Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2189/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25.09.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

за участю секретаря судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

15.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позивач свої вимоги мотивувала тим, що сторони мають двох спільних дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Виноградівського районного суду від 02.11.2016 року у справі №299/2317/16-ц.

Рішенням Виноградівського районного суду від 22.06.2015 року у справі №299/1600/15- ц зобов`язано відповідача ОСОБА_2 , сплачувати на користь матері дитини-позивачки ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000,00 гривень щомісячно. Рішенням Виноградівського районного суду від 23.12.2015 року у справі №299/3416/15-ц встановлено обов`язок відповідача ОСОБА_2 сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1200,00 гривень щомісячно.

Діти сторін, проживають з матір`ю-позивачкою ОСОБА_1 , вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Новоселицької сільської ради від 20.06.2019 року за №02-21/185. Відповідач ОСОБА_2 , ніяких додаткових витрат на утримання дітей не здійснює, допомоги у вихованні дітей, догляді за ними не надає.

Відповідач ОСОБА_2 , є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має, зобов`язаний утримувати власних дітей у спосіб, що забезпечить їх повноцінне становлення. Вільному чоловіку без жодних зобов`язань легше працювати, як матері з дитиною. Адже мати обмежена розкладом роботи дошкільного навчального закладу, хворобами дітей, постійними потребами дітей в розвитку, дозвіллі та відповідно не може приділяти питанню фінансово-матеріального забезпечення сім`ї повний робочий день.

Витрати, необхідні для утримання та виховання дітей значно збільшилися, що обумовлено закономірним збільшенням потреб дитини та ростом рівня споживчих цін, особливо комунальних послуг. На даний час розмір аліментів не задовольняє потреби дітей, мінімальний розмір яких у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Тому позивач просить збільшити розмір раніше присуджених аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття диітей.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки, крім того відомості про вказане судове засідання були розміщені на офіційному сайті Виноградівського районного суду. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач не подав та клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думки учасників провадження, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявленого позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають двох спільних дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Виноградівського районного суду від 02.11.2016 року у справі №299/2317/16-ц.

Рішенням Виноградівського районного суду від 22.06.2015 року у справі №299/1600/15- ц зобов`язано відповідача ОСОБА_2 , сплачувати на користь матері дитини-позивачки ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000,00 гривень щомісячно. Рішенням Виноградівського районного суду від 23.12.2015 року у справі №299/3416/15-ц встановлено обов`язок відповідача ОСОБА_2 сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1200,00 гривень щомісячно.

Діти сторін, проживають з матір`ю-позивачкою ОСОБА_1 , вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Новоселицької сільської ради від 20.06.2019 року за №02-21/185. Відповідач ОСОБА_2 , ніяких додаткових витрат на утримання дітей не здійснює, допомоги у вихованні дітей, догляді за ними не надає.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст.ст.З, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована постановою ВР України №789-ХП від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей ... першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч.І ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічну позицію відображено в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідач ОСОБА_2 , є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має, зобов`язаний утримувати власних дітей у спосіб, що забезпечить їх повноцінне становлення. Вільному чоловіку без жодних зобов`язань легше працювати, як матері з дитиною. Адже мати обмежена розкладом роботи дошкільного навчального закладу, хворобами дітей, постійними потребами дітей в розвитку, дозвіллі та відповідно не може приділяти питанню фінансово-матеріального забезпечення сім`ї повний робочий день.

Витрати, необхідні для утримання та виховання дітей значно збільшилися, що обумовлено закономірним збільшенням потреб дитини та ростом рівня споживчих цін, особливо комунальних послуг. На даний час позивач не може самостійно повністю задовольнити всі складові, необхідні для повноцінного виховання дітей та забезпечення їх інтересів.

Слід зазначити, що згідно практики Верховного Суду, яка відображена у постанові від 03 травня 2018 року по справі № 581/638/17-ц, де суд касаційної інстанції зазначив, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.182 цього Кодексу,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню.

Визначаючи збільшений розмір аліментів, суд виходить із розміру прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року встановлений у розмірі 2027 гривень.

У сукупності наведеного, із врахуванням позиції відповідача, судом визнається необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі по 2000 грн., щомісячно, на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих нормСімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182,184,192 СК України, ст.ст.258-259,265,268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на підставі Рішення Виноградівського районного суду від 22.06.2015 року у справі №299/1600/15-ц та Рішення Виноградівського районного суду від 23.12.2015 року у справі №299/3416/15-ц на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши новий розмір аліментів у сумі 2000 гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи з 15.07.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5) п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

ГоловуючийА. А. Надопта