Провадження 2/235/316/19
Справа 235/7538/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 03.12.2019 року звернувся до суду з позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував в трудових відносинах з відповідачем по справі з 08.11.2004 року по 26.12.2011 року, працював на посаді машиніста підземних установок 2 розряду з повним робочим днем в шахті, учнем гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті четвертого та п'ятого розрядів.

Був звільнений на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров'я, що підтверджується доданою до заяви копією трудової книжки.

21.08.2011 року його було травмовано на підприємстві під час виконання трудових обов'язків, а саме коли тяговий ланцюг почав рух, його обидві ноги затягнуло під перекриття кінцевої станції.. Після отримання першої медичної допомоги його було доставлено до лікарні.

Внаслідок нещасного випадку йому було спричинено важку полі травму, травматичний шок 3 ст., в/перелом в/3-с/3 і н/3 правої стегнової кістки зі зміщенням, пошкодженням стегнової артерії, ішемію ноги 3 ст., обширну скальповану рану с/3 0 н/3 правового стегна, правого колінного суглобу, в/3-с/3 правої гомілки з розчавленням фасції м'язів по внутрішній поверхні стегна, капсульно-зв'язуючого апарату правого колінного суглобу, проникаюча в порожнечу суглобу, відшарування шкіряних лоскотів по внутрішній поверхні с/3 правого стегна, закритий внутрішньо суглобовий перелом внутрішньої щиколотки лівої в/гомілкової кості з незначним зміщенням.

В зв'язку з отриманими травмами він тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, був неодноразово прооперований, йому була проведена ампутація правого стегна, під час лікування відбулося ускладнення, рана нагноїлася. Крім того йому була проведена операція з видалення гвинта внутрішньої щиколотки лівої в/гомілкової кістки. Після чого він проходив лікування амбулаторно.

За даним фактом 21.08.2011 року був складений акт по формі Н-5 про розслідування нещасного випадку, відповідно до якого нещасний випадок був взятий на облік, як пов'язаний з виробництвом, також був складений Акт № 36 від 09.09.2011 року по формі Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.23.12.2011 року він був вперше оглянутий на МСЕК, йому була встановлена 2 група інвалідності за трудовим каліцтвом та 80% втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом.

Лікування за наслідками травми, отриманої під час виконання трудових обов'язків, він продовжує і зараз.

Внаслідок отриманої травми був вимушений звільнитися з шахти, хоча ще міг би працювати та виконувати ту саму роботу, як до травмування, оскільки на момент травмування йому було всього 27 років. Все це разом вплинуло на його образ життя, на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чималі кошти. В результаті одержання травми він втратив нормальні життєві зв'язки і йому доводиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини, він не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання.

Догляд за ним майже постійно здійснювала дружина, саме на її плечі ліг тягар вирішення побутових проблем. Він не в повній мірі може реалізувати себе як батько.

На даний момент його дохід суттєво знизився, та ще і чималі кошти йдуть на лікування та відновлення після отриманої травми. Вищевикладені обставини негативно відбиваються на його душевному стані. Він відчуває душевні страждання та переживання, у нього з'явилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків отриманого ушкодження та тяжкого стану здоров'я. У нього критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. При цьому слід зважати на тривалість та глибину моральних та фізичних страждань, на безліч негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання каліцтва, а також на незворотність значного погіршення стану здоров'я.

З огляду на ці обставини позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду з підстав, передбачених законодавством, оскільки він не забезпечив безпечних і нешкідливих умов праці. Заподіяну позивачу моральну шкоду він оцінює у 200 000 грн.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

В судове засідання представник відповідача ПрАТ ШУ «Покровське» не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву, згідно якому позовні вимоги визнав частково з розрахунку 500 грн. за один відсоток втрати професійної працездатності.

З'ясувавши обставини у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем ПрАТ «ШУ «Покровське» з 08.11.2004 року по 26.12.2011 року, працював на посаді машиніста підземних установок 2 розряду з повним робочим днем в шахті, учнем гірничого робітника очисного вибою з повним робочим днем в шахті четвертого та п'ятого розрядів.

Був звільнений на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров'я, що підтверджується доданою до заяви копією трудової книжки (а.с. 16-18).

21.08.2011 року позивача було травмовано на підприємстві під час виконання трудових обов'язків, а саме коли тяговий ланцюг почав рух, його обидві ноги затягнуло під перекриття кінцевої станції.. Після отримання першої медичної допомоги його було доставлено до лікарні.

Внаслідок нещасного випадку йому було спричинено важку полі травму, травматичний шок 3 ст., в/перелом в/3-с/3 і н/3 правої стегнової кістки зі зміщенням, пошкодженням стегнової артерії, ішемію ноги 3 ст., обширну скальповану рану с/3 0 н/3 правового стегна, правого колінного суглобу, в/3-с/3 правої гомілки з розчавленням фасції м'язів по внутрішній поверхні стегна, капсульно-зв'язуючого апарату правого колінного суглобу, проникаюча в порожнечу суглобу, відшарування шкіряних лоскотів по внутрішній поверхні с/3 правого стегна, закритий внутрішньо суглобовий перелом внутрішньої щиколотки лівої в/гомілкової кості з незначним зміщенням.

В зв'язку з отриманими травмами він тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, був неодноразово прооперований, йому була проведена ампутація правого стегна, під час лікування відбулося ускладнення, рана нагноїлася. Крім того йому була проведена операція з видалення гвинта внутрішньої щиколотки лівої в/гомілкової кістки. Після чого він проходив лікування амбулаторно.

За даним фактом 21.08.2011 року був складений акт по формі Н-5 про розслідування нещасного випадку, відповідно до якого нещасний випадок був взятий на облік, як пов'язаний з виробництвом, також був складений Акт № 36 від 09.09.2011 року по формі Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (а.с. 19-34).

23.12.2011 року він був вперше оглянутий на МСЕК, йому була встановлена 2 група інвалідності за трудовим каліцтвом та 80% втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом (а.с. 35-37)..

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Законом України "Про охорону праці", а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування.

Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

Судом встановлено, що тяжкі та шкідливі умови праці призвели до травмування позивача. Висновком МСЕК від 23.12.2011 року позивачу вперше було встановлено 80% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності за наслідками трудового каліцтва (а.с. 35-37).

В зв'язку цим 03.12.2018 року позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про відшкодування моральної шкоди. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обов'язку Фонду відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець, згідно з правилами статті 237-1 КЗпП України.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що в зв'язку з травмою на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив згідно висновку МСЕК 80% працездатності, визнаний інвалідом другої групи безстроково.

Лікування за наслідками травми, отриманої під час виконання трудових обов'язків, він продовжує і зараз. Внаслідок отриманої травми був вимушений звільнитися з шахти, хоча ще міг би працювати та виконувати ту саму роботу, як до травмування, оскільки на момент травмування йому було всього 27 років. Все це разом вплинуло на його образ життя, на сімейний бюджет, оскільки для лікування необхідні чималі кошти. В результаті одержання травми він втратив нормальні життєві зв'язки і йому доводиться приймати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї родини, він не може реалізовувати в повній мірі свої повсякденні заняття, звички та бажання.

Догляд за ним майже постійно здійснювала дружина, саме на її плечі ліг тягар вирішення побутових проблем. Він не в повній мірі може реалізувати себе як батько. На даний момент його дохід суттєво знизився, та ще і чималі кошти йдуть на лікування та відновлення після отриманої травми. Вищевикладені обставини негативно відбиваються на його душевному стані. Він відчуває душевні страждання та переживання, у нього з'явилося почуття тривоги перед майбутнім, особливо з урахуванням незворотності наслідків отриманого ушкодження та тяжкого стану здоров'я. У нього критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. При цьому слід зважати на тривалість та глибину моральних та фізичних страждань, на безліч негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання каліцтва, а також на незворотність значного погіршення стану здоров'я.

Вищезазначене законодавство, а також роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов'язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров'я позивача, те, що професійна працездатність в зв'язку з травмою на виробництві згідно висновку МСЕК втрачена на 80 %, він визнаний інвалідом другої групи безстроково.

Виходячи з викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 60000 грн.

Згідно ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 237-1 КЗпП України, ст. 268 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 263-265ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», , на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 60000 (шістдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди в зв'язку з травмою на виробництві.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», , на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», , місцезнаходження: пл. Шибанкова, 1а, м. Покровськ, Донецька область, 85300.

Суддя: