ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 травня 2019 року

м. Харків

справа № 643/8669/18

провадження № 22ц/818/1286/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

імена (найменування сторін):

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи апеляційну скаргу Литвиненко Олени Леонідівни - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року в складі судді Поліщук Т.В.,

у с т а н о в и в:

В липні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») в особі свого представника Савіхіної Анастасії Миколаївни звернулося у суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування вимог позивач вказав, що 03 червня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 укладено договір № б/н, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» надало ОСОБА_3 кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.

Однак умови кредитного договору виконані не були, у зв`язку з чим станом на 22 травня 2018 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 11 767 грн. 37 коп., із яких заборгованість за відсотками за користування кредитом - 4 285 грн. 84 коп., пеня - 8 106 грн. 06 коп., а також штрафи 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 536 грн. 54 коп. (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити позов, стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в указаному розмірі та 1 762 грн. 00 коп. судового збору.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване недоведеністю позовних вимог.

03 січня 2019 року Литвиненко Олена Леонідівна - представник АТ КБ «ПриватБанк» звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив обставин, що мають значення для справи, та не застосував норми матеріального права, яка підлягала застосуванню до спірних правовідносин. Зазначає, що відповідач не оспорив укладення кредитного договору, розрахунок заборгованості не спростував, зустрічних позовних вимог не заявив, отже підстав для відмови в задоволенні позову у суду першої інстанції не було. Відповідно до правової позиції, що міститься в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідач рішення суду першої інстанції не оскаржив, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України).

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що 03 червня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 укладено договір № б/н, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» надало ОСОБА_3 кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою базової процентної ставки по кредитному ліміту на момент підписання договору 3% щомісячно із розрахунку 360 днів на рік.

Зазначений вище кредитний договір складається із заяви позичальника, Умов та Правил користування карткою та тарифами банку.

ОСОБА_3 надав згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також тарифами АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, про що свідчить його підпис в Додатковій інформації (обов`язковій для заповнення для отримання кредиту/кредитної картки).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_3 свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином і регулярних платежів в рахунок погашення боргу не здійснював, у зв`язку з чим станом на 22 травня 2018 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 11 767 грн. 37 коп., із яких заборгованість за відсотками за користування кредитом - 4 285 грн. 84 коп., пеня - 8 106 грн. 06 коп., а також штрафи 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 536 грн. 54 коп. (процентна складова).

Згідно з наданим банком в суді апеляційної інстанції розрахунком, за період з 01 вересня 2015 року по 22 травня 2018 року сплаті підлягають відсотки в розмірі 4 285 грн. 84 коп. та пеня в розмірі 8 106 грн. 06 коп. за період з 01 жовтня 2016 року по 22 травня 2018 року. При цьому АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти зменшення заборгованості за пенею до тіла кредиту, тобто до 4 285 грн. 84 коп.

Строк дії картки встановлено до листопада 2019 року. Також встановлено, що останній платіж в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 здійснив 03 листопада 2017 року в сумі 670 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 4-6). Позов пред`явлено 03 липня 2018 року, тобто в межах строку позовної давності.

Цим же розрахунком підтверджується, що ОСОБА_3 частково здійснював погашення кредиту. Отже, фактично відповідач підтвердив своїми діями укладення кредитного договору.

В суді апеляційної інстанції Кураксіна Ольга Ігорівна - представник АТ КБ «Приватбанк» прояснила, що ОСОБА_3 здійснював погашення кредиту через термінал, у зв`язку з чим заборгованість щодо тілу кредиту відсутня.

За правилами частин 1, 5, 6 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статей 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України установлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів судова колегія керується таким.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами банку. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає сплаті в зазначені банком терміни.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

З огляду на викладене, правові підстави для стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафів в розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 536 грн. 54 коп. (процентна складова) відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 03 червня 2008 року № б/н в загальному розмірі 8 571 грн. 68 коп., яка складається з: заборгованості за відсотками в розмірі 4 285 грн. 84 коп. та пені в розмірі 4 285 грн. 84 коп.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, понесені позивачем, документально підтверджуються: за подачу позовної заяви - в розмірі 1 762 грн. 00 коп.; за подачу апеляційної скарги - в розмірі 2 643 грн. 00 коп. (а. с. 32, 51).

З урахуванням пропорційності до розміру задоволених позовних вимог судовий збір в загальному розмірі 3 206 грн. 85 коп. (8 571 грн. 68 коп. (задоволені позовні вимоги) х 100 : 11 767 грн. 37 коп. (заявлені позовні вимоги) = 72,8; 1 762 грн. 00 коп. + 2 643 грн. 00 коп. = 4 405 грн. 00 коп. х 72,8 : 100) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Литвиненко Олени Леонідівни - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року

скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Договором кредиту від 03 червня 2008 року № б/н в загальному розмірі 8 571 грн. 68 коп. (вісім тисяч п`ятсот сімдесят одна грн. 68 коп.) та 3 206 грн. 85 коп. (три тисячі двісті шість грн. 85 коп.) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 22 травня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова