Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 761/21508/13-ц

провадження № 61-4192св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду, у складі судді Сліпченка О. І., від 30 січня 2019 року.

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2013 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просило стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по кредитному договору № 06/2342к-07 від 08 червня 2007 року у сумі 2 010 927, 00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва, у складі судді Фролової І. В., від 15 листопада 2013 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору № 06/2342к-07 від 08 червня 2007 року у сумі 2 010 927, 00 грн, що складається з: простроченої заборгованості по кредиту - 291 639, 79 грн; заборгованості по кредиту - 885 361, 79 грн; заборгованості по відсотках - 699 469, 19 грн; пені - 134 456, 93 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва, у складі судді Фролової І. В., від 23 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року залишено без задоволення.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року увідкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що наведені заявником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року є неповажними, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з підстав, визначених статями 357, 358 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом необґрунтовано відмовлено у відкриті апеляційного провадження. Судом не враховано доводи заявника щодо поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішення районного суду від 15 листопада 2013 року. Заявник посилається на те, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження є безвідповідальна поведінка працівників районного суду, що призвела до затримки видачі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2012 року у справі № 2-5269/11, зміст якого підтверджує порушення районним судом норм процесуального права при ухвалені заочного рішення від 15 листопада 2013 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 травня 2019 року справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, призначено до судового розгляду.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору № 06/2342к-07 від 08 червня 2007 року у сумі 2 010 927, 00 грн, що складається з: простроченої заборгованості по кредиту - 291 639, 79 грн; заборгованості по кредиту - 885 361, 79 грн; заборгованості по відсотках - 699 469, 19 грн; пені - 134 456, 93 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду Київської області від 23 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаним рішенням районного суду від 15 листопада 2013 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав копію ухвали Шевченківського районного суду міста Києва про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення 30 листопада 2018 року (а. с. 155).

Апеляційний суд виходив із того, що враховуючи дату отримання вказаної ухвали, кінцевим строком для оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року є 10 грудня 2018 року (30 листопада 2018 року + 10 календарних днів на апеляційне оскарження рішення суду).

Суд апеляційної інстанції встановив, що подавши апеляційну скаргу 26 грудня 2018 року, заявник не порушив питання про поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення і не зазначив поважних причин пропуску такого строку, у зв`язку із чим ухвалою Київського апеляційного суду від 18 січня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення.

29 січня 2019 року ОСОБА_1 подав клопотання, в якому як на підставу для поновлення строку послався на те, що йому необхідний був час для оцінки підстав для подання апеляційної скарги та доказів у справі. Зазначив, що він витратив значний період часу для отримання та ознайомлення з рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 лютого 2012 року, яким на його думку вже було вирішено спір між сторонами у справі.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , апеляційний суд, із урахуванням положень частини четвертої статті 357 ЦПК України, виходив із того, що заявником не зазначено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року. Отримавши 30 листопада 2018 року копію ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заявник звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою 26 грудня 2018 року, пропустивши визначений статтею 294 ЦПК України 2004 року строк на оскарження заочного рішення.

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає.

У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Пунктом 13 Перехідних положень ЦПК Україниу редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» визначено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною першою статті 294 ЦПК України 2004 року було передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до частини першої статті 352 чинного ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Частиною четвертою статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року, на яке ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, ухвалено до 15 грудня 2017 року (набрання чинності ЦПК України) Відповідач оскаржив вказане заочне рішення в апеляційному порядку після постановлення ухвали Шевченківського районного суду Київської області від 23 листопада 2018 року, якою заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року було залишено без задоволення.

Процесуальне право на звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на заочне рішення від 15 листопада 2013 року виникло у заявника після постановлення ухвали про його перегляд, і строк на апеляційне оскарження почав відраховуватись з моменту постановлення зазначеної ухвали (постановлена за чинним ЦПК України).

З урахуванням наведеного, строк на подання апеляційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року визначається частиною першою статті 354 ЦПК України.

Враховуючи дату отримання ухвали Шевченківського районного суду Київської області від 23 листопада 2018 року - 30 листопада 2018 року, кінцевим строком на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року є 31 грудня 2018 року, оскільки 30 грудня 2018 року був вихідним днем (30 листопада 2018 року + 30 календарних днів на апеляційне оскарження рішення суду).

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд неправильно застосував положення частини першою статті 294 ЦПК України 2004 року, при цьому не врахував положення частини третьої статті 3, частини першої статті 354 ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

З урахуванням наведеного, висновок суду апеляційної інстанції про те, що подавши 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2013 року, ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження не відповідає наведеним вище процесуальним нормам.

Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали чи постанови, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З урахуванням наведеного, оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді О. В. Білоконь Б. І. Гулько

Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта