справа № 462/1779/19
УХВАЛА

22 березня 2019 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І. розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу Львівського комунального підприємства «Скнилівок» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Судом встановлено, що у платіжному дорученні від № 253 від 19 березня 2019 року в розділі «Призначення платежу» зазначено: "Судовий збір за позовом ЛКП Скнилівок, Залізничний районний суд міста Львова".

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674 VI.

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

З додатків 2, 8 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у постанові № 905/1057/18 від 16 січня 2019 року платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Подане Львівським комунальним підприємством «Скнилівок» платіжне доручення від № 253 від 19 березня 2019 року не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, оскільки не містить інформації про справу /її сторін/, у межах якої подається відповідна заява, з огляду на що, з нього не вбачається яка саме позовна заява оплачується судовим збором.

Оскільки представником заявника подано заяву з порушенням вимог ч. 2 ст. 163 ЦПК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 163, 165 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

відмовити Львівському комунальному підприємству «Скнилівок» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу із зазначених вище підстав, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Копія вірна.

Суддя А. І. Ліуш