ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/950/18Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 22-ц/817/429/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач О. І.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - представника відповідача Іщука К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду від 22 лютого 2019 року (головуючий суддя Ковтунович О.В., повний текст рішення складено 22 лютого 2019 року) у цивільній справі № 609/950/18 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02 вересня 2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 , остання отримала кредит в розмірі 3800 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що відповідач не виконала умови кредитного договору належним чином, у зв"язку з чим станом на 31.05.2018 року утворилася заборгованість у розмірі 18013,65 грн., яка складається із: 3667,18 грн., - заборгованість за кредитом; 13012,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. - штраф (фіксована частина); 833,98 грн. штраф (процентна складова), позивач просив його вимоги задовольнити, а також стягнути судовий збір в сумі 1762 грн.

Рішенням Шумського районного суду від 22 лютого 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 02.09.2010 року в розмірі 18013 грн. 65 коп., яка складається із: 3667,18 грн., - заборгованість за кредитом; 13012,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована частина); 833,98 грн. штраф (процентна складова).

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 1762 грн. 00 коп. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривень 00 копійок) судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що кредитну картку оформлено на умовах, які зазначені у заяві позичальника, яку особисто підписала на одному аркуші. З "Умовами падання банківських послуг" її ніхто не знайомив. Відсутність її підпису під зазначеними Умовами є порушенням письмової форми укладення договору та свідчить, про те, що викладені Умови не були нею прийняті. Застереження в заяві не містить ніяких даних щодо того, які саме Умови були надані їй для ознайомлення та чи відповідають вони тим Умовам, які надані позивачем суду як доказ.

Із заяви позичальника випливає, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 3.1.1 пункту 3 частини 2 Умов та правил надання банківських послуг, строк дії картки вказаний на картці (місяці, та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Порядок погашения заборгованості визначено у розмірі 7% щомісячними платежами від суми заборгованості.

Водночас, із Правил користування платіжною карткою випливає, що договір є чинним у межах строку дії картки.

Вирішуючи спір Шумський районний суд не з`ясував строк дії картки, а отже, строк дії кредитного договору.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції у Заяві про перегляд заочного рішення нею було заявлено про застосування позовної давності, що відповідно до ст. 267 ЦК України є підставою для відмови в позові, оскільки строк позовної давності за цими позовними вимогами на момент подання позову позивачем вже минув з огляду на те, що у 2010 році, було здійснено останнє користування платіжною карткою та цей факт підтверджується письмовим розрахунком заборгованості, долученим самим позивачем до позову, та свідчить про початок спливу строку позовної давності у цій справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в апеляційній скарзі.

Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" будучи належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з`явився, що згідно ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.09.2010 року відповідач отримала кредит в розмірі 3800 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач ОСОБА_1 своїм підписом у анкеті-заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач взяті на себе зобов"язання перед банком, згідно розрахунку заборгованості, не виконує належним чином, станом на 31.05.2018 року, нею заборговано:

3667,18 грн., - заборгованість за кредитом;

13012,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штраф (фіксована частина);

833,98 грн. штраф (процентна складова).

Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед Банком по даному кредитному договору становить 18013,65 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що ОСОБА_1 станом на 31.05.2018 року заборгувала позивачу 18013,65 грн., позивач в суд звернувся за захистом порушеного права в межах строку позовної давності.

Повністю з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає вимогам закону та не грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 629 ЦК договір є обовя`зковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 525 ЦК забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно довідки АТ КБ "Приватбанк" від 07.12.2018 року № 30.1.0.0/2-20180717/30 ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) згідно кредитного договору б/н від 02.09.2010 року, отримала картку № НОМЕР_2 , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 05.2014 року.

Отже, із змісту даної довідки, анкети-заяви ОСОБА_1 вбачається, що договір є чинним у межах строку дії картки - до 31.05.2014 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

За вимогами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема позовної заяви, позов в суд подано 23.07.2018 року.

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених норм права, колегія суддів вважає, що позивач за захистом права звернувся по спливу трьох років після закінчення строку дії картки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

З врахуванням того, що відповідачка під час розгляду справи в суді першої інстанції заявляла про застосування позовної давності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стосовно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.2, 376, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шумського районного суду від 22 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 18013,65 грн., яка складається із: 3667,18 грн., - заборгованість за кредитом; 13012,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. - штраф (фіксована частина); 833,98 грн. штраф (процентна складова), відмовити у зв"язку з пропуском позивачем позовної давності.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 13 травня 2019 року.

Головуючий -

Судді -