Номер провадження: 22-ц/813/3943/19
Номер справи місцевого суду: 520/5765/17
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря- Ющак А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на рішення Київського районного суду м. Одеси у 21.12.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», третя особа без самостійних вимог Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними, визнання права на пільги і стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії відповідача щодо відмови визнати членами сім`ї позивача усіх осіб, що разом з ним проживають і зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , щодо розрахунку послуг з постачання теплової енергії до вказаної квартири та визнати відсутність у ОСОБА_1 заборгованості по сплаті послуг з теплопостачання в сумі 6164,3 грн. і послуг з постачання гарячої води в сумі 1415,4 грн.

В подальшому позивач неодноразово надавав заяви про уточнення позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги, викладені в заяві від 03.10.2018 року і просив суд ухвалити рішення про визнання дій відповідача протиправними щодо нарахування вартості послуг з теплопостачання без врахування пільг позивача - інваліда війни 2 групи, наукового працівника, та членів його сім`ї - неповнолітніх дітей і непрацездатного батька; про визнання права позивача та членів його сім`ї на пільги, визначені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність»; про відсутність у позивача заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання в розмірі 8605,24 грн. станом на 01.06.2018 року і про стягнення з КП «Теплопостачання міста Одеси» на користь ОСОБА_1 8605,24 грн.

У запереченнях на позовну заяву КП «Теплопостачання міста Одеси» просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що вони не є органом, в повноваження якого входить надання пільг абонентам. Усі відомості по пільгам отримують виключно від УСЗН, а тому вони є неналежними відповідачами.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси у 21.12.2018 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», третя особа без самостійних вимог Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними, визнання права на пільги і стягнення грошових коштів задоволено частково. Визнано дії Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» щодо нарахування плати ОСОБА_1 за надані послуги з теплопостачання без урахування пільг неправомірними. Стягнуто з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) 8605 грн. 24 коп.

18.01.2019 року КП «Теплопостачання міста Одеси», подали апеляційну скаргу в якій просили суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси 21.12.2018 року та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Заявник в апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є необгрунтованим, незаконним через неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи та таким, яке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема заявник зазначає, що позивач 07.06.2018 року сплатив 8 605,24 грн.; вони не наділені повноваженнями змінювати у ЄДАРП кількість пільговиків та розмір пільги з урахуванням членів його сім`ї, а саме повнолітнього сина ОСОБА_2 та батька дружини ОСОБА_3 , а надана пільга не буде їм компенсована. Позов пред`явлено з урахуванням інтересів померлого ОСОБА_3 , який не належав до кола членів сім`ї пільговика.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити рішення Київського районного суду м. Одеси 21.12.2018 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на ті ж обставини, що зазначив в позовній заяві.

В поясненнях на відзив третьої особи (Департаменту праці та соціальної політики) посилаються на те, що батько дружини ОСОБА_1 ОСОБА_3 та з досягненням повноліття і його син ОСОБА_2 не підпадають під перелік членів сімї, згідно ч.5 ст. 51 Бюджетного кодексу України.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що позивач з 1998 року є інвалідом війни ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Відповідно до ст.8 закону «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_1 та членам його сім`ї квартира АДРЕСА_1 квартира належить на праві спільної часткової власності.

ОСОБА_1 є ветераном військової служби - посвідчення НОМЕР_2 від 22.05.2003 року і має право на пільги, встановленими ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2 та є споживачем комунальних послуг, що надаються йому і членам його сім`ї як мешканцям зазначеної квартири і будинку. Багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_3 відноситься до громадського житлового фонду. Теплопостачання зазначеного багатоквартирного житлового будинку виконується КП «Теплопостачання міста Одеси» централізованим і плановим порядком. Оплату наданих послуг з теплопостачання споживач повинен вносити на рахунок КП «Теплопостачання міста Одеси». ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи - посвідчення серії НОМЕР_3 , видане 22.04.2009 Управлінням соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Київському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як інвалід війни, ветеран військової служби, пенсіонер Міністерства оборони. ОСОБА_1 є науковим працівником, має науковий ступінь кандидата наук. Сім`я позивача у період з 22.05.2013 року по 01.05.2017 року складалась з дружини ОСОБА_4 - інваліда 2-ї групи, сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тестя ОСОБА_5 - інваліда 1 групи.

Син позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Одеському обласному базовому медичному училищі на денному відділенні бюджетної форми навчання (а.с.57-58) і перебуває на утриманні батьків.

В червні 2018 року КП «Теплопостачання» не видавало ОСОБА_1 довідку про відсутність у нього заборгованості по сплаті послуг з теплопостачання і з постачання гарячої води (до квітня 2014 року) в зв`язку з заборгованістю 8605,24 грн., що складає борг за вказані послуги за період з 01.11.2006 року по 31.05.2018 року у звЯзку з чим позивачем її сплачено.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду І інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги щодо визнання дій КП «Теплопостачання», щодо нарахування плати ОСОБА_1 за послуги теплопостачання без урахування пільг неправомірними районний суд виходив з того, що ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ групи з 1998 року та в силу ст.. 13 ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на нього та членів його сім`ї розповсюджується право на пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо.

Стягуючи з КП «Теплопостачання» на користь ОСОБА_1 8605 грн. 24 коп. районний суд виходив з безпідставності набуття цієї суми КП «Теплопостачання».

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать:

-дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років);

-неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки;

-особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

Конституційний суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999 року зазначив « до членів сім`ї, що перебувають па утриманні військовослужбовця відносять осіб, що перебувають на повному утриманні військовослужбовця або одержують від нього допомогу, яка є для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний дохід яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості».

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денному відділенні навчального закладу, перебуває на утриманні батьків, а тому судова колегія погоджується з судженням суду першої інстанції, що він є членом сім`ї позивача.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з того, що опалювальна площа квартири АДРЕСА_1 становить 77,1 кв.м. позивач користується 100% пільгою послуг теплопостачання та, з врахуванням кількості непрацездатних членів сім`ї, судова колегія погоджується з висновком районного суду, що на зазначену площу розповсюджуються пільги.

Виходячи з вищезазначеного, судова колегія вважає, що районний суд дійшов правильного висновку, що в силу ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 та члени його сім`ї, а тому нараховані та отримані

8 605,24 грн. боргу є безпідставними та підлягають поверненню.

Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, п.4 ч. 1 ст. 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, судова колегія ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» - залишити без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси у 21.12.2018 року - без змін. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27.05.2019 року.

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: С.М.Сегеда

Т.В.Цюра