Постанова

Іменем України

13 травня 2019 року

м. Київ

справа № 399/285/17-ц

провадження № 61-41205св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Еліта Придніпров`я» (відповідач за зустрічним позовом),

відповідач - ОСОБА_1 (позивач за зустрічним позовом), фермерське господарство «Голов`янко», державний реєстратор Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області Момот Михайло Вікторович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Еліта Придніпров`я» на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2018 року у складі судді Шуліки О. О. та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 02 липня 2018 року у складі колегії суддів: Голованя А. М., Мурашка С. І., Черненко В. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У квітні 2017 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Еліта Придніпров`я» (далі - СТОВ «Агрофірма «Еліта Придніпров`я») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 ,фермерського господарства «Голов`янко» (далі - ФГ «Голов`янко»), державного реєстратора Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області Момота М. В. про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, та скасування рішення про його державну реєстрацію.

Позов мотивовано тим, що товариство орендує земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 на підставі договору оренди землі від 15 вересня 2010 року, укладеним із ОСОБА_2 строком на 10 років з моменту реєстрації договору, а саме до 11 березня 2022 року.

06 квітня 2017 року товариству стало відомо про укладення 20 грудня 2016 року між ОСОБА_1 , який є спадкоємцем попереднього власника та ФГ «Голов`янко» договору оренди зазначеної земельної ділянки.

У зв`язку з наведеним договір оренди земельної ділянки від 20 грудня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Голов`янко», має бути визнаним недійсним з підстав передбачених статтею 215 ЦК України.

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до СТОВ «Агрофірма Еліта Придніпров`я» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 15 вересня 2010 року, укладеного СТОВ «Агрофірма Еліта Придніпров`я» та ОСОБА_2 , строком на 10 років.

Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, після якого він набув в порядку спадкування право власності на спірну земельну ділянку загальною площею 3,0216 га.

Про існування договору оренди земельної ділянки, яку він отримав у спадок від батька він дізнався лише після звернення до нього з позовом ТОВ «СТОВ «Агрофірма Еліта Придніпров`я» у 2017 році.

Проте, вважає, що його батько договір від 15 вересня 2010 року не підписував, а тому він має бути визнаним недійсним, оскільки був укладений поза волею орендодавця.

Ухвалою Онуфріївського районного суду від 22 травня 2017 року первісний та зустрічний позови було об`єднано в одне провадження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2018 року в задоволенні позову СТОВ «Агрофірма «Еліта Придніпров`я» відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено Визнано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 3,0216 га від 15 вересня 2010 року, зареєстрований за № 00459 від 12 березня 2012 року в державному реєстрі земель - недійсним.

Стягнуто з СТОВ «Агрофірма «Еліта Придніпров`я» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач у суді не довів обставин на які посилався на обґрунтування своїх вимог щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 20 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ФГ «Голов`янко», оскільки є всі підстави для задоволення зустрічного позову про визнання недійсним раніше укладеного договору оренди цієї ж земельної ділянки від 15 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «СТОВ «Агрофірма Еліта Придніпров`я».

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 02 липня 2018 року апеляційну скаргу СТОВ «Агрофірма «Еліта Придніпров`я» залишено без задоволення.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2018 року залишено без змін.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу СТОВ «Агрофірма «Еліта Придніпров`я», суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції. Зазначивши, що з позовом до суду відповідач звернувся в межах строку позовної давності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

24 липня 2018 року СТОВ «Агрофірма «Еліта Придніпров`я» через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 02 липня 2018 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами порушено вимоги чинного законодавства, що регулюють питання виконання почеркознавчої експертизи. Крім того, судами не надано належної правової оцінки тому факту, що протягом усього часу дії договору (з 2010 року) батько ОСОБА_1 отримував орендну плату, що свідчить про його обізнаність з умовами договору. Тому позивач звернувся до суду з указаним позовом поза межами строку позовної давності, зазначивши, що власник про наявність спірного договору дізнався після отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Отже, заявник вважав, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи не надано належної оцінки усім доказам наявним у матеріалах справи та неправильно встановлено фактичні обставини справи.

У вересні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу СТОВ «Агрофірма «Еліта Придніпров`я» залишити без задоволення, а рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 02 липня 2018 року залишити без змін.

Фактичні обставини справи

05 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Агрофірма Еліта Придніпров`я» було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 3,02 га, який було зареєстровано 12 березня 2012 року у відділі Держкомзему в Онуфріївському районі за № 00459.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після чого, в порядку спадкування, право власності на спірну земельну ділянку набув його син ОСОБА_1

20 грудня 2016 року між новим власником землі ОСОБА_1 та ФГ «Голов`янко» було укладено договір оренди згаданої земельної ділянки, строком на десять років, який зареєстровано в порядку передбаченому законом.

Відповідно до висновку експерта від 18 грудня 2017 року № 429/430/17-27 встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Орендодавець» у договорі оренди земельної ділянки від 15 вересня 2010 року, що укладений між СТОВ «Агрофірма Еліта Придніпров`я» та ОСОБА_2 виконаний рукописним способом, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Орендодавець» у договорі оренди земельної ділянки від 15 вересня 2010 року, що укладений між СТОВ «Агрофірма Еліта Придніпров`я» та ОСОБА_2 виконаний не самим ОСОБА_2 , а іншою особою.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною третьою статті 215 ЦК України зазначено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Таким чином, СТОВ «Агрофірма «Еліта Придніпров`я» не доведено обставин, на які посилався на обґрунтування своїх вимог щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 20 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ФГ «Голов`янко», оскільки встановивши, що підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки від 15 вересня 2010 року, укладеного між СТОВ «Агрофірма «Еліта Придніпров`я» та ОСОБА_2 , а виконаний не самим ОСОБА_2 , а іншою особою, дійшов обґрунтованого висновку про визнання такого договору недійсним на підставі статей 203, 215 ЦК України та застосування наслідків його недійсності.

Доводи СТОВ «Агрофірма «Еліта Придніпров`я» про те, що сторонами виконувались умови договору оренди землі і позивач систематично отримував від відповідача орендну плату не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки, виконання чи невиконання сторонами зобов`язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним, що відповідає роз`ясненням, викладеним у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій правильно виходили із того, що перебіг строку позовної давності починається з часу, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого майнового права, тобто укладення договору. Оскільки позивачу стало відомо про існування оспорюваного договору оренди земельної ділянки лише у квітні 2017 року, то строк позовної давності позивачем не пропущено.

Така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від

07 листопада 2018 року справа №575/476/16-ц (провадження № 14-306цс18).

Доводи касаційної скарги про порушення судом проведення судово-почеркознавчої експертизи не підтверджені належними доказами та не узгоджуються з матеріалами справи.

З урахуванням наведеного висновки судів є правильними.

Відповідно до частини 1 статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає без задоволення касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Еліта Придніпров`я» залишити без задоволення.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 02 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська