Справа № 466/1384/18 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/570/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника відповідача - ОСОБА_2., представника позивача - Джуса Б.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 25 червня 2018 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2018 року Львівське міське комунальне підприємство (далі- ЛМКП) «Львівтеплоенерго» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року в розмірі 19305 грн. 94 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що виконавцем послуг з централізованого постачання теплової енергії до квартири відповідача у спірний період було ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Відповідач надані житлово-комунальні послуги не оплачував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яку відповідач в добровільному порядку не бажає погашати.

Зазначав, що перед зверненням до суду з вказаним позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу, але ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 26.09.2017 року виданий судовий наказ від 06.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 19305 грн. 94 коп. та 800 грн. судового збору за заявою боржника було скасовано.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 25.06.2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 у користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 19305 грн. 94 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що договірні відносини між сторонами виникли тільки після підписання договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води від 24.01.2018 року, а тому правових підстав для стягнення заборгованості по оплаті вказаних послуг за спірний період немає.

Апелянт зазначає, що суд не дав належної правової оцінки доказам, які підтверджують, що він не отримував послуг з централізованого опалення, оскільки не проживав у квартирі.

Крім того, звертає увагу, що за його розрахунком оплати за послугу з централізованого опалення, у нього відсутня заборгованість у спірному періоді.

Вважає, що розрахунок, який надав позивач, є невірним, оскільки суперечить нормативним актам, які суд повинен був застосувати до спірних правовідносин.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.8,9).

Постачання теплової енергії до квартири відповідача здійснюється централізовано, виконавцем вказаного виду житлово-комунальних послуг є ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Будинок обладнаний загальним будинковим приладом обліку теплової енергії.

Квартира відповідача обладнана індивідуальним приладом обліку теплової енергії, термін проходження чергової метрологічної повірки якого був визначений до 21.10.2016 року (а.с.15, 16).

Оскільки індивідуальний прилад обліку теплової енергії у квартирі відповідача після закінчення вказаного вище терміну дії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не пройшов чергової метрологічної повірки, тому у період з жовтня по грудень 2016 року нарахування вартості за вказаний вид житлово-комунальних послуг здійснювалось позивачем відповідно до показів загального будинкового приладу обліку теплової енергії (а.с.11).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за послуги з централізованого опалення (а.с.10), за відповідачем облікується заборгованість за період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року в розмірі 19305 грн. 94 коп.

За заявою позивача від 23.01.2017 року Шевченківським районним судом м.Львова 06.02.2017 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 19305 грн. 94 коп. та 800 грн. судового збору, який скасовано ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 26.09.2017 року за заявою боржника (а.с.7).

У відповідності до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти, заподіяння матеріальної та моральної шкоди тощо, а також вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Спеціальними нормативно-правовими актами, які регулюють правовідносини щодо надання вказаного виду житлово-комунальних послуг, є, зокрема, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року (в редакції зі змінами, внесеними постановою КМУ №1037 від 30.10.2015 року, яка була чинна у спірний період).

Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Статтею 20 цього Закону передбачено, що споживач має прав о одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг і несе обов 'язок по оплаті житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п.3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, в редакції зі змінами, внесеними постановою КМУ №1037 від 30.10.2015 року, яка була чинною у спірний період (далі-Правил), послуги з централізованого опалення надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями, виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами (п.5 Правил).

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (п.20 Правил).

У разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання (п.21 Правил).

Роботи з установлення засобів обліку теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік (п.9 Правил).

У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку (п.12 Правил).

Показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів.

Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця (п.14 Правил).

Засоби обліку теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка проводиться у строк, що не перевищує одного місяця (п.15 Правил).

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (п.18 Правил).

Таким чином, відсутність між сторонами договору про надання вказаного виду послуг не звільняє відповідача від обов`язку оплатити за надані йому послуги, оскільки такий обов`язок у нього виникає в силу закону, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення є законними.

Згідно наданих ЛМКП «Львівтеплоенерго»апеляційному суду письмових пояснень до розрахунку заборгованості відповідача по оплаті послуг з централізованого опалення (а.с.159-163), позивач визнав, що заборгованість за період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року становить 16830 грн. 34 коп. з урахуванням сплачених відповідачем у грудні 2017 року коштів у сумі 2900 грн. 69 коп.

На цю обставину покликався відповідач у своєму відзиві на позовну заяву з підтвердженням здійснення ним оплати заборгованості за спірний період квитанціями на загальну суму 2900 грн. 69 коп. (а.с.29-41).

Таким чином, оскаржуване рішення суду необхідно змінити в частині визначення розміру заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення, яка підлягає стягненню з відповідача у користь позивача за період з 01.05.2016 року по 31.12.2016 року, зменшивши його до 16830 грн. 34 коп.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача (87%), рішення необхідно змінити і в частині визначення розміру судового збору, який підлягає стягненню з відповідача у користь позивача за подання позовної заяви, зменшивши його до 1532 грн. 94 коп., що є пропорційним до задоволених вимог.

В решті, підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції немає, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги, за наслідками розгляду якої позовні вимоги позивача задоволено частково, з позивача на користь відповідача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог за апеляційною скаргою (13% від ціни позову), в розмірі 343 грн. 59 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1,4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 25 червня 2018 року змінити в частині визначення розміру заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 у користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», зменшивши його до 16830 гривень 34 копійок, та в частині визначення розміру судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 у користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», зменшивши його до 1532 гривень 94 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (м.Львів, вул.Д.Апостола,1, ) у користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 343 гривень 59 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 26 квітня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.