Постанова

Іменем України

14 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 404/6292/14-ц

провадження № 61-19039св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу судді апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2018 року Кіселика С. А.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нерухоме майно та виселення.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2014 року в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2018 року відмовлено ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2014 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2014 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що про призначення справи до розгляду на 22 грудня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» повідомлено належним чином, про що свідчить підпис представника банка у розписці про повідомлення про розгляд справи, копію оскаржуваного рішення суду банк отримав 15 січня 2015 року за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б. Враховуючи, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення особою, повідомленою належним чином про розгляд справи та відсутністю доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» з підстав, визначених статтею 358 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2018 року до Верховного Суду, ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд залишив поза увагою додані до апеляційної скарги докази та безпідставно визнав причини пропуску строку на оскарження рішення місцевого суду не поважними. ПАТ «Дельта Банк» пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з поважних причин, оскільки представництво інтересів банку здійснювалось ТОВ «Про Консалтинг», яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Хвойки, 21. Після введення тимчасової адміністрації з 03 березня 2015 року представництво інтересів банку в Кіровоградській області здійснювалось юрисконсультом за адресою: м. Кропивницький, вул. Набережна, 9, якому не були передані документи щодо супроводу справи за позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Про те, що копію судового рішення, направленого на адресу: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б було втрачено при пересилці стало відомо лише у 2018 році.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 13 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, у пункті 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» є позивачем у справі та представник банку належним чином був повідомлений про розгляд справи, призначений на 22 грудня 2014 року, що підтверджується розпискою про повідомлення про розгляд справи. Крім того, 24 листопада 2014 року представник ПАТ «Дельта Банк» подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника банку.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копію заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2014 року було отримано позивачем 15 січня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційну скаргу на заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» надіслано до суду 06 березня 2018 року.

Установивши, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи та отримав копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції 15 січня 2015 року, однак з апеляційної скаргою звернувся лише 06 березня 2018 року, тобто після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, та не надав доказів пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» з підстав, визначених частиною другою статті 358 ЦПК України у редакції, що діяла з 15 грудня 2017 року.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію цивільних процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя стаття 3 ЦПК України).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Посилання у касаційній скарзі на недбале виконання працівниками банку своїх службових обов'язків та знаходження представників банку за різними адресами не свідчить про існування обставин переборної сили, які перешкоджали вчасному зверненню до суду апеляційної інстанції, в межах строків, встановлених цивільним процесуальним законодавством. Копію оскаржуваного судового рішення першої інстанції було направлено на адресу, яка вказана позивачем у позовній заяві.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 19 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А.О. Лесько

С. Ю. Мартєв