Ухвала

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 127/21763/16-ц

провадження № 61-9454ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,

Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Шумер Оксани Василівни на постанову Вінницького апеляційного суду від 08 квітня

2019 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», боржник - ОСОБА_1 , на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Шумер Оксани Василівни,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк»), боржник - ОСОБА_1 , звернулося до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Шумер О. В. (далі - Центральний ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області).

Скарга мотивована тим, що 21 вересня 2017 року головним державним виконавцем Центрального ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Шумер О. В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 127/21763/16-ц, виданого 16 лютого 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованості за кредитним договором від 04 лютого 2008 року у розмірі 55 891,93 доларів США, що в еквіваленті становить 1 386 627,02 грн, та 20 790,99 грн пені.

25 квітня 2018 року головним державним виконавцем винесено постанову, якою виконавчий лист та авансовий внесок у розмірі 28 519,59 грн повернуто стягувачу з тих підстав, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

На виклики державного виконавця боржник ОСОБА_1 не реагувала.

Згідно з актом державного виконавця від 05 грудня 2017 року боржник ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , не проживає, двері ніхто не відчинив.

21 вересня 2017 року головним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відомості про який було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а також внесено відомості про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

На підставі вищевказаного ПАТ «Енергобанк» просило суд:

- визнати дії головного державного виконавця Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Шумер О. В. щодо повернення виконавчого листа від 16 лютого 2017 року № 127/21763/16-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, незаконними;

- скасувати постанову від 25 квітня 2018 року № 54753670 про повернення виконавчого документа стягувачу як незаконну;

- визнати бездіяльність головного державного виконавця Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Шумер О. В. щодо невжиття всіх заходів примусового виконання рішення суду незаконною;

- зобов`язати головного державного виконавця Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Шумер О. В. перерахувати стягувачу - ПАТ «Енергобанк» авансовий внесок у розмірі 28 570,59 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням від 31 серпня 2017 року № та надати звіт про використання авансового внеску.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня

2019 року у задоволенні скарги ПАТ «Енергобанк» відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що скаржником не доведено належними та допустимими доказами факт бездіяльності та неправомірності дій державного виконавця. Крім того, вимоги про повернення стягувачу авансового внеску не підлягають задоволенню, оскільки останній був перерахований Центральним ВДВС міста Вінниці на користь ПАТ «Енергобанк».

Постановою Вінницького апеляційного суду від 08 квітня 2019 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31 січня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою скаргу ПАТ «Енергобанк» задоволено частково.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Шумер О.В. щодо повернення виконавчого листа від 16 лютого 2017 року

№ 127/21763/16-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області.

Скасовано постанову головного державного виконавця Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Шумер О. В. від 25 квітня 2018 року № 54753670 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області Шумер О. В. щодо невжиття всіх заходів примусового виконання рішення суду.

В іншій частині скаргу залишено без задоволення.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що державним виконавцем були допущені порушення, зокрема, своєчасно не направлені запити, не оголошено розшук, не встановлено місця проживання боржника та не встановлено наявності паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а тому наявні підстави для частково задоволення скарги.

У касаційній скарзі головний державний виконавець Центрального ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Шумер О. В. просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суди встановили, що 21 вересня 2017 року головним державним виконавцем Центрального ВДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Шумер О. В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 127/21763/16-ц, виданого 16 лютого 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованості за кредитним договором від 04 лютого 2008 року у розмірі 55 891,93 доларів США, що в еквіваленті становить 1 386 627,02 грн, та 20 790,99 грн пені.

25 квітня 2018 року головним державним виконавцем винесено постанову, якою виконавчий лист та авансовий внесок у розмірі 28 519,59 грн повернуто стягувачу з тих підстав, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

На виклики державного виконавця боржник ОСОБА_1 не реагувала.

Згідно з актом державного виконавця від 05 грудня 2017 року боржник ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , не проживає, двері ніхто не відчинив.

21 вересня 2017 року головним державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відомості про який було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а також внесено відомості про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Як установили суди, згідно з актом державного виконавця від 05 грудня 2017 року боржник ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , не проживає, двері ніхто не відчинив.

Інших доказів, які б свідчили, що державним виконавцем було встановлено місце проживання боржника та проведений відповідний обсяг виконавчих дій, пов`язаних із цим (опис рухомого майна, надання реальної можливості виконання рішення суду добровільно, не встановлено наявність/відсутність майна на яке може бути накладено стягнення) суду надано не було.

Відповідно до частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

Європейський Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення у справі «Глоба проти України», заява № 15729/07, від 05 липня 2012 року).

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову постанову про часткове задоволення скарги, апеляційний суд виходив з того, що факт здійснення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

Встановивши, що невчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, і як результат - про передчасність наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у зв`язку з чим апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вказаної скарги.

Оскільки постанова від 25 квітня 2018 року № 54753670 про повернення виконавчого документа стягувачу підлягає скасуванню повністю, тому вимоги скаржника про зобов`язання головного державного виконавця перерахувати стягувачу авансовий внесок у розмірі 28 570,59 грн задоволенню не підлягають.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», боржник - ОСОБА_1 , на дії та бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Шумер Оксани Василівни, за касаційною скаргою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Шумер Оксани Василівни на постанову Вінницького апеляційного суду від 08 квітня

2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк