Справа № 357/9197/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(в порядку спрощеного позовного провадження)
24.04.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Дубановська І. Д. ,
при секретарі - Огер О. А.,
учасники справи:
представник позивача - ОСОБА_2
відповідач - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановив, що:
зазначена позовна заява надійшла до суду 10.08.2018 року.
Згідно неї позивач просив: стягнути із відповідача майнову шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 156 547,43 грн., моральну шкоду - 10 000 грн. та судові витрати.
За його твердженням, 18.08.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належний йому транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Винуватим у її вчиненні є відповідач.
Згідно висновку експерта, завдана йому шкода оцінена в 156 547,43 грн.
Вартість по проведенню експертного дослідження складає 600 грн.
Наслідком дорожньо-транспортної пригоди стало те, що він не може використовувати належний йому автомобіль у здійсненні підприємницької діяльності, у зв'язку із чим він опинився у скрутному матеріальному становищі, що призвело до непорозумінь в його родині та постійних конфліктів з дружиною, через брак коштів.
Він пережив глибокий психологічний стрес, наслідком чого стали головні і сердечні болі та втратив душевний спокій, у нього погіршився сон, здоров'я, що вплинуло на його особисті та ділові стосунки.
Чимало власного часу він витратив на відвідування юридичної та експертної установи для отримання кваліфікованої правничої допомоги та проведення автотоварознавчого дослідження.
Все це, завдало йому моральної шкоди, яку він оцінює в 10 000 грн.
Вважає, що відповідно до ст.ст. 23, 1187 ЦПК України саме відповідач має відшкодувати завдану йому матеріальну та моральну шкоду.
Відповідач відзиву не надав, його позиція щодо позову на час розгляду справи невідома.
13.12.2018 року за клопотанням позивача та в зв'язку із неявкою відповідача, на підставі ст. 223 ЦПК України, розгляд справи відкладений.
25.02.2019 року розгляд справи відкладений, через зайнятість головуючого у іншому провадженні.
24.04.2019 року суд проводив розгляд справи по суті за відсутності відповідача, в заочному порядку, оскільки були наявні умови передбачені ст. 280 ЦПК України, а саме: він повідомлявся про час та місце розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, а позивач не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
В ході розгляду справи досліджені письмові докази, з яких встановлено, що позивачу належить фургон малотоннажний Volkswagen T4, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. - 10).
Він є фізичною-особою підприємцем (а.с. - 11), перебуває у шлюбі із ОСОБА_4 (а.с. - 12) та має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. - 13).
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 18.08.2017 року о 13:15 год. в м. Біла Церква по вул. Фастівській належний йому автомобіль отримав механічні ушкодження, внаслідок чого завдано збитків, які оцінені експертом в 156 547,43 грн. (а.с. - 18-23).
Вартість експертного дослідження становить 600 грн. (а.с. - 37).
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
За п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 ЦК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
За п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до постанови Апеляційного суду Київської області від 16.04.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, якою позивачу завдано збитків.
Доказів, їх відшкодування відповідачем не надано.
Отже, майнову шкоду та вартість експертного дослідження слід стягнути із відповідача, в загальному розмірі 156 547,43 грн.
Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України).
За ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд зазначає, що результатом дій відповідача стало те, що позивач будучи фізичною особою підприємцем позбавлений одного із засобів здійснення підприємницької діяльності, що безумовно вплинуло на його душевний стан, що виявилось постійних конфліктах з дружиною, головні і сердечні болі особисті та ділові стосунки. При цьому, він витрачав час на відвідування юридичної та експертної установи для отримання кваліфікованої правничої допомоги та проведення автотоварознавчого дослідження.
Розмір відшкодування моральної шкоди, який заявлений в позові відповідає вимогам розумності і справедливості.
Відтак, з відповідача слід стягнути 10 000 грн. моральної шкоди.
Таким чином, наведені обставини свідчать, що позов слід задовольнити.
За такого рішення з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 665,47 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, -
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_3, ідентифікаційний номер - в справі відсутній, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 майнову шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі - 156 547,43 грн., моральну шкоду - 10 000 грн. та судовий збір - 1 665,47 грн.
Роз'яснити, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідач може звернутися із письмовою заявою про перегляд заочного рішення до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк звернення із заявою про перегляд заочного рішення може бути поновлений на підставах визначених ч. 3-4 ст. 284 ЦПК України.
Позивач може оскаржити рішення суду повністю або частково, у порядку встановленому законом, до Київського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений на підставах визначених ч. 2-3 ст. 354 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку встановленому ст. 273 ЦПК України.

Рішення складене в нарадчій кімнаті та проголошене - 24.04.2019 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ. Д. Дубановська