Справа № 419/3313/18
Провадження № 2/419/182/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Іванової О. М.,

при секретарі Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та розірвання договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 12.01.2018 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики з відсотками в письмовій формі. Для виконання п 1.1 договору позики з відсотками позикодавець виплатив ОСОБА_2 15000,00 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язання з повернення позики та сплати відсотків за користування позикою, був оформлений договір поручительства з ОСОБА_3, за умовами якого:

п.2.1 Поручитель бере на себе обов'язок відповідати по зобов'язаннях Позичальника. Боржником за даним договором на підставі договору позики з відсотками є ОСОБА_2. Сума позики становить 15000,00 грн

п.3.2 Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Позикодавцем. Поручитель відповідає по зобов'язаннях Позичальника в повному обсязі, тобто: повернення позики, виплату відсотків за користування позикою, відшкодування збитків, заподіяних Позикодавцю невиконанням або неналежним виконанням Позичальником умов Договору позики з відсотками.

п.4.1. Договір набуває чинності з моменту підписання й діє до 11.01.2021 р.

п.5.1 Поручитель ознайомлений з умовами Договору позики з відсотками між Позикодавцем та Позичальником.

Згідно п. 2.1 та п. 2.2 договору позики з відсотками ОСОБА_2 зобов'язався з 12.01.2018 року по 12.01.2019 року повернути позику.

Протягом дії договору позики з відсотками ОСОБА_2 недобросовісно виконував свої обов'язки за договором.

26.01.2018 року ОСОБА_2 одного разу здійснів оплату за весь період часу дії договору в сумі 2000,00 грн.

У зв'язку з поданням позовної заяви та повернення позики в судовому порядку згідно п. 6.3 Договору позики з відсотками, сума боргу складається з залишку основної суми позики, збільшеної на 75 % та відсотків, які залишились не сплаченими на дату подачі позовної заяви до суду.

Таким чином, заборгованість за основною сумою позики становить 23505,14 грн.

Сума нарахованих відсотків за користування позикою на час подачі до суду становить 8307,30 грн.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь заборгованість за договором позики з відсотками, що становить 31812,44 грн, та складається з суми позики у розмірі 23505,14 грн та відсотків за користування позикою 8307,30 грн, а також стягнути з відповідачів на його користь судовий збір у розмірі 736,40 грн, що був сплачений ним при подачі позову до суду.

Заявою від 14.03.2019 року позивач збільшив розмір позовних вимог та просив суд розірвати договір позики, укладений між ним та відповідачем (а.с.36).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.37).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення (а.с.38).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.01.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики з відсотками (а.с.6). На виконання п 1.1 договору позики з відсотками позикодавець виплатив ОСОБА_2 15000,00 грн, що підтверджується розпискою про отримання коштів від 12.01.2018 року (а.с.34).

При укладенні договору сторонами було погоджено графік розрахунків позики з відсотками, за особистими підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.35).

12.01.2018 року з метою забезпечення виконання зобов'язання з повернення позики та сплати відсотків за користування позикою, був оформлений договір поручительства з ОСОБА_3 (а.с.8), за умовами якого:

п.2.1 Поручитель бере на себе обов'язок відповідати по зобов'язаннях Позичальника. Боржником за даним договором на підставі договору позики з відсотками є ОСОБА_2. Сума позики становить 15000,00 грн (а.с.8);

п.3.2 Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Позикодавцем. Поручитель відповідає по зобов'язаннях Позичальника в повному обсязі, тобто: повернення позики, виплату відсотків за користування позикою, відшкодування збитків, заподіяних Позикодавцю невиконанням або неналежним виконанням Позичальником умов Договору позики з відсотками (а.с.8);

п.4.1. Договір набуває чинності з моменту підписання й діє до 11.01.2021 р. (а.с.8);

п.5.1 Поручитель ознайомлений з умовами Договору позики з відсотками між Позикодавцем та Позичальником (а.с.8).

Згідно п. 2.1 та п. 2.2 договору позики з відсотками ОСОБА_2 зобов'язався з 12.01.2018 року по 12.01.2019 року повернути позику (а.с.6).

У звязку з недобросовісним виконанням ОСОБА_2 умов договору позики з відсотками утворилася заборгованість, яка на час звернення позивача до суду становить 31812,44 грн, та складається з: суми позики у розмірі 23505,14 грн та відсотків за користування позикою 8307,30 грн.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Беручи до уваги вищенаведене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, оскільки, відповідачами не було подано відзивів та не надано жодного доказу на спростування обставин, які викладені позивачем та підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, а відповідач ОСОБА_2 позов визнав, суд прийшов до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, при предявленні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 736,40 грн, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1). Разом з тим, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зважаючи на ціну позову, що становить 31812,44 грн, при подачі позову до суду підлягав сплаті судовий збір у розмірі 704,80 грн. Тобто позивачем сплачена надмірна сума судового збору, тому суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 704,80 грн.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 16, 259, 525, 526, 530, 549, 551, 554, 610, 611, 625, 626, 629, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та розірвання договору позики задовольнити.

Розірвати договір позики з відсотками, укладений 12.01.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, заборгованість за договором позики з відсотками від 12.01.2018 року у сумі 31812,44 грн (тридцять одна тисяча вісімсот дванадцять гривень сорок чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_3, в рівних частках витрати по сплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви до суду, в розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок), тобто по 352,40 грн з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О. М. Іванова