Ухвала

07 травня 2019 року

м. Київ

справа № 761/10148/18

провадження № 61-6917ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», про стягнення пені та моральної шкоди,

встановив:

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року.

Касаційна скарга подана 01 квітня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті), тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Заявник заявляла клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження і зазначала, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду не отримувала. Також вказувала, що станом на 04 березня 2019 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень текст оскарженої постанови був відсутній. Долучила лист Київського апеляційного суду, у якому зазначено, що 30 січня 2019 року на адресу ОСОБА_1 була направлена копія постанови від 29 січня 2019 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 січня 2019 року указані причини пропуску строку визнані неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та встановлено заявникові строк для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням поважності причин його пропуску та наданням належних доказів на підтвердження цього. Також роз`яснено, що згідно даних, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень у цивільній справі № 761/10148/18, оскаржена ОСОБА_1 . постанова Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 01 лютого 2019 року.

На виконання вимог указаної ухвали суду касаційної інстанції від 05 квітня 2019 року від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження, у якій вона зазначає ті ж самі підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, на які посилалася при зверненні з первинним клопотанням.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена 29 січня 2019 року. Повний текст постанови складено 30 січня 2019 року. Отже останнім днем на оскарження указаних судових рішень було 01 березня 2019 року.

ОСОБА_1 надіслала касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року 01 квітня 2019 року, тобто із пропуском строку, передбаченим статтею 390 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали Касаційного цивільного суду від 18 січня 2019 року заявник не навела поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження. Причини, на які посилається заявник у заяві про поновлення строку, зокрема, відсутність станом на 04 березня 2019 року тексту оскарженої постанови апеляційного суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень та не надсилання їй копії указаної постанови не можуть бутивизнані поважними, оскільки спростовуються даними вищевказаного Реєстру та довідкою апеляційного суду і не свідчать про існування об`єктивних перешкод для своєчасного подання касаційної скарги.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Оскільки заявником не наведено істотних причин пропуску строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень, які могли б свідчити про наявність непереборних обставин, за яких заявник не подала касаційну скаргу у передбачений законом строк, суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», про стягнення пені та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель