Справа № 523/1049/17
Провадження №2/523/1025/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Круглікова О.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні , в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі , справу за позовом - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_1 ») ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_4 , ( АДРЕСА_1 , (реєстрація : АДРЕСА_2 )третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, (65117, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 106) про усунення перешкод у користуванні житловою площею шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, зняття з реєстраційного обліку та виселення за адресою : АДРЕСА_3 ;

зустрічним позовом: ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_1 ») ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ) третя особа на стороні позивача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_4 , ( АДРЕСА_1 , (реєстрація : АДРЕСА_2 )) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, (65117, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 106) про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні майном ;

за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (65117, м. Одеса, пр. Добровольського, 106) про зобов`язання відновити підключення до системи індивідуального опалення (АГВ) ;

за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (65117, м. Одеса, пр. Добровольського, 106) про зобов`язання відновити водопостачання .

в судовому засіданні по суті позовних вимог , брали участь представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ситнік В.О., представник відповідачів адвокат Нестеренко О.М., відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2002 р.н. Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР не з,явився,

Установив:

Позивач ОСОБА_1 в січні 2017 року звернулась з первісним позовом (т.1 а.с. 1-4), та після неодноразових уточнень в грудні 2018 року змінила позовну заяву та просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_5 , зняти зазначених осіб з реєстраційного обліку та виселити їх. (т.2 а.с. 236-238).

ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах доньки ОСОБА_5 , звернулась до суду із зустрічним позовом 05 квітня 2017 року та просила зобов`язати позивача за первісним позовом не чинити їм та ОСОБА_4 перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_5 . (а.с. 83-87).

Окрім того, об`єднані в одну справу також цивільні справи за № 523/13574/18 та №13080/18, де ОСОБА_2 , котра діяла в своїх інтересах та інтересах доньки ОСОБА_5 , заяви позовні вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 відновити позивачам водопостачання та підключення до системи індивідуального опалення (АГВ) на другому поверсі житлового будинку АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_5 . (а.с. 117-121, 161-165).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 11 листопада 1994 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу 29/50 частин житлового будинку АДРЕСА_6 .

За умовами договору купівлі - продажу від 11 листопада 1994 року, 29/50 частин цього житлового будинку, продавцем ( ОСОБА_6 ) на користь покупця ( ОСОБА_1 ) було відчужено: із літ. "А1" - житлове: 2-1 коридор, 2 - 2 туалет, 2-3 ванна, 2-4 житлова, 2-5 житлова, 2-6 кухня, 2-7 коридор, 2-8 житлова, 2-9 житлова, 2-10 веранда, всього 75,2 кв.м. житлової площі.

15 грудня 2001 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб, внаслідок якого в квітні ІНФОРМАЦІЯ_1 року у подружжя ОСОБА_9 народилася донька ОСОБА_10 , яка проживає постійно разом з батьками та бабусею ( ОСОБА_1 ) в 29/50 частини цього будинку як член сім`ї.

Як зазначила позивачка, в 2012 році помер її син ОСОБА_8 .

Згодом, в 2016 році відповідачка ОСОБА_2 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_4 .

Оскільки відповідачі не є членами родини ОСОБА_1 , тому вона звернулась із зазначеним позовом та просила його задовольнити з обґрунтувань, що викладені в зміненій позовній заяві.

Позивачка за зустрічним позовом, котра діє в інтересах доньки ОСОБА_5 , в зустрічному позові посилалась на те, що вона разом з донькою є членом родини позивача, , оскільки ОСОБА_3 є онучкою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є невісткою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є невісткою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 є чоловіком ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_3 , також вони пов`язані між собою особистими немайновими та майновими правами й обов`язками, які випливають із шлюбу, споріднення, спільного проживання та пов`язаного спільного побуту.

Окрім того, об`єднані справи ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 створює їй та її доньці ОСОБА_5 , чоловіку перешкоди в проживанні , а саме обмеження у доступі до холодного водопостачання, підключення до системи індивідуального опалення (АГВ), на другому поверсі житлового будинку АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_5 , чим порушує норми сімейного кодексу та Житлового кодексу УРСР.

23 січня 2017 р. подана позовна заява від імені ОСОБА_1 ,янівни, підписана її представником ОСОБА_11 за довіреністю від 26 листопада 2016 року по 26 листопада 2019 р.(л.с.13 т.1).

02 лютого 2017 р. надійшли до суду відповіді з Відділу АДР ГУ ДМС України в Одеській області, згідно яких : ОСОБА_2 і ОСОБА_12 знятими з реєстрації або зареєстрованою в м.Одесі та області не значиться, ОСОБА_4 зареєстрований з 21.01.1998 р. м. АДРЕСА_2 , л.с.16-18 т.1 .

02 лютого 2017 року провадження по справі відкрито ухвалою суду л.с.19 т.1.

07 лютого 2017 року повторно надійшли довідки від Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області л.с.44-46, згідно якої : ОСОБА_4 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстрованими або знятими з реєстрації в м.Одесі та Одеській області не значаться.

05 квітня 2017р. подано зустрічний позов від імені ОСОБА_2 її представником за довіреністю ОСОБА_13 .

05 травня 2017р. ухвалою райсуду прийнято зустрічну позовну заяву л.с.90 т.1.Розгляд справи продовжено в першій інстанції.

04 грудня 2018р. подано уточнений позов представником позивача , підписаним позивачем ОСОБА_1 л.с.106 т.2, адвокатом Биковою О.В. за ордером і угодою (л.с.79 і 110 т.2).

Уточнений позов ОСОБА_1 від 04.12.2018р. прийнято до розгляду ухвалою суду від 06 грудня 2018р. (т.2 л.с.112)

06 грудня 2018 р. ухвалою суду об`єднано справу за №523/13080/18 з даною справою за №523/1049/17 , за клопотанням представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_11 (т.2 л. с. 195).

06 грудня 2018 р. ухвалою суду об`єднано справу за №523/13574/18 з даною справою за №523/1049/17 , за клопотанням представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_11 (т.2 л.с.152-153).

21 грудня 2018 р. адвокат Бикова О.В. повідомила суд про розірвання договору про надання правової допомоги від 04.12.2018р. з представництва інтересів ОСОБА_1 (т.2 л.с.221).

27 грудня 2018 року позивачем ОСОБА_1 подано змінену позовну заяву, підписану позивачкою і її представником за довіреністю Сердюк ОСОБА_14 (т.2 л.с.235-238), ухвалою суду від 29 грудня 2018р. змінений позов прийнято до провадження (т.2 л.с.247). Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. (а.с. 68).

Ухвалою суду від 06 травня 2019 року підготовче засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті позову.

В судовому засіданні інтереси позивачки ОСОБА_1 представляв адвокат Ситнік В.О., який повідомив суд що через похилий вік і плохе самопочуття, позивачка ОСОБА_1 безпосередньо не може прийняти участь в розгляді даної справи, документів про це не представлено суду , окрім довідки від 20.12.2018р. (л.с.234т2) та пенсійного посвідчення з зазначенням Другої групи інвалідності довічно (л.с.12 т.1).

В судовому засіданні адвокат Ситнік В.О. повністю підтримав позов ОСОБА_1 , з підстав вказаних в ньому та заперечував проти позовів ОСОБА_2 , просив в відмовити в задоволенні позовів ОСОБА_2 .

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , їх представник адвокат Нестеренко О.М., повністю заперечували проти позову ОСОБА_1 , просив відмовити в задоволенні, а зустріч ний і об`єднанні позови підтримали та просили задовольнити.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , зустрічного позову ОСОБА_2 , відмовити у задоволенні, об`єднаний позов ОСОБА_2 про зобов`язання відновити підключення до системи індивідуального опалення (АГВ) залишити без задоволення, об`єднаний позов ОСОБА_2 про зобов`язання відновити водопостачання на другом поверсі житлового будинку АДРЕСА_7 задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 листопада 1994 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу 29/50 частин житлового будинку АДРЕСА_6 . (а.с. 7,8).

За умовами договору купівлі - продажу від 11 листопада 1994 року, 29/50 частин цього житлового будинку, продавцем ( ОСОБА_6 ) на користь покупця ( ОСОБА_1 ) було відчужено: із літ. "А1" - житлове: 2-1 коридор, 2 - 2 туалет, 2-3 ванна, 2-4 житлова, 2-5 житлова, 2-6 кухня, 2-7 коридор, 2-8 житлова, 2-9 житлова, 2-10 веранда, всього 75,2 кв.м. житлової площі.

Житловий будинок зареєстрований в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації під реєстром №24610 на стор.4, книга №241. (а.с. 8).

15 грудня 2001 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб, внаслідок якого в квітні ІНФОРМАЦІЯ_1 року у подружжя Сорокіних народилася донька ОСОБА_10 (т.2, а.с. 123), яка проживає постійно разом з батьками та бабусею ( ОСОБА_1 ) в 29/50 частини цього будинку як член сім`ї. (а.с. 9-11).

Відповідно Акту філії ТОВ «Інфоксводоканал» від 11 вересня 2017 року за №3252, встановлено, що ОСОБА_1 перекрила водопостачання другого поверху житлового будинку АДРЕСА_7 та відновлювати водопостачання не буде (по особистим поняттям) Окрім того в зазначеному акті зазначено, що ОСОБА_2 здійснює оплату водопостачання. (а.с. 168).

Окрім того, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 здійснювала сплату рахунків за житлово-комунальні послуги, електропостачання і водовідведення за період з 01 січня 2015 року по 25 квітня 2017 року. (а.с. 108-114).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст.317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частина 1 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідачка заважає позивачці вільно користуватись належною їй на праві приватної власності квартирою та в добровільному порядку виселятись не збирається.

Згідно ч.ч. 2-3 ст. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно з нормами ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку проте, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до статті 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Так, статтею 116 ЖК України передбачено, що, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

За змістом положень ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Судом встановлено, що відповідачі постійно проживають на другому поверсі житлового будинку АДРЕСА_8 19 АДРЕСА_9 ( АДРЕСА_10 якого належить на праві власності позивачу, у встановленому законом порядку вселились туди як член сім`ї, набули право користування житловим приміщенням та зареєстрував своє місце проживання у ньому. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Так, відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Позивачем ОСОБА_1 не надано доказів, які б свідчили про наявність будь-яких перешкод у володінні та користуванні будинком, які б могли бути підставою для виселення відповідачів зі спірного нерухомого майна, оскільки виселення колишніх членів сім`ї у зв`язку з припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє останніх права користуватися займаним приміщенням та не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за недоведеністю.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_2 також не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, тому також не підлягає до задоволення.

Щодо об`єднаного позову ОСОБА_2 про зобов`язання відновити водопостачання на другому поверсі житлового будинку АДРЕСА_7 , суд задовольняє позовні вимоги частково, оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 дійсно перекрила вентиль водопостачання ОСОБА_2 , тому її порушене право підлягає відновленню

Щодо об`єднаного позову про зобов`язання ОСОБА_1 відновити підключення до системи індивідуального опалення (АГВ) на другому поверсі житлового будинку АДРЕСА_7 суд його залишає без задоволення, оскільки позивачем ОСОБА_2 не надано доказів того, що ОСОБА_1 дійсно відключила доступ до системи індивідуального опалення (АГВ).

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_1 ») ОСОБА_4 , (реєстрація : АДРЕСА_2 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, (65117, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 106) про усунення перешкод у користуванні житловою площею шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, зняття з реєстраційного обліку та виселення за адресою : АДРЕСА_3 » - залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ) третя особа на стороні позивача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_4 , (реєстрація : АДРЕСА_2 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, (65117, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 106) про зобов`язання не чинити перешкод у користуванні займаним приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_7 та господарськими спорудами - залишити без задоволення.

Позов (об,єднаний) ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (65117, м. Одеса, пр. Добровольського, 106) про зобов`язання відновити підключення до системи індивідуального опалення (АГВ) на другому поверсі житлового будинку АДРЕСА_7 залишити без задоволення.

Позов (об,єднаний) ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (65117, м. Одеса, пр. Добровольського, 106) про зобов`язання відновити водопостачання на другом поверсі житлового будинку АДРЕСА_7 задовольнити частково.

Зобов,язати ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН № НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в інтересах неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ) , відновити водопостачання на другом поверсі житлового будинку АДРЕСА_7 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ІПН № НОМЕР_1 , особа з інвалідністю Другої групи, судовий збір на користь ОСОБА_2 , ІПН № НОМЕР_3 , судовий збір в сумі 704, 80 грн. за рахунок державного бюджету.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Складання повного рішення (постанови) суду відбувається згідно до ч.6ст259 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2019 року.

Суддя