Головуючий суду 1 інстанції - Посохов І.С.
Доповідач -Суддя доповідач: Луганська В.М.
Провадження № 22-ц/810/352/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Луганської В.М.

суддів: Єрмакова Ю.В., Коновалової В.А.

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє через представника - ОСОБА_3

на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 квітня 2019 року, ухвалену судом у складі судді Посохова І.С.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» в особі Сєвєродонецького РЕМ про визнання незаконними та скасування акту про порушення і протоколу засідання комісії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеними вимогами в обґрунтування яких вказала, що вона є власником нерухомого майна - закусочної « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка сертифікована на підставі договору № 656 від 18.08.2008 року про постачання електричної енергії.

11.07.2018 року уповноваженими представниками Сєвєродонецького РЕМ здійснено перевірку використання електробладнання в магазині, в результаті якого встановлено порушення п. 4.4.3 договору. За результатами перевірки представниками енергопостачальної організації складено акт від 11.07.2018 року № 002810 про порушення зазначеного вище пункту, в якому не відповідають дійсності обставини щодо присутності під час перевірки позивача та не зазначений пункт Правил, який порушено споживачем.

Рішенням комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією, оформлене протоколом № 127 від 09.10.2018 року, за відсутності споживача, підтверджено факт допущеного порушення, визначено розмір заподіяних збитків у сумі 50202,80 грн. Відповідач не надав копію акту від 11.07.2008 року № 002810 про порушення та рішення комісії від 08.10.2018 року, що оформлене протоколом № 127 від 09.10.2018 року з відповідними розрахунками споживачу, щоб він мав у встановленому порядку їх оскаржувати. У зв`язку з викладеним просила суд визнати недійсним акт від 11.07.2018 року № 002810 про порушення, рішення комісії, що оформлене протоколом № 127 від 09.10.2018 року та скасувати їх.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 квітня 2019 року провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання» про визнання незаконними та скасування акту про порушення і протоколу засідання комісії закрито.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 , яка діє через представника - ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій вважає ухвалу незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають обставинам справи. В позовної заяві було заявлено дві позовної вимоги, а саме: визнання недійсним та скасування акту від 11. 07.2018 року № 002810 про порушення та визнання недійсним та скасування рішення комісії, що оформлене протоколом № 127 від 09.10.2018 року. Таких вимог як «про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ» та «визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними» позовна заява не містить. Вважає, що посилання суду першої інстанції на правові позиції, що викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду не стосуються заявлених позовних вимог. Просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сєвєродонецького міського суду від 04.04.2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ЛЕО» вважає ухвалу законною та такою, що винесена з дотриманням норма матеріального та процесуального права та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. На адресу скаржника ОСОБА_1 , яка зазначена в позовній заяві та в апеляційній скарзі, судом направлялася судова повістка -повідомлення. Згідно повідомлення Укрпошти судова повістка-повідомлення ОСОБА_1 не вручена у зв`язку з відсутностю адресата. Представник скаржника ОСОБА_3 про місце та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Оскільки представник скаржника отримав судову повістку -повідомлення про місце та час судового засідання, яке призначено на 20 травня 2019 року на 11 год. 00 хвилин, то колегія суддів вважає, що скаржник ОСОБА_1 про місце та час судового засідання повідомлена належним чином.

Представник ТОВ «ЛЕО» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Закриваючи провадження у справі суд виходив з того, що заявлені позивачем вимоги не підлягають судовому розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 19 ЦПК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» за захистом, на її думку, порушених цивільних прав, в якому просила визнати недійсним акт від 11. 07. 2018 року № 002810 про порушення та рішення комісії, що оформлене протоколом №127 від 09.10.2018 року та скасувати їх.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення № 002810 від 11.07.2018 року є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання Правил користування електричною енергією, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Таку правову позицію висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 503цс18).

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїх постановах від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11, від 30 травня 2012 року № 6-3765.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оскарження дій щодо факту складення акта від 11 липня 2018 року № 002810, самого акта та рішення щодо розгляду цього акта, оформленого протоколом від 09 жовтня 2018 року № 127, які не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Зазначені акт та рішення можуть бути визнані в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов`язковими до виконання, зокрема, при визнанні дій відповідача щодо відключення від електропостачання неправомірними та відшкодуванні шкоди або при пред`явленні позову про стягнення матеріальних збитків, заподіяних розкраданням електроенергії у разі самовільного підключення до електромережі, або споживанні електроенергії без приладів обліку, при вирішенні яких суд зобов`язаний буде дати оцінку вказаному акту та рішенню, яке оформлено протоколом.

За таких обставин, обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом пред`явлення позову про визнання недійсним акта від 11.07.2018 року № 002810 та рішення комісії, що оформлено протоколом № 127 від 09.10.2018 року скасування їх не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не заявлялися вимоги про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновок суду першої інстанції про закриття провадження по справі.

Колегія суддів судової палати вважає, що судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин висновок, викладений у постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 522/12901/17-ц від 06.02.2019 року.

На підставі викладеного, колегія суддів судової палати вважає, що підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не має.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє через представника - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 22 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: