Справа № 309/1100/18
Провадження № 2/309/392/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Орос В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» в особі Закарпатського лісотехнічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на те, що:

-25 січня 2018 року ОСОБА_1 , знаходячись в кварталі 34 виділі 1 Липчанського навчально-виробничого лісництва Закарпатського лісотехнічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України», який є постійним лісокористувачем, в адміністративних межах Липчанської сільської ради, незаконно зрубав бензопилою шість дерев, породи бука, діаметром на висоті пня: 1 дерево - 16см, 2 дерева - 22см, 1 дерево - 31см, 1 дерево - 32см, 1 дерево - 34см, чим заподіяв лісовому господарству шкоду у загальному розмірі 19167грн.96коп.;

-відповідача було повідомлено про місце, дату та час розгляд справи про скоєне ним адміністративне правопорушення - 5 лютого 2018 року, о 8 годині 30 хвилин, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення №1 від 1 лютого 2018 року, однак на розгляд справи він не з`явився;

-постановою про накладання адміністративного стягнення №1 від 5 лютого 2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 85грн.;

-відповідно до постанови КМУ від 23 липня 2008 року №665 зроблено розрахунок шкоди, заподіяної ОСОБА_1 , розмір якої склав 19167грн.96коп., яка до цього часу у добровільному порядку відповідачем не відшкодована,

звернувся до суду з позовом та просить: стягнути з відповідача на користь Липчанської сільської ради Хустського району Закарпатської області шкоду, завдану незаконною порубкою лісових культур, у розмірі 19167грн.96коп.; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1762грн..

В судове засідання представник позивача не з`явилася, надавши до суду заяву /а.с.102-103/, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про місце та час слухання справи були повідомлені належним чином, шляхом вручення їм особисто судових повісток /а.с.100-101/, про причини неявки суд не повідомили. Заяви про розгляд справи у їх відсутність від відповідача та його представника до суду не надходило. Відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву /а.с.41-44/, згідно якого він позов не визнав, оскільки:

-про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ст.65 КУпАП він дізнався від державного виконавця після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме після 7 липня 2018 року;

-про те, що відносно нього було складено адміністративний протокол ще у лютому 2018 року він не знав і не міг знати, оскільки жодних документів не підписував та їх копії не отримував, а тому був позбавлений можливості судового оскарження;

-дерева він не рубав, а відпиляв від кореня повалені внаслідок буревію дерева, які вже на момент порубки були мертвими та не несли природної цінності, а тільки захаращували ліс;

-жодним нормативним документом України не заборонено збирати мертву деревину.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності представника позивача, відповідача та представника відповідача, без фіксування судового процесу.

14 вересня 2018 року ухвалою Хустського районного суду провадження по справі було зупинене /а.с.79-80/ до набрання законної сили судовим рішенням по адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лісничого Липчанського навчально-виробничого лісництва ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Хустського районного суду від 18 березня 2019 року /а.с.98/ провадження по справі було відновлено.

Процесуальні дії /забезпечення доказів та вжиття заходів забезпечення позову/ у справі не проводилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.66 Конституції України: кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Вищевказана норма Конституції України відтворюються в ст.12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яка зобов`язує громадян берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а в разі вчинення забруднення чи іншого негативного впливу на навколишнє природне середовище - компенсувати завдану шкоду.

Відповідно до ст.105 Лісового кодексу України: порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев та чагарників.

Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України: підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»: підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством У країни.

Відповідно до ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»: шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено наступне.

1 лютого 2018 року відносно ОСОБА_1 майстром лісу Липчанського навчально-виробничого лісництва Закарпатського лісотехнічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» Сеневичем В.І. було складено адміністративний протокол за ст.65 КУпАП, згідно якого: 25 січня 2019 року, о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , знаходячись в кварталі 34 виділі 1 Липчанського навчально-виробничого лісництва Закарпатського лісотехнічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України», який є постійним лісокористувачем /а.с.16-20,22-24/, в адміністративних межах Липчанської сільської ради, незаконно зрубав бензопилою шість дерев, породи бука, діаметром на висоті пня: 1 дерево - 16см, 2 дерева - 22см, 1 дерево - 31см, 1 дерево - 32см, 1 дерево - 34см, чим заподіяв лісовому господарству шкоду у розмірі 19167грн.96коп. /а.с.8-9/. Цей протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписати відмовився.

Проступок відповідача ОСОБА_1 , як обов`язкова умова настання цивільно-правової відповідальності, підтверджений протоколом про адміністративне правопорушення та постановою лісничого ОСОБА_2 . Липчанського навчально-виробничого лісництва Закарпатського лісотехнічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» №1 від 5 лютого 2018 року /а.с.8,11/, згідно якої на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85грн..

Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 21 грудня 2018 року /а.с.91/ - відповідач ОСОБА_1 сплатив цю суму штрафу, чим, на думку суду, визнав факт скоєння ним правопорушення.

Ухвалою Хустського районного суду від 28 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до лісничого Липчанського навчально-виробничого лісництва ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було залишено без розгляду з причин пропуску строку звернення до суду /а.с.84-87/.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Хустського районного суду від 28 листопада 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду, - залишено без змін /а.с.88-90/.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 березня 2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі за його позовом до лісничого Липчанського навчально-вирорбничого лісництва ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, - повернуто скаржнику /а.с.105/.

Тобто, вказана постанова від 5 лютого 2018 року не скасована, набрала чинності, і у цій справі є належним та допустимим доказом обов`язкової умови настання цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст.81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України: обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою Хустського районного суду від 28 листопада 2018 року за позовом ОСОБА_1 до лісничого Липчанського навчально-виробничого лісництва ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності були встановлені наступні обставини:

-«твердження позивача про те, що він не отримував постанову не відповідають дійсності. Факт отримання позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення №1 від 05.02.2018 року підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення ОСОБА_1 особисто поштового відправлення 08.02.2018 року та інформацією із офіційного сайту Укришити про особисте вручення відправлення ОСОБА_1

-з пояснень, наданих позивачем у ході судового розгляду справи, вбачається, що він відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення, а також з`явився на розгляд справи про адміністративне правопорушення, однак із його слів відмовився давати пояснення. Дана обставина підтверджує обізнаність позивача про порушення проти нього справи про адміністративне правопорушення та його обізнаність пре день час та місце її розгляду, а також про наслідки розгляду справи» /а.с.86/.

Суд вважає, що відповідач не надав суду жодних належних та достатніх доказів обставин, на які він посилається в своєму відзиві на позов. П`ять фото, які надані відповідачем до свого відзиву на позов /а.с.45-49/, суд не вважає достатніми доказами тих обставин, на які посилається відповідач в своєму відзиві на позов, оскільки з них неможливо зробити ніякого висновок про те, що вони були зроблені саме 25 січня 2018 року та саме у кварталі 34 виділу 1 Липчанського навчально-виробничого лісництва.

За таких обставин суд вважає, що факт самовільної рубки лісу ОСОБА_1 доведено повністю і завдана ним шкода у розмірі 19167грн.96коп. підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

П.7 ч.3 ст.29 та п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України передбачено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягають зарахуванню до спеціальних фондів державного, обласних та місцевих /сільського, селищного, міського/ бюджетів за місцем скоєння правопорушення. У даному випадку - до бюджету Липчанської сільської ради Хустського району Закарпатської області.

Згідно платіжного доручення №78 від 18 квітня 2018 року /а.с.32/ позивач при зверненні до суду сплатив документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81-82, 141, 247ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.1166 ЦК України, ст.66 Конституції України, ст.ст.105,107 Лісового кодексу України, ст.ст.68-69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Бюджетним кодексом України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» /місце знаходження: 79057, м.Львів, вулиця Генерала Чупринки, будинок №103; код в /, в особі Закарпатського лісотехнічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет Україна» /місце знаходження: 90400, м.Хуст Закарпатської області, вулиця Августина Волошина, будинок №66; код в /, до ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серія паспорта невідомі/ про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Липчанської сільської ради Хустського району Закарпатської області /р/р 0336, , МФО 812016, ГУДКС України в Закарпатській області, код платежу 24062100/ шкоду, завдану незаконною порубкою лісових культур, у розмірі 19167грн.96 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Закарпатського лісотехнічного коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет Україна» /р/р НОМЕР_1 , , МФО 820172, Державна казначейська служба України/ судові витрати у розмірі 1762грн..

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково - у відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, - до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Лук`янова О.В.