КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 373/1306/18

провадження № 22-ц/824/1270/2019

14 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

при секретарі Дуці В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року в складі судді Керекези Я. І.,

встановив:

24.07.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 18.10.2018 року, просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Громадської організації «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» ( далі - ГО "ВФСТ "Колос") Мендуся О. П. №25-к від 25.06.2018 р. про його звільнення, поновити його на роботі на посаді генерального директора Підприємства об'єднання громадян «Навчально-спортивна база «Переяславль» Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» Агропромислового комплексу України ( далі - ПОГ «НСБ «Переяславль» ВФСТ «Колос» АПК України) з 25.06.2018 року; стягнути з ГО «ВФСТ «Колос» середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 25 584 грн.

Посилався на ті підстави, що на підставі розпорядження голови ГО " ВФСТ "Колос" №20-к від 20.07.2011 р. з ним було укладено контракт на роботу на посаді директора СОБ «УСБ «Переяславль» на період з 20.07.2011 р. по 19.07.2016 р.

Розпорядженням першого заступника голови ГО "ВФСТ "Колос" №24-к від 24.04.2014 р. його було призначено на посаду генерального директора ПОГ «НСБ «Переяславль» ВФСТ «Колос» АПК України з 25 квітня 2014 року безстроково.

Розпорядженням голови ГО «ВФСТ «Колос» №25-к від 25.06.2018 року його було звільнено з роботи з 25 червня 2018 року на підставі п.1-1 ст.41 КЗпП України (винні дії керівника підприємства, внаслідок чого заробітна плата виплачувалась несвоєчасно).

Вважає своє звільнення незаконним, оскільки затримка у виплаті заробітної плати була викликана об'єктивними причинами. Крім цього, звільнення з роботи відбулося в період його тимчасової непрацездатності.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 рокупровадження у справі закрито відповідно до п. 2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 рокута направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що скасування відповідачем свого розпорядження на підставі розпорядження №27-к від 26 червня 2018 року після припинення з ним трудових відносин та видачі трудової книжки, яке не було доведено до його відома, не призвело до автоматичного поновлення його на роботі та нарахування втраченого заробітку за час вимушеного прогулу. Його так і не було допущено до виконання посадових обов'язків, з дня його звільнення він не може потрапити на територію підприємства. З 11 липня 2018 року цілісний майновий комплекс підприємства, яке він очолював, передано комерційній структурі, внаслідок чого останнє позбавлено можливості отримувати доходи від господарської діяльності та виплачувати своїм працівникам заробітну плату.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ГО "ВФСТ "Колос" просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Зазначив, що висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору є обґрунтованим, оскільки позовна заява була спрямована на скасування розпорядження відповідача № 25-к від 25.06.2018 р., яке на час розгляду спору судом було самостійно відповідачем скасоване.

Між позивачем та відповідачем ніколи не існувало правовідносин із нарахування та виплати заробітної плати, відповідач не має перед позивачем жодних матеріальних зобов'язань, а тому висновок суду першої інстанції в частині закриття провадження щодо вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу є обґрунтованим.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач з 25.04.2014 року і по теперішній час зазначений керівником та підписантом ПОГ «НСБ «Переяславль» ВФСТ «Колос» АПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Додатково пояснив, що 01 та 06 лютого 2019 року він намагався реалізувати свої трудові права, пройти на територію ПОГ «НСБ «Переяславль» ВФСТ «Колос» АПК України, що знаходиться за адресою: м. Переяслав-Хмельницький Київської області, вул. Героїв Дніпра, 122, проте потрапити на своє робоче місце та приступити до виконання обов'язків генерального директора йому не вдалося, про що було складено відповідні акти. З приводу недопущення його на територію підприємства до свого робочого місця він звернувся до чергової частини Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області.

Представник ГО "ВФСТ "Колос" - Фляшовський В. А. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначив, що розпорядження №76 від 03.05.2018 було скасоване відповідачем наступного дня на підставі розпорядження №78 від 04.05.2018 р.

Листом від 16.07.2018 №224/01-03, направленим засобами електронного зв'язку, позивачу пропонувалося прибути до позивача для надання звіту про результати фінансово-господарської діяльності. Позивач повідомлявся про необхідність прибути до відповідача також листами від 08.10.2018, 31.10.2018 , 13.11.2018. У зв'язку з незадовільним станом господарської діяльності ПОГ «НСБ «Переяславль» ВФСТ «Колос» АПК України, 07.02.2019 відповідач повторно прийняв розпорядження про відсторонення позивача від виконання обов'язків генерального директора, без припинення трудових правовідносин із позивачем.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням першого заступника голови ГО "ВФСТ "Колос" №24-к від 24.04.2014 р. ОСОБА_2 призначено на посаду генерального директора ПОГ «НСБ «Переяславль» ВФСТ «Колос» АПК України з 25 квітня 2014 року.

Розпорядженням голови ГО «ВФСТ «Колос» №76 від 03.05.2018 року (п.1) ОСОБА_2 відсторонено від виконання обов'язків генерального директора ПОГ «НСБ «Переяславль» ВФСТ «Колос» АПК України з 04 травня 2018 року. Призначено виконуючим обов'язки генерального директора ОСОБА_5 з 04 травня 2018 року ( п. 2) (а.с.61).

Розпорядженням голови ГО «ВФСТ «Колос» №78 від 04.05.2018 року скасовано пункти 1 та 2 розпорядження голови «ВФСТ «Колос» №76 від 03.05.2018 року.

Розпорядженням голови ГО «ВФСТ «Колос» №25-к від 25.06.2018 року ОСОБА_2 звільнено з роботи з 25 червня 2018 року на підставі п.1-1 ст.41 КЗпП України.

Наказом №22 т.в.о. генерального директора ОСОБА_6 визнано припиненими трудові відносини з генеральним директором ОСОБА_2 з 25 червня 2018 року (а.с.15).

Розпорядженням голови ГО «ВФСТ «Колос» №27-к від 26.06.2018 року скасовано дію розпорядження голови ГО «ВФСТ «Колос» від 25.06.2018 №25-к (а.с.81).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження голови ГО «ВФСТ «Колос» від 25.06.2018 №25-к про звільнення ОСОБА_2 з роботи скасоване, а тому відсутній предмет спору. Питання поновлення на роботі та відшкодування середнього заробітку є похідними від вимог про скасування вказаного розпорядження, між сторонами не залишилось неврегульованих питань.

Висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для закриття провадження у справі в частині визнання незаконним та скасування розпорядження голови ГО «ВФСТ «Колос» від 25.06.2018 №25-к, з огляду на його скасування відповідачем в добровільному порядку, є правильним.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності предмета спору в частині вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Матеріали справи не містять відповідних доказів на підтвердження врегулювання спірних питань в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відсутність правовідносин між сторонами з приводу нарахування і виплати заробітної плати не може бути підставою для закриття провадження у справі.

У відповідності до п.3, п. 4 ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні даної справи суд першої інстанції не роз'яснив учасникам справи наслідки пред'явлення позову до особи, яка не є відповідальною за нарахування та виплату заробітної плати, не з'ясував обставин вирішення спору в частині поновлення позивача на роботі та дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року щодо закриття провадження в справі в частині позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу постановлена з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому у вказаній частині підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В решті ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою та підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2018 року щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу скасувати, справу у вказаній частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк