Справа №: 671/922/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 . ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в м.Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про виділення коштів в особисту власність та стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 , в якому просила суд виділити їй в особисту власність та стягнути на її користь 110120 грн. як компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки HYUNDAY Ассеnt, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . В обгрунтування позову вказувала, що з жовтня 2007 року по 07 квітня 2016 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_6 , в період якого вони за рахунок спільних коштів придбали зазначений вище автомобіль. Даний автомобіль 29 серпня 2012 року був поставлений на облік відповідачем. Зазначає, що після припинення шлюбних відносин відповідач позбавив її права користуватися автомобілем, який є спільною сумісною власністю, користувався ним самостійно та не відшкодував їй половину його вартості. 31 жовтня 2015 року після фактично припинених шлюбних відносин відповідач без її згоди перереєстрував автомобіль за довідкою-рахунком ВРЕР м. Хмельницького на нового власника ОСОБА_7 Кошти від продажу автомобіля відповідач не використав в інтересах сім`ї, оскільки вони припинили стосунки до відчуження автомобіля. Відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати їй 1/2 вартості автомобіля, тому з врахуванням визначеної згідно з висновком екссперта № 02/1/07/2017 від 18.07.2017 року середньої ринкової ціни автомобіля у розмірі 220240 грн., просить суд стягути на її користь 110120 грн.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник в судовому засіданні позов підтримала. У відповіді на відзив позивачка зазначає, що з жовтня 2015 року шлюбні відносини між нею та відповідачем були фактично припинені, вони не вели спільного господарства та проживали окремо, про що вказував відповідач у поданому ним до суду позові про розірвання шлюбу та було встановлено рішенням Волочиського районного суду від 07 квітня 2016 року про розірвання шлюбу. Також просить суд не брати до уваги посилання відповідача на преюдицію обставин, зазначених у рішенні Волочиського районного суду від 25 липня 2018 року у справі №671/351/18, а саме посилання у судовому рішенні на те, що суд, вирішуючи спір, враховує пояснення, надані у відзиві ОСОБА_7 щодо відчуження автомобіля за її, ОСОБА_1 , згодою та в інтересах сім`ї. Вважає, що такі пояснення ОСОБА_7 не відповідають дійсності та посилається на те, що надання згоди другого з подружжя не може підтверджуватися показаннями свідків. Також позивачка вказує, що звільнення від доказування за ч. 4 ст. 82 ЦПК України не має абсолютного характеру, про що свідчить практика Верховного Суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов, в якому посилається на преюдиційність обставин, встановлених рішеннями Волочиського районного суду Хмельницької області від 20.12.2017 року у справі № 671/607/16-ц та від 25.07.2018 року у справі № 671/351/18. Зокрема, зазначає, що даними рішення було встановлено обставини про те, що він при відчуженні спірного автомобіля діяв в інтересах сім`ї, а кошти, отримані від реалізації автомобіля як спільного майна подружжя також були витрачені в інтересах сім`ї та на її потреби. Тому вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. Крім цього, вказує, що позивачка не надала суду доказів стосовно відчуження відповідачем спірного автомобіля не в інтересах сім`ї. Зазначив, що відповідач витратив кошти від реалізації автомобіля в інтересах сім`ї, зокрема на їхню спільну з позивачкою дитину.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачені статтею 65 СК України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

З аналізу змісту наведеної норми можна дійти висновку, що при укладенні одним із подружжя договору відчуження об`єкту спільного майна, який виходить за межі дрібного побутового правочину, зокрема, як у даному випадку - відчуження спільного автомобіля, має бути письмова згода другого з подружжя.

Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За змістом наведених норм факт використання коштів, отриманих від продажу спільного майна, в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя.

У відповідності до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном.

Частиною другою статті 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

За таких обставин, один із подружжя може вимагати від іншого 1/2 частину вартості майна, яке відчужене в період зареєстрованого між ними шлюбу в тому випадку, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім"ї чи не на її потреби.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2007 року по 07.04.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 та рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.04.2016 року у справі № 671/324/16-ц. Вказаним судовим рішенням встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені в жовтні 2015 року.

Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано автомобіль марки Hyundai Accеnt, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який був поставлений на облік відповідачем ОСОБА_6 29 серпня 2012 року.

31 жовтня 2015 року автомобіль було перереєстровано за довідкою ВРЕР м.Хмельницького на нового власника ОСОБА_7 , який в подальшому 27 травня 2017 року відчужив автомобіль іншій особі - ОСОБА_8 , що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів від 22.03.2019 року, наданою регіональним сервісним центром в Хмельницькій області.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 18 липня 2017 року станом на липень 2017 року середня ринкова ціна автомобіля марки Hyundai Accеnt, 2012 року випуску, складала 220240 грн. Сторони з такою вартістю автомобіля погодилися, не оспорювали її, тобто досягли згоди щодо вартості майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначені вище обставини щодо придбання в період перебування сторін в шлюбі автомобіля HYUNDAI Accent, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також відчуження даного автомобіля під час перебування сторін в шлюбі встановлено рішенням Волочиського районного суду від 20.12.2018 по справі № 671/607/16-ц, яке набрало законної сили 22.01.2018 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання права власності та стягненн я грошової компенсації.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню у даній цивільній справі, а тому приймаються до уваги судом при вирішенні даної цивільної справи.

Також не підлягають доказуванню обставини, встановлені рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.04.2016 року у справі № 671/324/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 19 квітня 2016 року, а саме обставини стосовно в жовтні 2015 року фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, у зв`язку з чим вони не вели спільного господарства та проживали окремо.

Вирішуючи даний спір, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 під час перебування в зареєстрованому шлюбі, однак після фактичного припинення шлюбних відносин з ОСОБА_1 , без її письмової згоди 31 жовтня 2015 року відчужив автомобіль, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Заперечуючи в позові, відповідач ОСОБА_6 належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти від продажу автомобіля він використав в інтересах сім`ї, суду не надав.

З огляду на наведене та встановлений зазначеним вище рішенням суду від 07 квітня 2016 року факт припинення шлюбних відносин в жовтні 2015 року, у зв`язку з чим сторони проживали окремо та не вели спільного господарства, суд прийшов до висновку, що позивачка має право на грошову компенсацію у розмірі половини вартості відчуженого майна в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що оскільки автомобіль марки Hyundai Accеnt, 2012 року випуску, який є спільним майном подружжя, був відчужений відповідачем під час припинення спільного проживання, і сторони погодилися із вартістю автомобіля у сумі 220240 грн., вказана сума грошових коштів підлягає поділу порівну між сторонами і з відповідача на користь позивачки слід стягнути 110120 грн. грошової компенсації, що становить 1/2 частину вартості автомобіля, відчуженого відповідачем без її згоди.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позов, про те, що обставини, на які посилається позивачка, досліджувалися та були встановлені попередніми судами Волочиського районного суду та викладені у його рішеннях від 20.12.2017 року у справі № 671/607/16-ц та від 25.07.2018 року у справі № 671/351/18, а тому, на думку відповідача, мають преюдиційне значення при вирішенні даного спору, судом до уваги не приймається.

Як вбачається зі змісту рішення від 20.12.2017 року у справі № 671/607/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 , про визнання права власності та стягнення грошової компенсації, та рішення від 25.07.2018 року у справі № 671/351/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання недійсним відчуження автомобіля та стягнення коштів, судом не досліджувалися зазначені обставини стосовно відчуження спірного автомобіля в період припинення спільного проживання, тобто в жовтні 2015 року. А також, рішення про відмову в позові були ухвалені з інших підстав.

Про те, що даний спір не тотожний з попереднім спором у справі справі № 671/351/18 зазначено в ухвалі Хмельницького апеляційного суду від 22 січня 2019 року.

Також, в зазначених рішеннях суду не вказані обставини стосовно надання відповідачем доказів на спростування посилань позивачки про те, що спірний автомобіль був відчужений відповідачем в період припинення спільного проживання з останнім, та стосовно використання ним коштів, отриманих за відчужений автомобіль, в інтересах сім`ї, зокрема на утримання дитини.

В рішенні Волочиського районного суду від 25.07.2018 року у справі № 671/351/18 є посилання на відповідача ОСОБА_7 , який у відзиві на позов стверджував, що кошти за відчуження автомобіля відповідач ОСОБА_6 використав в інтересах сім`ї, зокрема на спільну дитину сторін.

Вирішуючи даний спір, суд вважає, що вказана обставина не може вважатися такою, що встановлена попереднім рішенням та є преюдиційною обставиною.

Заперечуючи в позові під час розгляду даної справи, відповідач не спростував пояснення позивачки про те, що кошти за автомобіль, відчужений в період припинення спільного проживання, не були використані в інтересах сім`ї. Обставини стосовно припинення спільного проживання сторін в жовтні 2015 року, викладені в рішенні Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.04.2016 року у справі № 671/324/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу мають преюдиційне значення при вирішенні даного спору і приймаються судом до уваги.

Задовольняючи позов, суд також приймає до уваги, що відповідач не надав та не зазначив доказів на підтвердження своїх заперечень, зокрема щодо обставин, в якому саме розмірі він передав кошти позивачці та за яких обставин ці кошти були передані.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 247, 258-273 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 Антонівникомпенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки HYUNDAY Ассеnt, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 110120 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 1101 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_6 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 25.09.2019 року.

Суддя: