Справа № 357/6800/13-ц
У Х В А Л А

іменем України

20 вересня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

представника скаржника Новіцького А.О.,

представника Білоцерківського міського ВДВС ГТУЮ у Київській області Прохацького Р.О.,

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересовані особи: головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацький Руслан Олександрович, ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2019 року скаржник ПАТ «Родовід Банк», заінтересовані особи: головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацький Руслан Олександрович, ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця, звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на неправомірну бездіяльність державного виконавця, обґрунтовуючи наступним.

В провадженні Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавче провадження № 55443605 щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 44 377,34 доларів США і 1 201 080,03 грн. на користь АТ «Родовід Банк».

Виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа № 357/6800/13-ц, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 07 листопада 2017 року.

Вищезазначене виконавче провадження № 55443605 відкрите Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ще 27 грудня 2017 року.

З того часу і по 2019 рік державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області дійових заходів для примусового виконання рішення суду не вживалось.

Головний державним виконавцем ОСОБА_2 Р ОСОБА_3 О. виконані суто формальні дії, такі, наприклад, як складення опису і арешту майна 23 травня 2019 року.

До того ж, арешт майна був скасований Головним державним виконавцем Прохацьким Р.О. наступного ж дня - 24 травня 2019 року.

Копію Постанови про скасування процесуального документу від 24.05.2019 року державний виконавець стягувачу АТ «Родовід Банк» не направляв взагалі.

Як зазначено у виконавчому листі №357/6800/13-ц з боржника ОСОБА_1 підлягає стягненню 39942,44 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 5034,90 доларів США, простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 15720,52 грн. трьох відсотків річних від простроченої суми кредиту, 1708,84 грн. трьох відсотків річних від суми прострочених процентів, та 1183650,67 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, та в рахунок погашення вказаної вище заборгованості, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 68,30 кв.м., житловою площею, 41,40 кв.м.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не звертати до виконання, протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що набрав законної сили з 07.06.2014 року.

Тобто, в рішенні суду зазначено, що з боржника ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитом - тобто грошова сума, визначена в доларах США та гривні.

А також те, що заборгованість не може стягуватись за рахунок предмету застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Тобто, після реалізації заставного майна обов`язок майнового поручителя з погашення заборгованості припиняється тільки в тому разі, якщо майновий поручитель відмінний від боржника за основним зобов`язанням.

В разі недостатності грошових коштів після реалізації предмета іпотеки, боржник за основним зобов`язанням не звільняється від його обов`язку погасити заборгованість в повному обсязі.

В даному випадку боржник ОСОБА_1 є боржником за Кредитним договором №86/СЖ-006.08.02 від 07 квітня 2008 року, тобто за основним, забезпеченим зобов`язанням.

Саме тому в рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по цивільній справі №357/6800/13-ц від 26.09.2017 року зазначено про те, що з боржника ОСОБА_1 підлягає стягненню грошова сума.

Встановлення мораторію на задоволення вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки не звільняє боржника від обов`язку сплачувати борг, який виражений в грошовій сумі та не надає право на відстрочку виконання рішення щодо стягнення заборгованості.

Це означає, що заборгованість не може стягуватись за рахунок заставного майна, але не встановлює заборони стягнення заборгованості за рахунок коштів та іншого майна боржника.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

А ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки державного виконавця при примусовому виконані рішення суду.

AT «Родовід Банк» запитом (вих. №16-11-6.6/7795 від 05.12.2018 року) повідомляв державного виконавця про те, що у боржника ОСОБА_4 наявне інше майно, крім квартири, а саме: земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 :02:002 НОМЕР_2 0003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Глушки Білоцерківського району Київської області та 1/4 частини будинку в тому ж АДРЕСА_2 .

Але, головним державним виконавцем Прохацьким P.O., не здійснювалось жодних дій з розшуку грошових коштів та майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення.

Просили суд визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Прохацького Руслана Олександровича у виконавчому провадженню №55443605 та зобов`язати старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Прохацького Руслана Олександровича вчинити всі необхідні дії для розшуку грошових коштів та майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №55443605, накладення арешту на кошти і майно та його примусову реалізацію ( а. с. 2-3 ).

Ухвалою судді від 14 серпня 2019 року постановлено прийняти до розгляду та відкрито провадження за скаргою ПАТ «Родовід Банк». Витребувано з Білоцерківського міського ВДВС ГТУЮ у Київській області матеріали виконавчого провадження № 55443605 щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 44377,34 доларів США та 1201080,03 грн. на користь АТ «Родовід Банк» ( а. с. 18-19 ).

04 вересня 2019 року за вх. № 32277 судом отримано від Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області заперечення на скаргу ПАТ «Родовід Банк», в яких просили відмовити у задоволені скарги, мотивуючи тим, що в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на виконанні перебуває АСВП № 55443605 з виконання №2/357/61/14 виданого 07.11.2017 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованості за кредитним договором 39342,44 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 5034,90 доларів США простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом 15720,52 гривень трьох відсотків від простроченої суми кредиту, 1708,84 грн. трьох відсотків річних від суми прострочених процентів, та 1183650,67грн, пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, та в рахунок погашення вказаної вище заборгованості, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 68,30 кв.м., житловою площею 41,40 кв.м., складається із трьох житлових кімнат та яка належить на праві спільної частко класності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмета іпотеки - 681600,00 грн., який надійшов 26.12.2017 року.

27.12.2017 р. державним виконавцем на підставі статей 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

В подальшому, державним виконавцем вчинялися всі дії передбачені для виконання рішення суду ( а. с. 45-46 ).

На виконання вимог суду, державним виконавцем було надано копію матеріалів виконавчого провадження № 55443605 ( а. с. 48-78 ).

В судовому засіданні представник скаржника Новіцький А.О., який діє на підставі довіреності підтримав скаргу, надав пояснення аналогічні викладеним в скарзі та просив суд задовольнити скаргу.

Головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Прохацький Р.О. в судовому засіданні заперечував проти скарги Пат «Родовід Банк», просив суд відмовити в її задоволенні. Наполягав на тому, що при винесенні постанови з його боку набуло порушень, а з його боку вчиняються всі дії для виконання рішення суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти скарги та просив відмовити в її задоволенні у зв`язку із безпідставністю.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали виконавчого провадження, вважає, що скарга ПАТ Родовід Банк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Встановлено, що скаржником ПАТ «Родовід Банк» звертаючись до суду із вказаною скаргою не пропущено строк для оскарження, так як оскаржуються дії державного виконавця саме за не виконання всіх дій для виконання рішення суду.

Судом встановлені наступні обставини.

Встановлено, що в провадженні Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавче провадження № 55443605 щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 44 377,34 доларів США і 1 201 080,03 грн. на користь АТ «Родовід Банк».

Виконавче провадження відкрите 27.12.2017 року на підставі виконавчого листа № 357/6800/13-ц, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 07 листопада 2017 року.

Державним виконавцем при перевірці Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності №20301 від 14.11.1997р.

05.05.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка (1/4 частина) належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності №20301 від 14.11.1997 р. Інформацію про арешт майна боржника внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

17.07.2018 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника зазначеному у виконавчому документі: АДРЕСА_3 , але двері помешкання за вказаною адресою ніхто не відкрив і провести опис майна боржника не виявилося можливим, про що було складено акт державного виконавця від 17.07.2018 року.

25.10.2018 р. державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника зазначеному у виконавчому документі: АДРЕСА_3 , але двері помешкання за вказаною адресою ніхто не відкрив і провести опис майна боржника не виявилося можливим, про що було складено акт державного виконавця від 25.10.2018 року.

19.02.2019 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника зазначеному у виконавчому документі: АДРЕСА_3 , але двері помешкання за вказаною адресою ніхто не відкрив і провести опис майна боржника не виявилося можливим, про що було складено акт державного виконавця від 19.02.2019 року.

29.03.2019 року державним виконавцем направлено запит до Державної міграційної служби України в Київській області з метою встановлення місця реєстрації боржника.

14.05.2019 року державним виконавцем направлено вимогу КП КОР «Південне БТІ» надати ксерокопії свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 14.11.1997 р. на квартиру АДРЕСА_1 та технічної документації (технічний паспорт, поетажний план, експлікацію) на квартиру АДРЕСА_1 , 1/4 частина якої належить гр. ОСОБА_1 .

23.05.2019 року державним виконавцем проведено опис 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка (1/4 частина) належить ОСОБА_1 , про що складено постанову про опис та арешт майна боржника ВП №55443605 від 23.05.2019 року. Вищевказане майно було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

24.05.2019 року на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 направлено для ознайомлення копію постанови про опис й арешт майна боржника ВП №55443605 від 23.05.2019р.

30.05.2019 року державним виконавцем направлено запит до Білоцерківського районного відділу УДМС України в Київській області з метою одержання інформації про те, чи документувався ОСОБА_8 паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

26.06.2019 року з Державної міграційної служби України в Київській області до відділу надійшла відповідь, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований адресою: АДРЕСА_3 .

15.07.2019 року з Білоцерківського районного відділу У ДМС України в Київській області до відділу надійшла відповідь про відсутність інформації про документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

18.07.2019 року з КП КОР «Південне БТІ» до відділу надійшла ксерокопії свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 14.11.1997р. на квартиру АДРЕСА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , 1/4 частина якої належить гр. ОСОБА_1 . Крім того КП КОР «Південне БТІ» повідомило, що не має технічної можливості надати ксерокопію технічної документації на квартиру АДРЕСА_1 , 1/4 частина якої належить гр. ОСОБА_1 .

22.08.2019 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для проведення оцінки описаного майна 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка (1/4 частина) належить ОСОБА_1 . Вищевказану постанову направлено для виконання ТОВ «Приватна Експертна Служба», а сторонам - до відома.

22.08.2019 року державним виконавцем направлено вимогу боржнику та стягувачу надати ксерокопію технічної документації (технічний паспорт, поетажний план, експлікацію) на квартиру АДРЕСА_1 , 1/4 частина якої належить гр. ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду з скаргою, скаржник ПАТ «Родовід Банк» вважає, що головним державним виконавцем Прохацьким Р.О. не здійснювалося жодних дій з розшуку грошових коштів та майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Однак, статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність організації і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", скарги на, рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби, державних виконавців і посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласного, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, що стосуються виконання судових рішень, подаються до суду, який видав виконавчий документ.

У відповідності до ч. 1 та ч.4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження до суду; рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, аналізуючи матеріали справи та матеріали виконавчого провадження судом не встановлено, що головним державним виконавцем Прохацьким Р.О. не здійснилося жодних дій по виконавчому провадженню, не знайшло свого підтвердження і в судовому засіданні під час розгляду даної цивільної справи за скаргою ПАТ «Родовід Банк».

Щодо посилань скаржника на те, що головним державним виконавцем Прохацьким Р.О. не здійснилося жодних дій з розшуку грошових коштів та майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, то таким твердженням суд надає критичної оцінки, виходячи з того, що виконавчим документом визначено порядок виконання рішення суду, а саме: встановлено, що звернути стягнення необхідно на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , та яка належить на праві спільної часткової класності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмета іпотеки 681 600 грн., що не надає правових підстав державному виконавцю для звернення стягнення на інше майно боржника (транспортні засоби, земельні ділянки, тощо) в рамках виконання вказаного виконавчого провадження.

Встановлено, що стягувачем до виконання пред`явлено виконавчий документ про звернення стягнення па предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , відносно боржника - ОСОБА_1 . Відносно інших співвласників квартири АДРЕСА_1 ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) виконавчі документи до виконання не пред`являлись.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Тому посилання скаржника на те, що головним державним виконавцем Прохацьким Р.О. не здійснилося жодних дій з розшуку грошових коштів та майна боржника, а тому в діях державного виконавця є неправомірна бездіяльність не знайшло свого підтвердження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, з урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що скарга публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересовані особи: головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацький Руслан Олександрович, ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця, є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 5, 11, 19, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 18, 82, 130, 263, 450, 448-451 ЦПК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність організації і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересовані особи: головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прохацький Руслан Олександрович, ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення ( враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України ). У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 25 вересня 2019 року.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов