Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-о/641/149/2019 Справа № 641/7544/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі судді Фанда О.А., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Слобідський районний відділ ДМС України у м. Харкові про встановлення факту постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з заявою, в якій просять встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки Гузарського району Кашкадар`їнської області, Узбекської РСР, на території України до 24 серпня 1991 року; встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженки Гузарського району Кашкадар`їнської області, Узбекської РСР, на території України до 24 серпня 1991 року.

Пред`явлена заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно до ст. 4 п. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-IV, за подання до суду заяви у справах окремого провадження сплаті підлягає судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Відповідно до п. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-IV, у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Проте до матеріалів позовної заяви доданий лише один платіжний документ про сплату судового збору заявником ОСОБА_2 в розмірі 384,20 грн., заявником ОСОБА_1 судовий збір не сплачений.

З огляду на викладене, заявнику ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір, передбачений п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору, або документ про звільнення від сплати судового збору.

Крім того, згідно ч. 2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЦПК України участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Заявники об`єднали вимоги про встановлення факту проживання кожного з них в одній заяві.

При цьому зі змісту заяви не зрозуміло яким чином встановлення факту проживання ОСОБА_1 вплине на особисті чи майнові права ОСОБА_2 (та навпаки).

З врахуванням вищезазначеного, заявникам необхідно зазначити в чому полягає спільність їх вимог.

Згідно ст. 318 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про встановлення факту, що мають юридичне значення застосовується правила ст. 185 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищезазначене, заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху з наданням заявникам строку для усунення недоліків позову.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 317-318, 353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Слобідський районний відділ ДМС України у м. Харкові про встановлення факту постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території України - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали

Роз`яснити заявникам, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -О. А. Фанда