Справа № 201/5066/19
Провадження № 4-с/201/42/2019
УХВАЛА

24 травня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Разумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича, заінтересована особа Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_2 в порядку ст. 447 ЦПК України звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича, в якій просить:

визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича незаконними;

визнати неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича про:

-відкриття виконавчого провадження від 11 квітня 2019 р. у ВП № 58872746;

-відкриття виконавчого провадження від 11 квітня 2019 р. у ВП № 58872283;

-відкриття виконавчого провадження від 11 квітня 2019 р. у ВП № 58871453;

-арешт майна боржника від 15 квітня 2019 р. у ВП № 58872746;

-стягнення з боржника основної винагороди від 12 квітня 2019 р. у ВП № 58872746;

-стягнення з боржника основної винагороди від 12 квітня 2019 р. у ВП № 58872283;

-стягнення з боржника основної винагороди від 12 квітня 2019 р. у ВП № 58871453;

стягнути судові витрати по справі.

Згідно ч.1 ст. 19 ЦПК України, у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України , судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу , порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 287 КАС України, встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов органів державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності приватного виконавця прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Такого висновку суд дійшов із врахуванням правових позицій, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №127/9870/16-ц провадження №14-166цс18.,

постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 р. у справі № 279/2369/17 провадження № 14-505 цс 18,

постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі № 707/28/17-ц провадження № 14-354цс18,

постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 757/21143/15-ц провадження № 14-112 цс 18,

які, згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд має враховувати при застосуванні відповідних норм права.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 стосовно скасування постанов приватного виконавця, прийнятих ним у виконавчому провадженні, відкритому на підставі постанов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, мають оскаржуватися в порядку адміністративного судочинства шляхом подачі позову до відповідного адміністративного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним закрити провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича, заінтересована особа Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ, тому суд роз`яснює заявнику право на звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, оскільки справи щодо оскарження дій чи бездіяльності приватного виконавця, вчинених ним у виконавчому провадженні, відкритому на підставі постанов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, належать до компетенції адміністративних судів.

Керуючись ст. ст. 255, 256, 258-261, 263, ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суддя,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича, заінтересована особа Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради.

Роз`яснити ОСОБА_3 право звернення з відповідними вимогами до адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев