Єдиний унікальний номер: 448/1846/18
Провадження № 2/448/199/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29.03.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Шегинській Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав його матері ОСОБА_2 .

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його матір ОСОБА_2 померла. Остання за життя своїм майном розпорядилася та заповіла вказаний будинок саме йому (позивачу). Він (позивач), як спадкоємець за заповітом, у відповідності до вимог статей 1268-1269 ЦК України фактично прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті матері.

Вказує, що з метою оформлення своїх спадкових справ звертався до Приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С., однак нотаріус відмовив йому в оформленні права на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у його відсутності.

Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить справу слухати у їх відсутності.

Третя особа - Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. в судове засідання не з`явився, а подав копії сторінок спадкової справи за №590/2018, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.01.2019р. №54659396 та просив розглянути дану цивільну справу у його відсутності.

Представник третьої особи - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про час та місце розгляду справи був повідомлений, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 .

До складу даної спадщини входить будинковолодіння по АДРЕСА_1 , 1990 року будівництва.

Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_2 за життя своїм майном розпорядилася, склавши 28.08.1990 року заповіт на користь свого сина ОСОБА_1 , позивача по справі. У відповідності до вказаного заповіту спадкодавець заповіла сину ОСОБА_1 жилий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Зі змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №2.17-2009 від 01.11.2018р., вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_2 перейменування вулиці та впорядкування нумерації будинків в м.Мостиська згідно рішення сесії міської ради у 1991р. знаходиться по АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 у встановлені законом строк та порядку прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 Факт прийняття ним спадщини стверджується його спільним проживанням зі спадкодавцем на час смерті, згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області про склад сім`ї від 07.06.2018 року за №498.

З матеріалів спадкової справи №590/2018 вбачається, що нотаріусом було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , така відмова була зумовлена відсутністю належних правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 . Нотаріус роз`яснив позивачу ОСОБА_1 можливість реалізації права на спадкування вказаного житлового будинку в судовому порядку.

Інших можливих спадкоємців, яким би належало право на обов`язкову частку в спадщині спадкодавця ОСОБА_2 згідно ст.1241 ЦК України, - судом не встановлено.

Отже, через відсутність належних правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивач ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_2 ; копіями сторінок спадкової справи за №590/2018, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.01.2019р. №54659396; копією заповіту ОСОБА_2 від 28.08.1990р.; копією рішення виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області від 24.08.1979р. №174 «Про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки в безстрокове користування для будівництва будинку на праві особистої власності»; копіями технічного паспорта та будинкової книги на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; копією паспорта та копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 ; копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_2 ; довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №2.17-2009 від 01.11.2018р.; іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ним права власності на майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав, а тому може бути застосований судом.

Підсумовуючи та враховуючи те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_2 належало право на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за заповітом до ОСОБА_1 , який у встановленому порядку прийняв дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останнім права власності на спірне спадкове майно саме в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, ст.ст.258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , уродженець, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Мостиська міська рада Львівської області, місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 1/9, Львівської області, .

Третя особа - Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, місцезнаходження: АДРЕСА_3

Третя особа - Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, місцезнаходження: м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 71.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак