Справа № 199/125/17-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

представника заінтересованої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за скаргою Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2 на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Дніпропетровська незалежна Правозахисна громадська організація» звернувся до суду в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_2 зі скаргою на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3.

До суду надійшло клопотання представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про залишення даної скарги без розгляду з тих підстав, що вона від імені заінтересованої особи подана особою, яка не має повноважень на ведення справи.

У судовому засіданні представник представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 клопотання підтримала та з посиланням на постанови Верховного Суду, та просила його задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч.1 ст.58 ЦПК України).

По даній справі Громадська організація «Дніпропетровська незалежна Правозахисна громадська організація» звернулася до суду в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_2. Надаючи оцінку вищевказаним нормам права та поняттю самопредставництва, суд вважає, що то ГО «ДНПГО» не є особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (ст.56 ЦПК України), як і не є стороною у цивільному процесі (ст.48 ЦПК України).

Що стосується можливості сторони брати участь у судовому процесі через представника, то виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена (ч.ч. 4, 5 ст. 131-2 Конституції України).

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст.60 ЦПК України, можливість бути представником у суді мають адвокат або законний представник (ст.59 ЦПК України); під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст.61 цього кодексу.

Таким чином, з метою забезпечення інтересів правосуддя, виконання завдання цивільного судочинства, ЦПК України не передбачає права громадської організації без статусу юридичної особи бути представником у суді, оскільки таке право належить лише адвокатові, законному представникові, а у спорах, що виникають з трудових відносин, та у малозначних спорах - фізичній особі, яка досягла вісімнадцяти років і має цивільну процесуальну дієздатність. Ці вимоги законодавства щодо представництва у цивільному процесі є чіткими, не підлягають звуженню або розширенню.

В той же час суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_2 не позбавлений права самостійно та від свого імені звернутися до суду з даними вимогами, якщо він вважає, що його права чи свободи порушені або не визнаються іншими особами.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи, таким чином, суд вважає, що скарга Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2 на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, підлягає залишенню без розгляду, оскільки подана особою, яка не має повноважень на ведення справи.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 48, 56, 58, 59, 60, 61, 257 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена громадської організації ОСОБА_2 на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.Г.Якименко