УХВАЛА

26 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 331/5973/17

провадження № 61-2214 ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року та на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», третя особа Запорізька обласна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України про зміну причини звільнення, стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 ., який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року та на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року повернуто особі, яка її подала.

16 квітня 2019 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення та просить поновити пропущений строк, посилаючись на обставини, які є достатніми підставами для поновлення строку на касаційне оскарження.

За даною касаційною скаргою не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки до касаційної скарги не доданий документ на підтвердження сплати судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що від сплати судового збору звільнений на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

За подачу касаційної скарги в частині майнових вимог про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, в зв`язку з чим особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити 4000,78 грн судового збору, який відповідно до статті 6 Закону України «Про судовий збір» має бути перерахований до УК у Печерському районі м. Києва, 22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 призначення платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду відповідний документ.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2018 року та на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк до 26 травня 2019 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко