У Х В А Л А

10 травня 2019 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В.,

розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Злагода» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення суми вкладів з депозитних рахунків та заборгованості по відсотках,

в с т а н о в и в:

17.04.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КС «Злагода» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення суми вкладів з депозитних рахунків та заборгованості по відсотках.

Ухвалою суду від 19.04.2019 р. дана позовна заява залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач судовий збір не сплатила, мотивуючи тим, що вона є споживачем послуг, що надаються відповідачем, а тому відносини які склались між сторонами підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», що на думку позивача звільняє її від обов`язку сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Однак з такою позицією позивача погодитись не можна з наступних підстав.

Вимогами позову ОСОБА_1 є стягнення з відповідача коштів, переданих позивачем на вимоги договорів про залучення строкових внесків члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

Так, через неоднакову судову практику при вирішенні спорів про фінансові послуги Конституційний Суд України у Рішенні від 10.11.2011 р. у справі №15-рп/2011 роз`яснив, що положення пунктів 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону № 1023-XII "Про захист прав споживачів" треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Отже, дія положень Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на відносини, які склались між сторонами, а тому позивача не може бути звільнено від сплати судового збору на підставі зазначеного Закону.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 р. становить 1921,00 грн.

Ціна позову відповідно до позовної заяви складає 178021 грн. 46 коп.

Отже, позивачу потрібно сплатити 1780 грн. 21 коп. судового збору.

25.04.2019 р. позивач отримала копію зазначеної ухвали, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №023, але ні у визначений судом строк, ні на момент постановлення даної ухвали позивачем недоліки позовної заяви не усунено.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, зазначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, дану позовну заяву слід повернути позивачу та роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 185, ст. 353 ЦПК України суддя,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Злагода» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення суми вкладів з депозитних рахунків та заборгованості по відсотках повернути позивачу, разом із доданими до неї додатками.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена через Вінницький міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Медяна