Дата документу 19.02.2019 Справа № 323/144/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 323/144/17

Провадження №22-ц/807/1081/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Бєлки В.Ю., Дашковської А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко З.С.

учасники справи:

представник позивача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» - Луговой Владислав Вячеславович

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2018 року про залишення позову без розгляду в складі судді Фісун Н.В. в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2017 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом у розмірі 223942,12 грн. та судові витрати у розмірі 3359,13 грн.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 вересня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2017 року задоволено, скасовано заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2017 року в цій справі.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2018 року витребувано у ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» наступні документи: оригінали кредитного договору № 5016 від 27.03.2008 року, заяви про відкриття рахунку № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 з підписом ОСОБА_3, графік погашення тіла кредиту, виписку операцій по зазначеним рахункам та детальний розрахунок нарахувань (сума платежу, строк погашення, кількість прострочених днів по тілу кредиту щомісячно, розмір процентів, сума нарахованих процентів окремою строчкою від суми боргу щомісячно, інфляційні, 3% річних, оригінали документів підтвердження платежів, розподілу отриманих сум тощо).

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2018 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду про залишення позову без розгляду, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі адвоката Лугового В.В. подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає наступне. 23.10.2018 року позивач направив на адресу суду заяву, в якій звернув увагу суду на те, що процедура отримання оригіналів кредитної справи займе деякий час, з огляду на віддаленість знаходження оригіналів договорів за проблемними кредитами у м. Києві. Проте, судом проігноровано інформацію позивача щодо неможливості надати терміново оригінали документів суду. При винесені заочного рішення суд обґрунтовано керувався виключно документами та доказами, які є в матеріалах справи. Судом витребувано документи за клопотанням відповідача, який мав оригінальний примірник кредитного договору із графіком погашення, оскільки є стороною цього договору. Зазначає, що докази, які містяться в матеріалах справи та надані разом з позовною заявою, містять необхідний об'єм інформації щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем.

Від ОСОБА_3 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін. Зазначає, що позивачу був наданий достатній термін для виконання ухвали суду від 18.10.2018 року. Жодних інших заяв, окрім заяви від 23.10.2018 року, або клопотань від позивача про неможливість своєчасно отримати оригінали витребуваних документів не надходило. Посилання апелянта на те, що при винесенні заочного рішення від 10.02.2017 року суд обґрунтовано керувався виключно документами та доказами, наявними в матеріалах справи, безпідставне, оскільки рішення було ухвалено заочно. Посилання апелянта на те, що судом проігноровано інформацію позивача щодо неможливості терміново надати оригінали документів суду безпідставне, так як позовну заяву було залишено без розгляду у зв'язку з неподанням стороною витребуваних судом доказів.

Від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності ( а.с.232).

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Державний ощадний банк України», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності підстав та можливості надати суду витребувані документи у встановлений строк.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків.

Судом встановлено, що ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2018 року витребувано у ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» наступні документи: оригінали кредитного договору № 5016 від 27.03.2008 року, заяви про відкриття рахунку № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 з підписом ОСОБА_3, графік погашення тіла кредиту, виписку операцій по зазначеним рахункам та детальний розрахунок нарахувань (сума платежу, строк погашення, кількість прострочених днів по тілу кредиту щомісячно, розмір процентів, сума нарахованих процентів окремою строчкою від суми боргу щомісячно, інфляційні, 3% річних, оригінали документів підтвердження платежів, розподілу отриманих сум тощо).

23.10.2018 року від позивача до суду першої інстанції надійшла заява про надіслання на електронну пошту позивача копій ухвал Оріхівського районного суду Запорізької області від 19.08.2018 року та 18.10.2018 року, в якій зазначено, що у зв'язку із тим, що всі кредитні справи знаходяться на зберіганні в м. Києві, необхідно провести певну процедуру для отримання витребуваних судом документів: підготувати службову записку на правління АТ «Ощадбанк», долучити документи, що підтверджують необхідність передачі документів з архіву до філії - Донецьке обласне управління (а.с. 104).

17.12.2018 року заступнику начальника філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» Толкуновій Т.В. надійшло електронне повідомлення від заступника начальника відділу супроводження та контролю активних операцій роздрібного бізнесу департаменту бек-офісу АТ «Ощадбанк» Тимощук В.М., в якому зазначено, що «на Ваше електронне повідомлення № 104.20-12/1/6293 від 02.11.2018 р. повідомляємо, що оригінали документів по КД № 5016 від 27.03.2018 р. (кредитний договір та графік погашення кредиту), укладеному з ОСОБА_3, згідно Акту інвентаризації кредитних справ роздрібного бізнесу Філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» станом на 20.04.2018 року, передані ТОВ «Айрон Маутейн Україна», для вилучення оригіналів документів, згідно Порядку № 1034 від 30.11.2017 р., був підготовлений та відправлений запит ЕП № 46-12/2817 від 17.12.2018 р. Оригінали документів на підтвердження платежів, розподілу отриманих сум надати неможливо, тому що кредитна справа клієнта знаходиться на непідконтрольній території. Заяви на відкриття рахунків № НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 з підписом клієнта надати неможливо, тому що ці рахунки присвоюються клієнту в програмному комплексі ММФО автоматично при видачі кредиту, окремо договори не формуються, та клієнтом не підписуються» (а.с. 195).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Частиною 10 статті 84 ЦПК України передбачено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

З вищевказаних положень цивільного процесу вбачається, що суд наділений повноваженням щодо залишення позовної заяви без розгляду у випадку ухилення та неподання позивачем з неповажних причин або без повідомлення таких причин доказів, які витребовувались судом та які стосуються предмету доказування і без яких суд позбавлений можливості вирішити спір по суті.

Ухвала суду першої інстанції не містить обґрунтувань неможливості ухвалення судового рішення по суті заявлених вимог без затребуваних судом доказів, за наявності інших наданих доказів учасниками справи.

Позивач, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, надав копію кредитного договору, розрахунок заборгованості, виписки за рахунками ОСОБА_3

За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Неможливість ухвалення судом рішення без витребуваних доказів повинна бути обґрунтованою.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо поважності причин неподання позивачем доказу, витребуваного судом.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Залишення позовної заяви без розгляду в даному випадку суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З мотивів, викладених вище, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2018 року про залишення позову без розгляду є передчасною.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2018 року про залишення позову без розгляду в цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 20 лютого 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

В.Ю. Бєлка