26.09.2019 Справа № 469/1331/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2019 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання - Потриваєвої М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнення додаткових витрат на дитину,
ОСОБА_1 11 жовтня 2018 року звернулась до суду з вказаним позовом, в подальшому поданим у новій редакції, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі з 30 жовтня 2010 року по 24 жовтня 2012 року, та мають спільну дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Березанського районного суду від 24 жовтня 2012 року стягнено з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача. У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Березанського районного суду із позовом до неї про зміну розміру аліментів. Рішенням Березанського районного суду від 18 червня 2014 року по справі №469/146/14-ц був задоволений зустрічний позов ОСОБА_1 , і з відповідача були стягнуті аліменти на утримання їхнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно.
На даний час позивачка проживає з дитиною, іншого чоловіка не має.
Їхня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє з народження, у віці 1,5 місяці прооперований з приводу пілоростенозу, внаслідок операції втратив необхідні для організму мінерали та вітаміни та має ослаблений імунітет, внаслідок чого часто хворіє. Для запобігання хвороб позивачка постійно купує необхідні ліки для поповнення організму дитини необхідними мінералами та вітамінами, для підтримання його імунної системи.
Щомісячно за приписом лікаря дитині потрібно вживати мінерали Оstro Vit Mg +B6 вартістю 168 грн. за упаковку, препарат Кардонат вартістю 180,80 грн. за упаковку.
Окрім того, дитині потрібно вживати препарат Смарт омега вартістю 180,90 грн. за упаковку, якої вистачає на три місяці.
У середньому в місяць на підтримання організму дитини необхідно 409,10 грн. (180,90:3+168+180,80).
Крім того, постійно необхідні ліки від алергії, щоквартально треба здавати аналіз на фагоцитоз. Дитина знаходиться на «Д» обліку у Березанській ЦРЛ як такий, що часто хворіє, та у дитячий обласній лікарні у імунно-інфекційному відділенні. Дитина має вади зору, тому позивачка була змушена за приписом лікаря придбати для дитини окуляри, вартість яких становить 950,00 грн.
Заробітна плата позивачки є на рівні мінімальної, з такими доходами вона не може в повній мірі забезпечити потреби дитини. Окрім того, з 2014 року потреби дитини значно зросли. Син навчається у першому класі, додатково вивчає англійську мову. Коли дитина хворіє, позивачка змушена залишатись з ним вдома і нести витрати на лікування. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування, одяг, взуття, шкільне приладдя відповідач не надає.
Крім того, з часу винесення у 2014 році судом рішення, значно зросли витрати на комунальні послуги, які є необхідними для комфортного проживання дитини, та вартість продуктів харчування, а також збільшився прожитковий мінімум для дитини від шестирічного віку, який становить 1944 грн.
Посилаючись на те, що на даний час життєві обставини відповідача змінились, він має постійну роботу, є працездатним, працює, позивачка просила:
- змінити спосіб стягнення аліментів та щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду до досягнення дитиною повноліття;
- стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично щомісяця по 200 грн. для оплати медичних препаратів.
17 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
26 лютого 2019 року судом ухвалено рішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в частині вимог щодо зміни способу стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини; в частині невирішених вимог про стягнення додаткових витрат на дитину суд продовжив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті з викликом сторін.
У судове засідання сторони не з`явилися, позивачка надала до суду заяву від 12 квітня 2019 року про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином.
Відповідач надав суду заяву, у якій просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність позивачкою необхідності додаткових витрат.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України.
Зі свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6), шлюб між якими розірвано рішенням Березанського районного суду Миколаївської області 24 жовтня 2012 року (а.с.7).
Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2012 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу); рішенням того ж суду від 18 червня 2014 року задоволено вимоги ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно (а.с.8-9).

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2019 року за позовом ОСОБА_1 змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2014 року у справі №469/146/14-ц (номер провадження 2/469/144/14) та стягнено з відповідача на користь позивачки на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.45-46).

Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до вимог ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

У обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що дитина хворіє, має дуже слабкий імунітет, у зв`язку з чим потребує приймання ліків, дороговартісних вітамінів та мінералів, проходження медичних процедур.

Разом з тим, надані позивачкою медичні документи, чеки про придбання ліків не містять доказів, що дитина потребує постійного лікування, постійного вживання ліків (вітамінів та мінералів), та проходження медичних процедур, які потребують щомісячних витрат.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачкою не доведено наявність додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її хворобою та лікуванням.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, підлягають компенсуванню за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265, 280-281 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави..

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення 26 вересня 2019 року.

Суддя: