Справа № 576/565/19
Провадження № 2/576/240/19
07 травня 2019 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області
суддяУсенко Л.М.
секретар судового засіданняУкраїнська О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 576/565/19
провизнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням
учасники справи та представники:не з`явились
19 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що їй на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстровані відповідачі - її онука та племінник, які не мешкають там з 2005 року. Вказана обставина перешкоджає позивачу реалізувати своє право на продаж будинку.
Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2019 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву та заяви із запереченням щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 28).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності не скористалися та не повідомили суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подавали.
Згідно ч. 4 ст. 233 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Безпосередньо дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28 липня 1989 року є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Право власності також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 23.04.2019 року (а.с. 30).
У вказаному будинку зареєстровані відповідачі, про що свідчать відповіді Білокопитівської сільської ради від 28.03.19р. № 02-16/196 та № 02-16/195, які надані на запит суду (а.с. 75, 76).
Із довідки виконкому Білокопитівської сільської ради від 26.02.19р. № 134 вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані з 21.01.2005 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на території сільської ради не проживають (а.с. 5).
Із комісійного акту обстеження проживання від 18.04.19 р. (а.с. 31) вбачається, що відповідачі з лютого 2005 року на території сільської ради не проживають, особисті речі в будинку відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або права та інтересу.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
У ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР вказано, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні норми визначені у ст. 405 ЦК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне з ним господарство.
Отже, користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Надані стороною позивача докази узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності, у своїй сукупності достатні для висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин, виходячи з чого їх належить визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою.
За таких обставин позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатила при поданні позовної заяви в сумі 768,40 грн. порівну по 384,20 грн. (а.с. 1).
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_3 .
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 08 травня 2019 року.
Суддя Л.М. Усенко