КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів та відшкодування шкоди,

встановив:

у липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів та відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що сторонами укладений строковий, оплатний договір оренди, відповідно до якого позивач передав в оренду відповідачу власну квартиру для проживання разом із сім`єю.

За умовами договору відповідач повинен сплачувати комунальні платежі, бережливо ставитися до майна, що знаходилось в орендованій квартирі, здійснювати ремонт такого майна в разі потреби, якщо пошкодження мали місце з вини відповідача, дотримувати правил чистоти, після закінчення строку дії договору передати позивачу ключі про що сторони повинні були скласти відповідний акт.

Разом з тим, відповідач умови договору виконав неналежним чином, не сплатив позивачу грошові кошти за житлово-комунальні послуги в період проживання останніх двох місяців, за користування інтернетом, не оплатив два ремонти пральної машини, яка була поламана в період проживання відповідача в орендованій квартирі.

Крім того, після закінчення строку дії договору та виїзду відповідача з орендованої квартири, позивачем було виявлено пошкодження дивану, ремонт якого вимушений був оплатити позивач.

Також внаслідок залишення відповідачем квартири у засміченому стані, позивач був вимушений оплатити послуги прибиральників.

У зв`язку з тим, що відповідач після виїзду з квартири позивача не повернув ключі від вхідних дверей, відповідач був вимушений здійснити заміну замків, що потягло за собою витрати.

Позивач направляв відповідачу вимогу про виконання умов договору, що потягло за собою витрати на пересилання поштової кореспонденції, виготовлення та ксерокопіювання документів.

Також, позивач поніс витрати на оплату послуг нової пошти, куди відповідач направив останньому ключі від квартири.

Позивач зазначає, що окрім витрат пов`язаних з невиконанням деяких умов договору оренди та спричинення шкоди, стягненню з відповідача підлягає також упущена вигода, а саме, у зв`язку з неповерненням відповідачем, у строки визначені договором, ключів від вхідних дверей, позивач протягом двох тижнів не міг показати квартиру іншим потенційним орендаторам та укласти новий договір оренди.

Неправомірні дії відповідача, а саме невиконання умов договору спричинили позивачу моральну шкоду.

Крім того, спричинення моральної шкоди пов`язано з розповсюдженням відповідачем стосовно батька позивача недостовірної, негативної інформації, серед мешканців будинку, що потягло за собою серцевий напад у батька позивача та його тривале лікування.

Просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача 18 097,33 грн., з яких: 10352грн. - основна заборгованість; 2745 грн. - втрачена вигода; 3000 грн. - моральна шкода; 2000 грн. - адвокатські послуги.

Просив також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3466,33 грн. витрат за житлово-комунальні послуги та судовий збір у розмірі 704,40 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом не прийнято до уваги, що видаткові касові ордери на ремонт пошкодженого дивану, пральної машини, клірингової компанії підписані особисто виконавцем робіт та замовником роботи.

Крім цього відповідач визнав факт ушкоджень пральної машини з його вини.

Зазначає, що підстав відсутності ключів від квартири з вини відповідача, позивач не міг подати оголошення про оренду квартири та не міг показувати та передати квартиру у використання іншим людям.

Також вказує, що фактично у договорі, укладеному між позивачем та адвокатом вказано перелік виконаних адвокатом робіт, за які йому сплачено гонорар, що також підтверджується квитанцією.

Посилається на те, що він є платником податків з отриманого прибутку у тому числі оренди квартири, та як наслідок від дій відповідача він недоплатив податків у бюджет держави.

Просив, скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення його позову у повному розмірі.

На апеляційну скаргу ОСОБА_3 подав відзив, який обґрунтовував тим, що позивач заявляючи вимогу про упущену вигоду не довів, що він міг і повинен був отримати дохід і саме неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила позивача можливості отримати гарантований, безумовний і реальний прибуток.

Звертаючись із вимогою про стягнення збитків у формі упущеної вигоди, позивач повинен здійснити точні розрахунки і підкріпити їх відповідними доказами, які безспірно підтверджували б їх розмір, однак цього позивачем не зроблено.

Щодо ремонту дивану та пральної машини, то протягом значного проміжку часу з 16 травня 2017 року позивач не був позбавлений можливості та права на звернення до суду з відповідним позовом, однак не робив цього, до інших державних органів він також не звертався.

Позивач не довів що прилади були зламані з провини відповідача, так як прилади не мали зовнішніх пошкоджень. Позивач також не довів, що саме відповідач мав залучити до прибирання клінінгову компанію. Додаткове прибирання із залученням клінінгової компанії умовами Договору оренди не передбачалося.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то доданий позивачем договір не містить будь-яких ідентифікуючих даних щодо змісту доручення. Договір про надання юридичних послуг укладений задовго до звернення до суду та не містить конкретних посилань на юридичну допомогу саме щодо даного спору.

Просив, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 травня 2016 року сторони уклали договір оренди квартири АДРЕСА_1 .

Згідно п.4.4 договору оренди, орендатор зобов`язаний оплачувати усі житлово-комунальні послуги, а також послуги за користування Інтернетом.

Як вбачається з копій квитанцій, відповідачем не здійснювалась оплата за житлово-комунальні послуги за березень 2017 рік на суму 1544,49 грн., з яких: опалення на суму 759,49 грн., гаряча вода на суму 153,42 грн., холодна вода на суму 103,50 грн., газ на суму 30,27 грн., послуги ЖКГ на суму 136,05 грн., електроенергія на суму 255,36 грн., домофон на суму 15,60 грн.

Згідно п.4.9 договору відповідач повинен відшкодовувати всі збитки позивача, які спричинені з його вини.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не надав доказів на підтвердження оплати ним житлово-комунальних послуг за березень 2017 року, що було передбачено договором оренди.

Разом з тим, позивач не надав докази про наявність заборгованості за користування Інтернетом на суму 62,72 грн.

Докази, надані позивачем в обґрунтування вимог про відшкодування збитків, завданих пошкодженням дивану та пральної машини не є належними, оскільки їх розмір зазначений не підрядником, а представником позивача на придбаних ним бланках.

Позивачем не доведено, що понесені витрати на послуги клінінгової компанії мали місце у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору.

Позивачем не доведена об`єктивна необхідність витрат по заміні вхідних замків, оскільки ключі від квартири представник позивача отримав поштою від відповідача 16 травня 2017 року, а заміну замків здійснив 18 травня 2017 року.

Позивач не надав суду доказів того, що у період з 28 квітня 2017 року по 16 травня 2017 року квартиру позивача виявили намір оглянути потенційні орендарі з метою подальшої оренди, або позивач мав намір у зазначений період здати квартиру в оренду для чого ним вживалися заходи для одержання прибутку.

Позивач не надав доказів на підтвердження того, що саме відповідач розповсюдив стосовно представника позивача ОСОБА_2 негативну інформацію і яким чином дана інформація вплинула на моральний стан позивача.

Також, позивачем не подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідач визнав позовні вимоги на суму 1921,84 грн., а саме щодо не здійснення оплати за житлово-комунальні послуги за квітень 2017 року.

Згідно ч.2 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Крім цього, належними та допустимими доказами підтверджується те, що відповідач не здійснював оплату за житлово-комунальні послуги за березень 2017 року на суму 1544,49 грн., з яких: опалення на суму 759,49 грн., гаряча вода на суму 153,42 грн., холодна вода на суму 103,50 грн., газ на суму 30,27 грн., послуги ЖКГ на суму 136,05 грн., електроенергія на суму 255,36 грн., домофон на суму 15,60 грн.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача витрат по оплаті житлово-комунальних послуг за березень та квітень 2017 року.

Решта незадоволених позовних вимог не підтверджена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, суд першої інстанції правомірно відмовив у їх задоволенні.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба