 116», про що 12 листопада 2014 року внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно із статутом ОСББ «Першотравнева 116» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом. Органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор). Згідно з повідомленням від 15 листопада 2016 року № 5 голови правління ОСББ «Першотравнева 116» йому стало відомо про проведення загальних зборів 30 листопада 2016 року, а також про питання порядку денного, зокрема надання дозволу членів об`єднання (співвласників) будинку на будівництво прибудови до квартири № 1 (власник ОСОБА_2 ) та квартири № 2 (власник ОСОБА_3 ), які знаходяться на першому поверсі будинку (п. 7); надання дозволу членів об`єднання для переносу мереж (водопровід, каналізація, газ), які необхідно буде перенести у зв`язку із будівництвом прибудови до вищезазначених квартир (п. 8); надання дозволу членів об`єднання для будівництва гаражів та комор (підсобних приміщень) на прибудинковій території ОСББ «Першотравнева 116» - ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (п. 9). Своєї згоди на проведення вищевказаних робіт він не надавав, про що зазначив у листі, який надіслав голові правління ОСББ «Першотравнева 116» ОСОБА_3 . 25 листопада 2016 року, повідомивши при цьому про неможливість бути присутнім на цих зборах у зв`язку із зайнятістю на роботі. Вважає, що ОСОБА_3 , використовуючи своє службове становище, на свою користь та користь членів своєї родини, незаконно позбавила його права участі в управлінні ОСББ, не допустила до участі в загальних зборах 30 листопада 2016 року та 27 січня 2017 року, протиправно і незаконно отримала дозволи мешканців будинку на будівництво прибудови до квартири № 1 та квартири № 2, перенесення мереж (водопровід, каналізація, газ) та будівництво гаражів, комор на прибудинковій території ОСББ «Першотравнева 116» - ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 Крім того, на загальних зборах, що відбулися 27 січня 2017 року без його участі та згоди було прийнято рішення про оформлення договорів суперфіцію від імені ОСББ «Першотравнева 116» із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 для будівництва прибудов, гаражів та господарської споруди на земельній ділянці об`єднання. Відповідно до рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20 квітня 2017 року № 966 та № 967 замовникам будівництва було надано вихідні дані на проектування - містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки щодо проектування гаража, господарської споруди та проектування і реконструкції квартир № 1 та № 2 з прибудовами в багатоквартирному будинку АДРЕСА_7 від 24 квітня 2017 року № 80 та № 79 відповідно. 21 жовтня 2017 року він звертався до Вінницької міської ради з вимогою зупинити незаконне будівництво зазначеної прибудови до будинку та скасувати дозвіл на будівництво, проте отримав відмову. Крім того, загальними зборами ОСББ «Першотравнева 116» від 27 січня 2017 року було прийнято рішення, оформлене протоколом № 5, про укладення договору суперфіцію між ОСББ «Першотравнева 116» та власником квартири № 1 ОСОБА_2 , власником квартири № 2 ОСОБА_3 та співвласницею квартири № 3 ОСОБА_5 для будівництва прибудови до будинку, гаражів та господарської споруди (п. 2 рішення ОСББ від 27 січня 2017 року); уповноважено голову правління ОСОБА_3 підписати договори суперфіцію від імені ОСББ з власником квартири № 1 та співвласником квартири № 3 ( п. 3 рішення ОСББ від 27 січня 2017 року); уповноважено заступника голови правління ОСОБА_5 на підписання договору суперфіцію від імені ОСББ з власником квартири № 2 ОСОБА_3 ; визначено та прийнято істотні умови договорів (п. 4 рішення ОСББ від 27 січня 2017 року). Вважає, що його конституційні права порушені, а тому просив задовольнити позов.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Першотравнева 116» стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2019 та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2019 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Першотравнева 116» витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.

06 травня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2019 року, додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області 31 січня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року і ухвалити нове рішення, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів ОСББ «Першотравнева 116» від 30 листопада 2016 року та від 27 січня 2017 року.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Вінницького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2019 року, додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області 31 січня 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 02 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Першотравнева 116», третя особа - Вінницька міська рада, про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук