Справа № 191/5117/18
Провадження № 2/191/1474/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

при секретарі Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку, який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку, який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя обґрунтовуючи його тим, що 15 вересня 1984 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації складено відповідний актовий запис № 215 у Синельниківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції у Дніпропетровській області.

Спільне життя між ними не склалося. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин.

На підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ № 228886 від 25 листопада 2016 року Синельниківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровської області шлюб між ними розірваний.

В період шлюбу, в 2004 року за спільні кошти, нею та відповідачем ОСОБА_2 був збудований будинок та на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 367113 від 02.11.2004 року, виданого міським головою Синельниківської міської ради, ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 8 по вул. Індустріальна, м.Синельникове, Дніпропетровської області з господарськими побудовами.

02 листопада 2004 року Комунальне підприємство Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвало за ОСОБА_2 право власності 1/1 частки житлового будинку № 8 по вул. Індустріальна, м.Синельникове, Дніпропетровської області.

Житловий будинок з надвірними будівлями № 8 по вул. Індустріальній м.Синельникове Дніпропетровської області є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто її, ОСОБА_1 власністю та власністю мого чоловіка - ОСОБА_2. Згідно довідки КП «Синельниківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 1679 від 26.12.2018 року та свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 02.11.2004 року виданого на підставі рішення виконкому Синельниківської міської ради від 20.10.2004 року за № 239, житловий будинок зареєстровано за відповідачем.

Таким чином, вище вказаний житловий будинок був придбаний відповідачем під час перебування його в шлюбі з нею, а тому вказане майно є їх спільною сумісною власністю, внаслідок чого кожен із подружжя має рівні права щодо володіння, користування та розпорядження цим майном.

При таких обставинах, житловий будинок, що знаходяться в м.Синельникове, вул. Індустріальна, №8, належить на праві спільної сумісної власності мені та Відповідачеві, частки яких у праві спільної сумісної власності є рівними, тобто по 1/2 частині в праві власності на житловий будинок.

Однак, вона та відповідач, як співвласники житлового будинку, не можуть досягнути згоди щодо поділу цього майна, для реєстрації 1/2 частини кожному.

Просить здійснити поділ спільного майна подружжя, яке є обєктом спільної сумісної власності, визнавши за ОСОБА_1 право особистої власності на 1/2 частину житлового будинку № 8 по вул. Індустріальна м.Синельникове Дніпропетровської області, зареєстрованого 02 листопада 2004 року за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 367113.

Позивач до початку відкритого судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити..

Відповідач до початку відкритого судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує..

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечувалось сторонами, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ № 343582 від 15 вересня 1984 року. Шлюб між сторонами розірвано 25 листопада 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-КИ № 228886 від 25 листопада 2016 року.

Відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 367113 від 02 листопада 2004 року ОСОБА_2 на праві приватної власності з часткою 1/1 належить будинок, розташований за адресою: м.Синельникове, вул.. Індустріальна, 8, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухому майно серії СВН № 451463 від 02.11.2004 та Витягом з реєстру прав власності на нерухому майно серії СВН № 484882 від 10.11.2004.

Згідно відповіді КП «СМБТІ» від 26 грудня 2018 року № 1679 згідно архівних даних житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: м.Синельникове, вул.. Індустріальна, 8, зареєстровані за ОСОБА_2 на підстав свідоцтва про право власності, виданого 02.11.2004 р. Синельниківською міською радою.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст.. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім"ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім"ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 25 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя передбачено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно ч.1,3 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1.2, ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги , встановленою та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 1762,00 грн., адже відповідно до ст.141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

На підставі викладеного, та ст.. ст.. 57, 60, 61, 63, 69, 70, 71, п. п. 22, 25 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, ст.ст. 368,372 ЦК України, керуючись ст ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку № 8 по вул. Індустріальна м.Синельникове Дніпропетровської області, зареєстрованого 02 листопада 2004 року за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 367113.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 1535 (одна тисяча пятсот тридцять вісім) грн. 83 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: ОСОБА_3