Справа № 128/1432/19
УХВАЛА

05 липня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

за участю: представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 М.В ОСОБА_3 , відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника відповідачів ОСОБА_7 , представника третьої особиСалецького І.О.,

розглянувши в відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, про визнання недійсними рішень,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа, згідно якої позивач просить визнати недійсними рішення, оформлені Протоколом № 1 від 17.02.2019 та Протоколом № 2 від 28.02.2019 загальних зборів Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви».

В підготовчому засіданні сторони підтримали подані до початку підготовчого засідання наступні письмові клопотання.

Представники позивача підтримали подану заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд розглянути збільшені позовні вимоги, а саме, крім первісних вимог, викладених в позовній заяві, просить суд: визнати недійсними рішення, оформлені Протоколом № 03/05/19 від 21.05.2019 парафіяльних зборів Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської Єпархії Православної Церкви України» та визнати недійсним статут Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму смт. Вороновиця Вінницького району Вінницько-Барської Єпархії Православної Церкви України» в новій редакції, прийнятий загальними зборами вказаної Релігійної громади згідно протоколу № 2 від 28.02.2019. Вказує, що дані вимоги є похідними від рішень, оформлених Протоколом №1 та Протоколом №2 загальних зборів Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму Української православної церкви», що оскаржуються за первісними вимогами.

Відповідачі та їх представник, а також представник третьої особи заперечили проти прийняття до розгляду збільшених позовних вимог, оскільки вважають, що позивач повинен звертатися до суду з такими вимогами в порядку іншого позовного провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

Згідно ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Так, враховуючи, що заява про збільшення позовних вимог подана до закінчення підготовчого засідання, такою заявою позивач фактично збільшив заявлені позовні вимоги, в тому числі змінив предмет позову, суд вважає за необхідне прийняти збільшені позовні вимоги позивача до розгляду.

Також, представники позивача підтримали подане письмове клопотання про витребування доказів, згідно якого позивач просить витребувати в Управління у справах національностей та релігій Вінницької ОДА матеріали реєстраційної справи Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви» () для їх огляду та дослідження в судовому засіданні. Клопотання мотивоване тим, що предметом спору у даній справі є рішення, оформлені відповідними протоколами, та матеріали справи містять лише копії вказаних документів, тому оскільки оригінали даних документів містяться в матеріалах реєстраційної справи, яка зберігається в Управлінні у справах національностей та релігій Вінницької ОДА, з метою встановлення відповідності копій наданих протоколів та нової редакції статуту їх оригіналам, необхідно витребувати вказані матеріали реєстраційної справи.

Відповідачі та їх представник заперечили проти заявленого клопотання, оскільки вважають, що позивачем не доведено наявності перешкод в отриманні належним чином засвідчених копій матеріалів реєстраційної справи, оскільки це справа щодо самого позивача та він може самостійно отримати відповідні матеріали.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що ним на вимогу позивача вже надавалися копії відповідних матеріалів реєстраційної справи, які були надані з дотриманням вимог про захист персональних даних, а саме було забілено лише адреси осіб, що брали участь у зборах, та надані копії повністю відповідають наявним матеріалам.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Враховуючи, що суд не досліджує докази в підготовчому засіданні, відповідно йому також невідомо про наявність заперечень з боку відповідача щодо наданих суду копій документів, перешкод у позивача щодо ознайомлення та отримання відповідних витягів з реєстраційної справи щодо нього самого судом не встановлено, як і не обґрунтовано сумнівів в невідповідності наданих копій оригіналам, суд вважає дане клопотання передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Також в підготовчому засіданні відповідачі та їх представник підтримали подане до початку підготовчого засідання письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Подане клопотання мотивовано тим, що позов подано релігійною громадою Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви до членів цієї ж громади, тому сторона відповідачів вважає, що в даному випадку виник спір, який стосується розпорядження корпоративними правами, так як позивач та відповідачі є членами юридичної особи, рішення якої оскаржується, а тому вважають, що спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

З цих же підстав в підготовчому засіданні просив закрити провадження в справі представник третьої особи, оскільки вважає, що спір існує між релігійною організацією та її членами, а тому спір слід розглядати в порядку господарського судочинства.

Представники позивача заперечили проти задоволення вказаного клопотання, оскільки вважають, що справа підлягає до розгляду саме в порядку цивільного судочинства. Представник позивача ОСОБА_8 пояснив, що позов подано до вказаних відповідачів не як до членів релігійної організації, що є юридичною особою, а навпаки як до фізичних осіб, які вважають себе членами цієї релігійної організації, та позов обґрунтовано саме тим, що відповідачі не є членами цієї релігійної організації.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд звертає увагу, що судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Оскільки прямої вказівки на розгляд справи між релігійною організацією та фізичними особами, членство в якій такою релігійною організацією заперечується, в порядку господарського судочинства не встановлено, згідно позовної заяви підставою звернення до суду стали дії відповідачів, які діяли від імені позивача, та позивач заперечує їхнє членство у відповідній релігійній організації, що підлягає доведенню в судовому засіданні, в тому числі як і підлягають доведенню посилання відповідачів на те, що вони є членами даної юридичної особи, що не може бути встановлено в підготовчому засіданні, а підлягає встановленню судом під час розгляду справи по суті, відповідно суд вважає його таким, що заявлено передчасно, тому в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 19, 49, 81,84, 193, 229, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Прийняти збільшені позовні вимоги позивача Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви у цивільній справі за позовом Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, про визнання недійсними рішень, до розгляду.

У задоволенні клопотання представника позивача Онищенка О.А ОСОБА_3 про витребування доказів відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_7 про закриття провадження у справі відмовити.

У задоволенні клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації Салецького І.О. про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: