ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1765/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 січня 2019 року, ухвалене у складі головуючого судді Єрмак Н.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Філії «Харківського ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів та усунення перешкод у користуванні банківським рахунком,

встановив:

23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Філії «Харківського ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів та усунення перешкод у користуванні банківським рахунком.

Позовна заява мотивована тим, що у липні 2010 року між ним та відповідачем був укладений договір карткового рахунку. На цій підставі йому був відкритий картковий рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк» та видана картка № НОМЕР_1 .

17 липня 2018 року, відповідачем надіслано на електрону адресу позивача повідомлення, що на картковий рахунок накладено обмеження до надання позивачем документів про джерела походження коштів і мети зняття готівки.На його неодноразові звернення та запитання щодо причин блокування карткового рахунку, чіткої та зрозумілої відповіді від працівників банку він не отримав.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив зобов`язати Харківське ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 банківським картковим рахунком НОМЕР_1 з використанням електронних платіжних засобів, на якому знаходяться грошові кошти шляхом розблокування рахунку (поновлення проведення зупинених фінансових операцій за даним рахунком).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, рішення незаконне, необґрунтоване.

Вказав, що до позовної заяви ОСОБА_1 надав всі необхідні документи в томі числі і довідку про відкриття рахунку. Справа розглядалася у спрощеному провадженні, позивач не мав можливості пояснити суду обставини та певні умови укладання договору на відкриття банківського рахунку з ПАТ КБ «Приватбанк» 12.07.2010 року. Однак докази на підтвердження своїх вимог та фактичні дані, з яких виходить, що рахунок НОМЕР_1 належить саме ОСОБА_1

Зазначив, що відповідачем належним чином не обґрунтовано правомірність блокування рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 , а представник банку не зазначив у своєму повідомленні від 17.07.2018 року відомостей та доказів про те, що кошти на його картковий рахунок надійшли злочинним шляхом, обмежившись лише повідомленням позивача про право банку на здійснення перевірки клієнта з посиланням на ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення», а також пропозицією надати документи, що підтверджують походження грошових коштів, які надійшли на рахунок. Посилання на вказаний закон в обґрунтування свого рішення щодо блокування рахунку є безпідставним.

Вказав, що відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», що кошти що надійшли та зараховані на рахунки клієнтів є власністю цих клієнтів, які з моменту такого зарахування мають повні та виключні. Згідно з вимогами Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення», яким передбачено умови, порядок та підстави здійснення фінансового моніторингу, тривалість зупинення (блокування) фінансової операції протиправно триває вже майже 7 місяців із передбачених законом максимальних 30 днів, а відповідачем ці строки порушені.

Посилається на правові позиції викладені у постанові Верховного суду у справі № 603/199/16-ц від 07.02.2018 року та постанову ВС по справі № 201/2565/16-ц від 27.05.2018 року щодо поновлення прав клієнтів за аналогічними випадками та відшкодування збитків, матеріальної та моральної шкоди, що завдані неправомірними діями банку.

У своєму відзиві представник Банку просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

При цьому вказав, що позивач безпідставно посилався у своїх доводах позову на Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки усі свої рахунки у Банку позивач відкрив не як фізична особа, а як фізична особа-приватний підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність. Надана позивачем копія заяви про відкриття банківського рахунку підписана ним, як приватною особою - підприємцем з прикладанням печатки підприємця, надані скрін-шоти трансакцій за корпоративними рахунками зроблені з програмного комплексу Приват -24 Бізнес . З наданих позивачем довідки вбачається, що йому як приватному підприємцю відкриті рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а в тексті повідомлення Банку зазначено про те, що зняття готівки з карт підприємства обмежено. Згідно Планів рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого Постановою Національного банку України від 17 червня 2004 року № 280, зареєстрованого в МЮ України 26.07.2004 за № 918/9517 (зі змінами) передбачено, що на рахунках типу 2600 обліковуються кошти на вимогу суб`єктів господарювання, а на рахунках типу 2605 - кошти на вимогу суб`єктів господарювання для здійснення операцій з використанням платіжних карток. З виписки по рахунку позивача № НОМЕР_1 , який належить приватному підприємству ОСОБА_1, за період з 11.07.2018р. по 01.09.2018р. було проведено велику кількість трансакцій по перерахування коштів на користь інших юридичних та фізичних осіб щодо користування рахунком. Позивач не надав доказів згідно вимог ст. 77 ЦПК України щодо існування обмежень користування рахунком № НОМЕР_1 , на який він посилається у своєму позові, а також - не надано доказів відкриття карткових рахунків як фізичною особою, не доведений факт належності позивачу рахунків про обмеження користування якими зазначено в наданих позивачем скрін-шотах (роздруківка з програмного комплексу Приват24 Бізнес ).

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам оскаржене рішення у повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів того, що картковий рахунок відкрито саме в ПАТ КБ «ПриватБанк», позивачем не надано копій угоди про відкриття карткового рахунку та умов його обслуговування.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що по справі виник цивільно-правовий спір, який було розглянуто за правилами цивільного судочинства.

Суд апеляційної інстанції вважає вказаний висновок помилковим, оскільки він не відповідає нормам цивільного процесуального права.

За правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

В той же час, п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно роз`яснень, що були надані судам у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних судів, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по друге, суб`єктивний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

На обґрунтування доводів скарги ОСОБА_1 надав до суду апеляційної інстанції довідку з Банку про відкриття рахунку за № 190121SU14561720 від 21.01.2019, з якого вбачається, що її видано клієнту ОСОБА_1 - приватному підприємцю, про те, що йому в АТ «Приватбанк» відкрито рахунок НОМЕР_1 (поточний) та НОМЕР_2 (картковий) (а.с. 39).Згідно Планів рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого Постановою Національного банку України від 17 червня 2004 року № 280, зареєстрованого в МЮ України 26.07.2004 за № 918/9517 (зі змінами) передбачено, що на рахунках типу 2600 обліковуються кошти на вимогу суб`єктів господарювання, а на рахунках типу 2605 - кошти на вимогу суб`єктів господарювання для здійснення операцій з використанням платіжних карток.

Як вбачається із доданої до апеляційної скарги копії заяви ОСОБА_1 про відкриття банківського рахунку підписана ним, як приватною особою - підприємцем з прикладанням печатки підприємця, а надані скрін-шоти трансакцій за корпоративними рахунками зроблені з програмного комплексу Приват -24 Бізнес (а.с. 47-49). Згідно вказаних скрін-шотів 22.01.2018 у відділенні Банку в м. Харкові, проспект Науки, 1 було відмовлено трансакції за корпоративними рахунками - у знятті готівкових коштів в сумі 1000 та 200 грн. з картки/ рахунку 51 * 146. Причина відмови - зняття готівки з карт підприємства обмежено (а.с. 48-49).

З наданої представником Банку виписки по рахунку № НОМЕР_1 , який належить приватному підприємству ОСОБА_1, за період з 11.07.2018р. по 01.09.2018р. було проведено велику кількість трансакцій по перерахування коштів на користь інших юридичних та фізичних осіб щодо користування рахунком, у тому числі у значних сумах 793403,10 грн., 500000 грн., 10000 грн., 845440 грн., 999000 грн., 169646,40 грн. (а.с. 72-74).

Під час розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні представник ОСОБА_1 визнала, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Зазначене дає підстави для висновку, що у даному випадку з огляду на підстави заявлених вимог та предмету позову, суб`єктний склад сторін, фізичної особи підприємця, який здійснював значні трансакції на своєму рахунку суб`єкта господарювання, у зв`язку з чим Банки до отримання від власника цього рахунку документів на підтвердження дійсної мети зняття готівкових коштів, обмежив розмір зняття готівки позивачу, як приватному підприємцю, - спір у даному випадку виник спір, пов`язаний із здійсненням господарської діяльності.

Тому, відповідно до наведених норм процесуального права цей спір підлягав розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства, як помилково вирішив суд першої інстанції.

За правилами ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на те, що оскаржуване рішення ухвалено із порушенням правил предметної юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, колегія суддів на підставі ч. 2 ст. 377 ЦПК України скасовує оскаржуване рішення із закриттям провадження по справі.

Керуючись ст.ст. п.1 ч.1 ст. 255, 268, 367, 368, п. 4 ч.1 ст.374, ч.2 ст.377, ст.ст. 381-384, 388-389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 січня 2019 року -скасувати.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 -закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що з таким позовом він може звернутися в порядку господарського судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 травня 2019 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді П.В.Кісь.

О.М.Хорошевський.