Справа № 183/7665/14
№ 6/183/107/19
У Х В А Л А

13 травня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Устименко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про примусове проникнення до володіння особи, стягувач - Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», боржник ОСОБА_1 ,

за участю приватного виконавця Сивокозова О.М.,

представника боржника ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

11 травня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М. звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області поданням, в якому просить надати йому дозвіл про примусове проникнення приватного виконавця та учасників виконавчого провадження № 59039033 від 07.05.2019 року для проведення виконавчих дій з метою опису нерухомого майна боржника до домоволодіння боржника, що розташоване на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та котеджу під літерою «Л» площею 66,60 кв.м.ю, що складає 1/50 частину бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою « АДРЕСА_1 . Автодороги С 041008.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О.В., яка мотивована тим, що суддя приймала рішення по його скарзі на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. Дії приватного виконавця оскаржувалися, в тому числі і з тих підстав, що останнім було незаконне проникнення на територію володіння боржника без відповідного рішення суду. У задоволенні скарги боржнику було відмовлено, боржником було подано апеляційну скаргу на зазначене рішення суду, тому представник боржника вважає, що суддя Сорока О.В. упереджено ставиться до його довірителя і фактично, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, висловила свою позицію до правовідносин, що виникли між сторонами з приводу необхідності отримання дозволу на примусове проникнення приватного виконавця до володіння боржника.

Приватний виконавець висловив думку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді, вважає, що таке клопотання свідчить про зловживання процесуальними правами сторони у справі, яка умисно затягує розгляд подання, яке повинно розглядатися без повідомлення учасників справи.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, розглянувши подану заяву, дійшов до наступного висновку.

Так, у відповідності п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, на яку заявник посилається, як на підставу відводу, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з п. 7 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід (п. 11 ч. 1 ст.253 ЦПК України).

Згідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, існування безсторонності повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В той же час, відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Так, заявляючи відвід судді Сорокі О.В., представник боржника посилається на упередженість судді, яка приймала рішення по його скарзі та фактично висловила свою думку з приводу правовідносин, що виникли між сторонами щодо проникнення приватного виконавця до житла боржника.

Між тим, суд не погоджується з такою позицією заявника та звертає увагу на те, що скарга була розглянута в рамках іншого виконавчого провадження.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що відвід є необґрунтованим і є підстави для вирішення питання про відвід судді суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, та визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зупинити провадження по справі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-40, п.7 ст. 252 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати необґрунтованим відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О.В., заявлений представником боржника ОСОБА_1 .

Зупинити провадження по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про примусове проникнення до володіння особи, стягувач - Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», боржник ОСОБА_1 .

Передати заяву представника боржника про відвід судді Сороки О.В. до канцелярії Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя О.В. Сорока.