РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/2524/18

08.05.19

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді Сороки Д.В.

за участю: секретаря судового засідання Бірюкової Т.П.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Козятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за невиконаним грошовим зобов`язанням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за невиконаним грошовим зобов`язанням.

Свої вимоги мотивував тим, що 04.05.2011 вона та ОСОБА_2 уклали договір позики на суму 200 000 грн., який був посвідчений нотаріально.

Пунктом 5 договору передбачено, що у разі якщо позичальник не повернее позичені гроші у встановлений строк, позикодавець вправі стягнути заборгованість у безспірному порядку з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пені в розмірі 5% від суми заборгованості за кожен місяць прострочення.

ОСОБА_2 умови договору не виконала, що дало їй підстави звернутися у Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області із позовом про стягнення позичених коштів та пені.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.03.2014 усправі № 274/537/17-ц визначено стягнути з ОСОБА_2 на її користь 400 000 гривень боргу за договором позики.

На стадії виконання судового рішення ВДВС Козятинського МРУЮ, за неодноразовими наполегливими проханнями відповідачки-боржника, 23.06.2017 між ними укладено мирову угоду. Ця мирова угода була затверджена Козятинським міськрайонним судом Віннницької області 07.07.2017.

Згідно визнаної судом мирової угоди:

1.1 Рішенням суду встановлено фвкт наявності заборгованості боржника перед стягувачем за договором позики, розмір якої визначений у резолютивній частині рішення .

1.2. Боржник визнає всю заборгованість перед стягувачем у розмірі, встановленому рішенням суду, за виключенням 14000 (чотирнадцяти тисячі) гривень, які сплачені в погашення боргу до укладення мирової угоди.

1.3 Боржник гарантує, що частину заборгованості, яка встановлена рішенням суду на день укладення мирової угоди та дорівнює 400000 (чотириста тисяч) гривень буде погашена перед стягувачем частками у наступні строки: 100000 грн. (що є еквівалентом 4000 долларів США) сплачується боржником до 01 вересня 2017 р.; 300000 грн. (що є еквівалентом 12000 доларів США) сплачується боржником до 01 грудня 2017 р.

1.4 Стягувач з моменту підписання цієї мирової угоди підтверджує отримання від боржника часткового погашення заборгованості за рішенням суду у розмірі 14000 грн., що в доларовому еквіваленті становить 520 доларів США по курсу НБУ на день проведення розрахунку (25.00 грн. за 1 долар).

1.5 Стягувач з моменту підписання цієї мирової угоди та отримання від боржника грошової суми зазначеної в п.1.4 даної мирової угоди не пізніше 15 днів, зобов`язується зняти всі арешти на майно (як рухоме, так і нерухоме), грошові кошти в банківських установах, заборони на перетинання кордону України та інших можливих заходів, що були запроваджені Козятинським МРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області з метою забезпечення виконання рішення суду.

1.6 Сторони визнають, що у разі невиконання боржником свого грошового зобов`язання перед стягувачем в повному обсязі до спливу шестимісячного строку, стягувач має право звернутися із позовною заявою до суду щодо стягнення заборгованості із боржника в частині грошових коштів, виходячи із суми визначеної в п.1.3 даної Мирової угоди.

1.7 Боржник та стягувач домовилися, що будь-які витрати, пов`язані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї мирової угоди покладаються на боржника.

1.8.Стягувач заявляє, що з моменту підписання цієї мирової угоди не матиме жодних претензій до боржника, з приводу заборгованості, погашення якої є предметом даної мирової угоди.

1.9. Стягувач стверджує, що з моменту набрання чинності цією мирової угодою він відмовляється від примусового виконання вказаного рішення суду, після чого виконавче провадження № 43558305, відкрите державним виконавцем Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиціїї у Вінницькій області у справі щодо виконання судового рішення, прийнятого 26.03.201 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області по справі № 274/537/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, підлягає закінченню.

1.10. Стягувач та боржник також домовляються, що наслідком набуття чинності цією мирової угодою відповідно до ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

1.11. Боржник і стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

1.12.Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій.

1.13.Сторони даної мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди.

1.14. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті даної мирової угоди.

Наслідки затвердження цієї мирової угоди сторонам відомі.

1.15. Уся інформація, викладена в цій мировій угоді, сприймається сторонами як повною мірою достовірна. Кожна сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в цій мировій угоді.

Отже, згідно п. 1.3 мирової угоди ОСОБА_2 визнала наявність боргу у еквіваленті 16000 доларів США.

На часткове виконання умов мирової угоди до 01.12.2017 ОСОБА_2 виплатила їй кошти в сумі 7000 доларів США.

Із тих пір будь-які виплати припинились. Її неодноразові звернення щодо повернення залишку боргу в сумі еквівалентній 9000 доларів США ОСОБА_2 ігноруються, умови мирової угоди не виконуються.

Згідно офіційного курсу НБУ станом на 09.10.2018 один доллар США дорівнює 28 грн. 08 коп. Отже неповернутими залишилися 252 720 гривень (28.08 х 9000).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явиласяале до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Бондарчук В.І . в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справу у їх відсутності, та зазначив, що позивач в своїх розрахунках щодо суми, яка підлягає стягненню, допустив завищений розрахунок при перерахунку гривні до курсу доллара. Внаслідок чого необгрунтовано просить стягнути з ОСОБА_2 . 252 720 грн., хоча фактично при курсі додара стваном на 01.06.2017 (укладення мирової угоди) та на 06.05.2019 (день розгляду справи) становить 26 грн. 48 коп. = 1 долар США.

Таким чином сума заборгованості фактично складає 238 320 грн.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст..264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що 04.05.2011 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики на суму 200 000 грн., який був посвідчений нотаріально.

Пунктом 5 договору передбачено, що у разі якщо позичальник не повернее позичені гроші у встановлений строк, позикодавець вправі стягнути заборгованість у безспірному порядку з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пені в розмірі 5% від суми заборгованості за кожен місяць прострочення (а.с. 4)

ОСОБА_2 умови договору не виконала, що дало їй підстави звернутися у Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області із позовом про стягнення позичених коштів та пені.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.03.2014 усправі № 274/537/17-ц визначено стягнути з ОСОБА_2 на її користь 400 000 гривень боргу за договором позики (а.с. 5).

На стадії виконання судового рішення ВДВС Козятинського МРУЮ, за неодноразовими наполегливими проханнями ОСОБА_2 ., 23.06.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено мирову угоду. (а.с. 6)

Ця мирова угода була затверджена Козятинським міськрайонним судом Віннницької області 07.07.2017 (а.с.9-10)

Згідно визнаної судом мирової угоди:

1.1 Рішенням суду встановлено факт наявності заборгованості боржника перед стягувачем за договором позики розмір якої визначений у резолютивній частині рішення .

1.2.Боржник визнає всю заборгованість перед стягувачем у розмірі, встановленому рішенням суду, за виключенням 14000 (чотирнадцяти тисячі) гривень, які сплачені в погашення боргу до укладення мирової угоди.

1.3Боржник гарантує, що частину заборгованості, яка встановлена рішенням суду на день укладення мирової угоди та дорівнює 400000 (чотириста тисяч) гривень буде погашена перед стягувачем частками у наступні строки: 100000 грн. (що є еквівалентом 4000 долларів США) сплачується боржником до 01 вересня 2017 р.; 300000 грн. (що є еквівалентом 12000 доларів США) сплачується боржником до 01 грудня 2017 р.

1.4 Стягувач з моменту підписання цієї мирової угоди підтверджує отримання від боржника часткового погашення заборгованості за рішенням суду у розмірі 14000 грн., що в доларовому еквіваленті становить 520 доларів США по курсу НБУ на день проведення розрахунку (25.00 грн. за 1 долар).

1.5 Стягувач з моменту підписання цієї мирової угоди та отримання від боржника грошової суми зазначеної в п.1.4 дпної мирової угоди не пізніше 15 днів, зобов`язується зняти всі арешти на майно (як рухоме, так і нерухоме), грошові кошти в банківських установах, заборони на перетинання кордону України та інших можливих заходів, що були запроваджені Козятинським МРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області з метою забезпечення виконання рішення суду.

1.6 Сторони визнають, що у разі невиконання боржником свого грошового зобов`язання перед стягувачем в повному обсязі до спливу шестимісячного строку, стягувач має право звернутися із позовною заявою до суду щодо стягнення заборгованості із боржника в частині грошових коштів, виходячи із суми визначеної в п.1.3 даної Мирової угоди.

1.7 Боржник та стягувач домовилися, що будь-які витрати, пов`язані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї мирової угоди покладаються на боржника.

1.8.Стягувач заявляє, що з моменту підписання цієї мирової угоди не матиме жодних претензій до боржника, з приводу заборгованості, погашення якої є предметом даної мирової угоди.

1.9. Стягувач стверджує, що з моменту набрання чинності цією мирової угодою він відмовляється від примусового виконання вказаного рішення суду, після чого виконавче провадження № 43558305, відкрите державним виконавцем Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиціїї у Вінницькій області у справі щодо виконання судового рішення, прийнятого 26.березня 2014 р. Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області по справі № 274/537/14-ц за позовом ОСОБА_1 . до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, підлягає закінченню.

1.10. Стягувач та боржник також домовляються, що наслідком набуття чинності цією мирової угодою відповідно до ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

1.11. Боржник і стягувач заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

1.12.Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій.

1.13.Сторони даної мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди.

1.14. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті даної мирової угоди.

Наслідки затвердження цієї мирової угоди сторонам відомі.

1.15. Уся інформація, викладена в цій мировій угоді, сприймається сторонами як повною мірою достовірна. Кожна сторона окремо несе повну відповідальність за недостовірність інформації, яка зазначена в цій мировій угоді.

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір є укладеним з моменту передання грошей.

Укладений договір позики відповідає вимогам ч.1 ст. 1047 ЦК України, оскільки є укладеним в письмовій формі та відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позивач на підтвердження укладення договору та його умов представив суду оригінал розписки позичальника.

У встановлений договором строк відповідач борг позивачеві не повернув, таким чином свої зобов`язання за договором позики не виконав.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 1.3 мирової угоди ОСОБА_2 визнала наявність боргу у еквіваленті 16000 доларів США.

На часткове виконання умов мирової угоди до 01.12.2017 ОСОБА_2 . виплатила ОСОБА_1 кошти в сумі 7000 доларів США.

Із тих пір будь-які виплати припинились. Неодноразові звернення ОСОБА_1 щодо повернення залишку боргу в сумі еквівалентній 9000 доларів США ОСОБА_2 ігноруються, умови мирової угоди не виконуються.

Мирова угода за своєю правовою природою є правочином (договором за пидписами ст. 202 ЦК України), та після її затвердження ухвалою суду, направлена на обовязок виконання судового рішення боржником на умовах затвердженої мирової угоди та добровльним поверненням решти боргу. Аналогічна правова прозиція викладена ві Постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-274цс15.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення», розмір боргу в іноземній валюті визначається судом в національній валюті на час постановлення рішення суду.

Відповідно до довідки Національного Банку України станом на 06.05.2019 офіційний курс долара становить 100 доларів США = 2648,04 гривень, тому виходячи з цього 9000 (дев`ять тисяч) доларів США, еквівалентно на день розгляду справи, тобто на 06.05.2019 становить 238 320 (двісті тридцять вісім тисяч триста двадцять) гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню підлягає заборгованість за договором позики в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) доларів США, що еквівалентно на день розгляду справи, тобто на 06.05.2019 становить 238 320 (двісті тридцять вісім тисяч триста двадцять) гривень.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.266, 526, 530, 536,258, 1050, 1054 ЦК України, ст.. 61 Конституції України, ст.ст.4, 7, 12, 13,247, 258-259, 263-265, 280-282,354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 9000 (дев`ять тисяч) доларів США, що еквівалентно на день розгляду справи, тобто на 06.05.2019 становить 238 320 (двісті тридцять вісім тисяч триста двадцять) гривень заборгованості за невиконаною мировою угодою від 23.06.2017, визнаною ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07.07.2017 у справі № 133/1188/17 та судовий збір у розмірі 2383 (дві тисячі триста вісімдесят три) гривень 20 копійок.

Повний текст рішення складений 08.05.2019

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

СУДДЯ- підпис

З оригіналом вірно:

Суддя

Секретар

Дата документу 08.05.19