Справа №754/1549/19
Провадження № 2/752/4724/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.09.2019 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Петрова Є.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20738,50 гривень, моральної шкоди в розмірі10000 гривень, яка завдана злочином.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач був визнаний обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, а позивач визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 0011984, досудове розслідування у якому проводилось слідчими СУ ГУ НП у м.Києві.

Вчиненням злочину їй була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 20738,50 гривень, яку вона просить стягнути з відповідача.

Крім того, позивач посилається на те, що внаслідок вчинення злочину їй була завдана моральна шкода, яка виразилась у сильних душевних стражданнях, які в подальшому вплинули на стан здоров`я, порушено нормальний сон, погіршилось самопочуття, нею був отриманий стрес, вона вимушена була прикладати додаткових зусиль для відновлення порушеного права.

15.04.2019 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження на підставі положень ст.ст. 274-279 ЦПК України.

Відповідач на час розгляду справи не скористався своїм правом на подання відзиву.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до Деснянського районного суду м.Києва від 28.12.2018 р. ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України останнього звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_1 визнана потерпілою.

Як встановлено вироком суду, зазначеними злочинами потерпілій ОСОБА_1 завдано матеріальний збиток на загальну суму 20738,50 гривень.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України).

Відповідно до ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту вироку вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_2 , цивільний позов ОСОБА_1 , не вирішувався.

Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої злочином, в розмірі 20738,50 гривень, що становить вартість майна, яким незаконно шляхом обману заволодів ОСОБА_2 , є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Позивач пред`явила вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення відносно неї злочину.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України 2Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки в порушення вимог ст.81 ЦПК України позивачем не надано жодного доказу на підтвердження тих обставин, на які вона посилається як на підставу для відшкодування моральної шкоди.

Сам факт вчинення злочину не є беззаперечним фактом для відшкодування моральної шкоди без доведеності тих обставин, які передбачені законом, а саме наявності такої шкоди, її розміру, причинного зв`язку між діями заподіювача та завданою шкодою.

Такі обставини не були доведені позивачем при зверненні до суду, з огляду на що суд не вбачає підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259,261,265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) майнову шкоду, завдану злочином, в розмірі 20738 гривень 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 517 гривень 90 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти дняв з моменту вручення йому повного заочного тексту рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя