Справа № 530/1933/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.05.2019 року м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого-судді Дем`янченка С.М., секретарі Тараненко Т.І. розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в місті Зіньків Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом ,-

в с т а н о в и в:

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , мати позивача, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1.75 га., передана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку розташовану на території Ставківської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , площею 1,75 га заповіла ОСОБА_1 . Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є позивач. ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті матері шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, інші спадкоємці відсутні. При наявності таких обставин та відсутності спору, позивач не може одержати в державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, на належну ОСОБА_3 земельну ділянку, оскільки на запит нотаріуса про видачу витягу з реєстру Державного земельного кадастру Держгеокадастр у Зіньківському районі Полтавській області відмовив у видачі витягу з реєстру Державного земельного кадастру, мотивуючи відмову тим, що у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про вищезазначену земельну ділянку. В зв`язку з вище викладеним ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду і просила суд ухвалити рішення, яким визнати в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 1.75 га., передана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 17.12.2018 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 11.02.2019 року по справі призначено судовий розгляд.

В судове засідання учасники справи не з`явились, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, представник відповідача Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, але від нього надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позов визнав, третя особа ОСОБА_2 у судові засідання 11.02.2019 року, 19.03.2019 року, 23.05.2019 року не з`явився, належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання учасників справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Ставкове Зіньківського району Полтавської області (а.с.9). ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ставкове Зіньківського району Полтавської області і її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.4-6). ОСОБА_5 та ОСОБА_6 10.11.1979 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7 ( а.с.7). З довідки Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області від 24.03.2008 року вбачається , що ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року була зареєстрована та проживала одна за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.7). Відповідно до заповіту від 20.06.2003 року посвідченого секретарем Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області Макогін Н.Г., на випадок смерті ОСОБА_3 зробила слідуюче розпорядження: яким належну їй земельну ділянку розташовану на території Ставківської сільської ради для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , площею 1,75 га заповіла ОСОБА_1 ( а.с.8). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 1.75 га., передана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с.10). З витягу із звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 04.12.2018 року, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту серія НОМЕР_1 , вбачається, що вартість земельної ділянки площею 1,75 га. становить 53200 грн 00 коп (а.с.11-13).

З повідомлення Зіньківської державної нотаріальної контори від 12.02.2019 року за № 82/01-16 вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 спадкова справа заведена Опішнянською державною нотаріальною конторою за № 17/2007, свідоцтво про право на спадщину видано 22.12.2008 року і на даний момент справа знаходиться в Полтавському обласному нотаріальному архіві( а.с.35).

З копії спадкової справи № 17/2007 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1,75 га, яка передана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, і належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 являється ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця.

Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного та керуючись п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,ст.ст. 392,1217, 1223, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 210-246, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на спадщину за заповітом, на земельну ділянку площею 1,75 га., яка передана для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, яка належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя -