Провадження № 22-ц/802/355/19 Категорія: 61 Доповідач: Русинчук М. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Здрилюк О.І., Киці С.І.,

з участю: секретаря судового засідання Лимаря Р.С.,

представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_2, яка подана від її імені представником ОСОБА_4, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Позовна заява мотивована тим, що 20 квітня 2016 року відповідачем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, як державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер 29401593) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТзОВ «Кей-Колект») на земельну ділянку, кадастровий номер :31:112:001, площею 0,0616 га. В той же день було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ТзОВ «Кей-Колект» на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Гастелло, 12, м. Луцьк, Волинська область.

Позивачка вказувала, що вона є іпотекодавцем даного нерухомого майна, а його державна реєстрація за іпотекодержателем ТзОВ «Кей-Колект» проведена всупереч вимогам закону, оскільки на момент вчинення цих дій на нерухоме майно було накладено обтяження на підставі постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 16 серпня 2010 року, від 23 серпня 2011 року та від 15 травня 2012 року, чим порушено її права як співвласника спірного нерухомого майна.

Ураховуючи наведене, позивачка ОСОБА_2 просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення № 29401593 від 20 квітня 2016 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію права власності за ТзОВ «Кей-Колект» земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :31:112:0001, площею 0,0616 га, про що було внесено запис про право власності за № 14307686; визнати протиправним та скасувати рішення № 29400840 від 20 квітня 2016 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію права власності за ТзОВ «Кей-Колект» житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 164,8 кв. м, що знаходиться за адресою: вул. Гастелло, 12, м. Луцьк, Волинська область, про що було внесено запис про право власності за №14306485, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 1 409,60 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_4 просила скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову з підстав неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про те, що належним відповідачем у даній справі є саме іпотекодержатель - ТзОВ «Кей-Колект», а не приватний нотаріус, який в даному випадку діяв лише як державний реєстратор речових прав на нерухоме майно, є помилковими, оскільки вирішення даного спору не впливає та не може вплинути на права названої юридичної особи та її законні інтереси як іпотекодержателя та нового власника спірного майна.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав, виходячи з таких мотивів.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову у даній справі, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що належним відповідачем у даній справі може бути саме іпотекодержатель ТзОВ «Кей-Колект», а не приватний нотаріус, який в даному випадку діяв лише як державний реєстратор речових прав на нерухоме майно, а оскільки вирішення даного спору по суті безпосередньо впливає та може вплинути на права та законні інтереси ТзОВ «Кей-Колект» як іпотекодержателя та нового власника спірного майна, тому його залучення до справи лише як третьої особи недопустимо, з огляду на що суд дійшов висновку про відмову у позові у зв'язку із предявленням позовних вимог без залучення належного відповідача ТзОВ «Кей-Колект».

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, оскільки вони не відповідають встановленим у справі обставинам та не узгоджуються з нормами матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (іпотекодавці) було укладено договір іпотеки з метою забезпечення в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань позичальника ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17 травня 2007 року. Предметом іпотеки за даним договором був житловий будинок за адресою: вул. Гастелло, 12, м. Луцьк, Волинська область, а також земельна ділянка на якій розміщений даний будинок (а.с.12-14).

12 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» і ТзОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки (а.с.15-18).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 11 грудня 2017 року № 107054894 вбачається, що 25 квітня 2016 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 прийняв рішення № 29401593, № 29400840 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за субєктом ТзОВ «Кей-Колект» на земельну ділянку (кадастровий номер :31:112:0001) та житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: вул. Гастелло, 12, м. Луцьк, Волинська область (а.с.9-11).

Крім того, 25 квітня 2016 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи: № 14307686 про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно (земельну ділянку, площею 0,0616 га, що розташована за адресою: вул. Гастелло, 12, м. Луцьк, Волинська область, кадастровий номер :31:112:0001) за ТзОВ «Кей-Колект» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 25 квітня 2016 (індексний номер 29401593), а підставою виникнення права власності вказано договір іпотеки № 1692 від 31 липня 2008 року; № 14306485 про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно (житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 164,8 кв. м, житловою площею 118,3 кв. м, що знаходиться за адресою: вул. Гастелло, 12, м. Луцьк, Волинська область) за ТзОВ «Кей-Колект» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 25 квітня 2016 (індексний номер 29400840), підстава виникнення права власності - договір іпотеки № 1832 від 17 травня 2007 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року в адміністративній справі № 803/1717/17 визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29401593 від 25 квітня 2016 року на земельну ділянку (кадастровий номер - :31:112:0001, адреса: вул. Гастелло, 12, м. Луцьк, Волинська область).

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29400840 від 25 квітня 2016 року на житловий будинок (адреса: вул. Гастелло, 12, м. Луцьк, Волинська область).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2018 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у справі № 803/1717/17 скасовано, а провадження у справі закрито, оскільки вона не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на те, що позивачці відмовлено у розгляді її позову в порядку адміністративного судочинства, місцевим судом правильно прийнято до розгляду і розглянуто цей позов за правилами цивільного судочинства.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка свої вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про державну реєстрацію права власності за ТзОВ «Кей-Колект» на згадане нерухоме майно обґрунтовувала тим, що до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було внесено записи про обтяження речових прав на нерухоме майно на підставі постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 16 серпня 2010 року, від 23 серпня 2011 року та від 15 травня 2012 року, а тому приватному нотаріусу слід було відмовити у проведенні державної реєстрації права власності за ТзОВ «Кей-Колект» на земельну ділянку та житловий будинок.

Місцевий суд вважаючи, що предявлення позивачкою позову без залучення належного відповідача ТзОВ «Кей-Колект» і вирішення даного спору по суті, безпосередньо впливає та може вплинути на права та законні інтереси ТзОВ «Кей-Колект» як іпотекодержателя та нового власника спірного майна, дійшов висновку про відмову у задоволенні цього позову з наведених підстав.

Однак ухвалюючи оскаржуване рішення у даній справі суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон).

Відповідно до частини першої статті 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Гарантування державою обєктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження є засадою державної реєстрації прав (пункт 1 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 10 Закону державним реєстратором є, зокрема, нотаріус.

Правовий статус і компетенція державного реєстратора прав та їх обтяжень визначені статтею 10 цього Закону. За приписами пунктів 1, 2, 8 частини третьої цієї статті державний реєстратор, зокрема:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

- перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно із частиною першою статті 11 вказаного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

За змістом частини першої статті 18 Закону порядок державної реєстрації прав включає, серед іншого: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрацію заяви в базі даних заяв; перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); видачу/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 24 цього Закону, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Як убачається з матеріалів справи, вимоги ОСОБА_2 ґрунтуються на протиправності дій нотаріуса як субєкта, наділеного вказаним Законом владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, у звязку з наявністю на час державної реєстрації права власності за ТзОВ «Кей-Колект» зареєстрованого обтяження речових прав на це нерухоме майно на підставі постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 16 серпня 2010 року, від 23 серпня 2011 року та від 15 травня 2012 року.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову з тих підстав, що належним відповідачем у даній справі є саме іпотекодержатель - ТзОВ «Кей-Колект», а не приватний нотаріус, який в даному випадку діяв лише як державний реєстратор речових прав на нерухоме майно, дійшов помилкового висновку про відмову у позові з цієї підстави, оскільки предметом даного позову є саме оскарження законності здійсненої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 як державним реєстратором, державної реєстрації прав на нерухоме майно, тобто особою, яка, на думку позивачки, безпосередньо прийнятим рішенням порушила її законні права та інтереси як іпотекодавця. В той же час, відносно ТзОВ «Кей-Колект», яке фактично лише реалізувало своє право надане Законом України «Про іпотеку» шляхом звернення до нотаріуса із заявами про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно із застереженнями в іпотечному договору, позивачкою будь-які вимоги не заявлялися.

З цього випливає, що належним відповідачем у цій справі, тобто особою, відповідальною за порушення прав і інтересів позивачки, виходячи із змісту заявлених позовних вимог (підстав і предмету позову), є нотаріус, а для ТзОВ «Кей-Колект», до якого не предявлялись будь-які матеріально-правові претензії, правильно визначено за таких умов процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, оскільки прийняте у цій справі рішення може вплинути на їхні права щодо однієї зі сторін.

Як вбачається із згаданої Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 11 грудня 2017 року № 107054894, записів щодо обтяження на час прийняття оскаржуваних рішень нотаріусом не було і доказів внесення їх до Єдиного реєстру заборон позивачкою надано не було.

Позивачкою всупереч вимог статей 12, 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів та не доведено обставин, які б свідчили про протиправність прийнятих державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, рішень щодо державної реєстрації за ТзОВ «Кей-Колект» прав власності на нерухоме майно.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у позові з тієї підстави, що належним відповідачем у даній справі може бути саме іпотекодержатель ТзОВ «Кей-Колект», а не приватний нотаріус. Встановлені апеляційним судом обставини у даній справі свідчать про безпідставність заявлених позивачкою позовних вимог, що є іншою підставою для відмови у позові.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване в даній справі рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а викладені у ньому висновки не відповідають обставинам справи, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_2, яка подана від її імені представником ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2019 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: