Дата документу 20.02.2019 Справа № 310/8908/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №310/8908/17

Провадження №22-ц/807/755/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Бєлки В.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації, про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини, в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача оплати правничих професійних послуг та за заявою ОСОБА_2 про стягнення на його користь з позивача оплати правничої допомоги адвоката,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 липня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1000 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, додаткові витрати на дитину у сумі 2407,49 грн, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 640 грн.

Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 з матір'ю дитини ОСОБА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 807,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 472,46 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

06 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про стягнення з відповідача оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн.

05 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення на його користь з позивача оплату правничої допомоги адвоката у сумі 2500 грн.

Додатковим рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн. та заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення об'єднано в одне провадження.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн - відмовлено

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 1851,85 грн.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови стягнення на користь позивача оплати правничих професійних послуг у сумі 3 000 грн та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вказані вимоги.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що до суду першої інстанції на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу заявником було надано належні докази понесених витрат на отримання правової допомоги в цій справі від адвоката Хіжнякова І.В..

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що з угоди від 04.12.2017 року, укладеної між ОСОБА_1 та адвокатом Хіжняковим І.В., не вбачається, що цим договором передбачалася підготовка документів саме у цій справі №310/8908/17; сума, яка позивач просить стягнути з відповідача - 3000 грн, не співпадає із сумою, зазначеною у квитанції до прибуткового касового ордеру - 2000 грн; з опису робіт від 30.07.2018 року не вбачається номеру та дати угоди про надання правової допомоги.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що предметом оскарження є відмова у стягненні на користь позивача оплати правничих професійних послуг у сумі 3 000 грн, отже додаткове рішення суду першої інстанції переглядається лише в цій частині, в іншій частині додаткове рішення не переглядається.

За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до норм ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд першої інстанції виходив із недоведеності таких витрат в межах цієї цивільної справи.

Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу ОСОБА_1 надано: ксерокопію угоди № б/н від 04.12.2017 року, укладеної ОСОБА_1 із адвокатом Хіжняковим І.В.; ксерокопію квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 10.12.2017 року на суму 2000 грн; опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Хіжняковим І.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину (справа №310/8908/17); ксерокопію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №703 від 17.10.2008 року, виданого Хіжнякову І.В. (т.1 а.с.195-198).

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно умов угоди № б/н від 04.12.2017 року, укладеної ОСОБА_1 із адвокатом Хіжняковим І.В., виконавець представляє інтереси замовника і здійснює від його імені всі процесуальні дії, аналіз документації, підготовку необхідних документів, юридичний супровід угоди, представництво в судах, в тому числі адміністративних та господарських; в державних та громадських організаціях та закладах, надає правову допомогу при придбанні об'єкта нерухомості. Вартість послуг (робіт), передбачених вказаною угодою, сторони оцінили в 3000 грн (т. 1 а.с.195).

Відповідно до опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Хіжняковим І.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення місця проживання малолітньої дитини,, адвокатом надано наступні послуги: правничі професійні послуги з консультування та попереднє опрацювання матеріалів - 04.12.2017р. - 500 грн; правничі професійні послуги з опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення судової практики - 10.12.2017р. - 1000 грн; правничі професійні послуги зі складення процесуальних документів (запитів, позовної заяви, уточненої позовної заяви, клопотань, заяв, відповіді на відзив) з 10.12.2017р. по 30.07.2018р. - 1500 грн, всього на 3000 грн (т.1 а.с. 197).

Згідно із ксерокопією квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 10.12.2017 року від ОСОБА_1 на підставі угоди б/н від 04.12.2017 року адвокатом Хіжняковим І.В. прийнято 2000 грн (т.1 а.с.196).

Як до суду першої інстанції, так і в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надано оригіналів угоди № б/н від 04.12.2017 року та квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 10.12.2017 року.

Сума витрат на правову допомогу, зазначена в угоді № б/н від 04.12.2017 року та описі робіт (наданих послуг) від 30.07.2018 року - 3000 грн, не співпадає із сумою, вказаною у квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 10.12.2017 року.

Із наданих документів неможливо встановити, чи надавалися правничі послуги саме адвокатом Хіжняковим І.В. у цій справі, а також обсяг наданих правничих послуг.

Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляла ОСОБА_5 на підставі довіреності від 08.09.2017 року (т.1 а.с.27), за підписом якої, разом із підписом ОСОБА_1, до суду подавалася всі процесуальні документи, зокрема: позовна заява, заява про долучення поштової квитанції, заява про уточнення (збільшення розміру) позовних вимог, відповідь на відзив на уточнену позовну заяву, заява про відкладення, заява про ознайомлення із матеріалами справи, перелік квитанцій та чеків по додатковим витратам на дитину, а також заява про стягнення з відповідача оплати правничих професійних послуг (т.1 а.с.2, 37, 62-71, 118-121, 159, 175, 179, 194).

Крім того, в матеріалах справи міститься попередній розрахунок суми судових витрат на суму 3200 грн, складений ОСОБА_5 (т.1 а.с.124).

Надавши оцінку вказаним доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, за правилами ст. 89 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення на її користь оплати правничих професійних витрат в сумі 3 000 грн.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, висновків суду не спростовують, на їх правильність не впливають та не ґрунтуються на вимогах цивільного процесуального законодавства, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Отже, додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог чинного законодавства, тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанову складено 20 лютого 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

В.Ю. Бєлка