Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/691/19

08 травня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Нагорняк Г.М.

з участю представника позивача-адвоката: Капака В.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба в справах дітей Надвірнянської РДА про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: служба в справах дітей Надвірнянської РДА про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 25.12.2013 року рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. Під час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розлучення згідно рішення суду проживає з нею. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2011 року з відповідача стягуються аліменти в користь неї на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. щомісячно. Рішенням Надвірнянського районного суду від 08.11.2017р. розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 змінено з 550 грн. на 1000 грн. щомісячно. На даний час заборгованості по аліментах немає, однак відповідач маючи змогу приймати участь у вихованні та житті дитини самоусунувся від його виховання. Син Матвій навчається в 3 класі Зарічанського ліцеї ім. В.Яворського, часто хворіє, в зв"язку з цим її родичка, яка проживає в м. Модина, республіка Італія, на початку грудня 2018р. запросила її разом з сином ОСОБА_3 приїхати на літні канікули 2019р. до неї в гості для оздоровлення та відпочинку ОСОБА_3 . Вона направила відповідачу листа з повідомленням про намір вивезти тимчасово на оздоровлення та відпочинок сина ОСОБА_3 до м. Модина, Італія. Однак лист повернувся з відміткою, за закінченням терміну зберігання та приміткою «за кордоном». Місце знаходження відповідача їй невідоме, а тому вона позбавлена можливості отримати від нього згоду на виїзд дитини за кордон.

Представник позивача - адвокат Капак В.М. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав повністю з підстав зазначених в позовній заяві та просить надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон до Італії, у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 02.06.2019 року по 31.08.2019 року включно, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою відпочинку та оздоровлення. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації як представника органу опіки і піклування, в судове засідання не з"явилася, від їх представника поступила заяву в якій просять справу слухати в їх відсутності. Згідно рішення органу опіки та піклування Надірнянської РДА від 18.04.2019 року за № 05-23/3 вирішено надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон до Італії, у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 02.06.2019 року по 31.08.2019 року включно, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою відпочинку та оздоровлення. Так як при винесенні рішення враховуються інтереси неповнолітньої дитини, яка згідно актів обстеження проживає з матір"ю, місце знаходження батька невідоме, а тому, вони не заперечують проти задоволення позову.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.12.2013 року (а.с. 5 )

Під час шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8)

Згідно рішення суду неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір"ю ОСОБА_1 (а.с. 5)

Рішенням Надвірнянського районного суду від 08.11.2017 року розмір аліментів визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2011 року змінено з 550 грн. на 1000грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 (а.с. 6-7).

Згідно довідки Делятинської селищної ради від 13.08.2018 року за № 1559 позивач з непонолітнім сином проживають в АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , складеного депутатом Делятинської селищної ради об"єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області, вона сама виховує неповнолітнього сина, батько участі у вихованні дитини не бере (а.с. 10).

Згідно довідки центру первиної медико-санітарної допомоги смт.Делятин від 27.03.2019 року ОСОБА_3 часто хворіє на ГРЗ та інфекційні хвороби (а.с. 11)

Згідно довідки Зарічанського ліцею ім.В.Яворського - ОСОБА_3 . навчається в 3-Б класі (а.с. 12).

Позивач ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією 04.12.2018р. направила відповідачу ОСОБА_2 лист з повідомленням про намір вивезти тимчасово на оздоровлення та відпочинок сина ОСОБА_3 до м. Модина, республіка Італія. Однак лист повернувся з відміткою, за закінченням терміну зберігання та приміткою «за кордоном». (а.с. 13).

Відповідача місце проживання позивачу не відоме, а тому вона не може отримати від нього дозвіл на виїзд дітей за кордон.

Згідно рішення органу опіки та піклування Надірнянської РДА від 18.04.2019 року за № 05-23/3 вирішено надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон до Італії, у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 02.06.2019 року по 31.08.2019 року включно, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою відпочинку та оздоровлення (а.с. 57-58).

Позивачка ОСОБА_1 має намір забезпечити відпочинок за кордоном її сина, а саме у республіка Італія до ОСОБА_7 ..

Позивачки родичка ОСОБА_7 , яка є її тіткою, проживає в Республіка Італія за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 46-47, 51-53).

В зв`язку з вище викладеним позивач змушена просити суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Італії, з метою відпочинку та оздоровлення, неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Відповідно до приписів ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Доведено, що позивачка турбуючись про виховання та утримання дітей, має бажання та можливість виїзду за кордон на запрошення її родичів, де може забезпечити відпочинок і оздоровлення дітей.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27січня 1995 року № 57 "Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27січня 1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

З наведеного також вбачається, що чинним законодавством передбачена можливість і необхідність вирішення у судовому порядку питання про надання дозволу на виїзд за кордон дитини, якій не виповнилося 16 років, із зазначенням конкретної країни, конкретної дати виїзду (разового), а не надання рішенням суду дозволу на виїзд дитини за кордон без зазначення держави перебування та конкретного періоду такого перебування, що у порушення ст.ст. 153, 157 СК України фактично позбавить батька дитини можливості брати участь у її вихованні та можливості особистого спілкування з нею.

Ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 1, 2 ст. 155 СК України).

За змістом ст. ст. 3, 6 Конвенції про права дитини (20.11.1989р.), ратифікованої Постановою ВР N 789-ХІІ від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують, що першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, їй необхідно забезпечити такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, і що держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Відповідно до змісту ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, зазначено, що дитина,в наслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження, до досягнення нею повноліття.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, так як шлюб між сторонами розірвано, дитину передано на виховання та проживання разом з матір`ю, відповідач проживає окремо від сім`ї, не контактує з ними, а тому отримати від нього згоду на виїзд дитини за кордон для позивачки не є можливим, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування на території Республіки Італії, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон до Італії, у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 02.06.2019 року по 31.08.2019 року включно, за кордон без згоди батька.

На підставі викладеного, ст. 313 ч. 3 ЦК України, ст. ст.141, 155 СК України, ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України", ч.1 ст. 16 З-ну України « Про охорону дитинства», Декларації прав дитини, прийнятої 20.11.1959 року Генеральною Асамблеєю ООН, ст.ст. 3,6 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, п. 16 "Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", керуючись ст. 258, ч.6 ст. 259, ст. 263, ст. 265, ч.1 ст. 268, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба в справах дітей Надвірнянської РДА про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька - задоволити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон до Республіки Італії, у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 02.06.2019 року по 31.08.2019 року включно, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою відпочинку та оздоровлення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлений 08.05.219 року.