Справа № 442/3444/18 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/2940/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Куцик І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суд з даним позовом, в якому просила постановити рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в її користь на утримання: сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2, у частці від заробітку (доходу) в розмірі 40 відсотків, що становить 2/5 частини заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заяви й до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 23 січня 2013 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрували у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 23.

Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти народилися в Італії, під час спільного проживання з відповідачем в цій країні, але є громадянами України і проживають з нею в місті Стебник Львівської області та знаходяться на повному її утриманні.

Відповідач не виконує свого батьківського обов?язку, передбаченого ст. 180 СК України, не надає коштів на утримання дітей.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 31.05.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 -ОСОБА_3.

Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначила, що судом не було враховано матеріального становище відповідача та наявність у нього постійного доходу. Посилання позивача на довідку про заробітну плату відповідача, яку він отримує в Італії, є необгрунтованим, оскільки нею не надано оригінал довідки, а лише копію її перекладу. Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 листопада 2018 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у позові відмовити.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що відповідач добровільно перераховує позивачці кошти на утримання дітей, а тому між сторонами не може бути спору щодо утримання дітей. Просила скаргу задоволити, рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача ОСОБА_7 проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення районного суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Матеріалами справи встановлено та сторонами не заперечується, що позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають з позивачем.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд виходив з тих обставин, що позивач потребує допомоги на утримання дітей, а відповідач зобов»язаний надавати таку допомогу і достатнім розміром аліментів буде 1/3 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних мотивів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах їх фінансових можливостей.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З долучених до позовної заяви позивачем довідок про заробітну плату відповідача вбачається, що відповідач перебуває в Італії, працевлаштований.

Тому, враховуючи стан здоров"я та матеріальне становище дітей, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інших обставин, що мають істотне значення, колегія суддів приходить до висновку, що визначений судом розмір аліментів на утримання двох дітей: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від доходів відповідача відповідає вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки з даним позовом ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом 31 травня 2018 року, суд першої інстанції вірно зазначив початкову дату стягнення аліментів на дітей.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який підлягає застосуванню.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14.02.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.