Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 520/10429/16-ц

провадження № 61-46392св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_4,

особи, які не брали участі у справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016 року у складі судді: Прохорова П. А. та постанову апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Погорєлової С. О., Калараш А. А., Заїкіна А. П.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою заінтересована особа - ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1994 року, разом виховують двох спільних синів, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, заявник посилалася на необхідність встановлення факту проживання однією родиною через те, що ОСОБА_4 на день звернення до суду із позовом тяжко хворів, при цьому заявник та заінтересована особа офіційно зареєстрували шлюб лише 12 серпня 2016 року, а тому встановлення юридичного факту у судовому порядку забезпечить інтереси родини та дозволить в подальшому отримати спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер, про що Одеським МВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області видано свідоцтво про смерть від 04 листопада 2016 року серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 просила встановити факт сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 без реєстрації шлюбу з 1994 року по 12 серпня 2016 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 без шлюбу з 1994 року по 12 серпня 2016 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимога про встановлення юридичного факту належним чином підтверджена доказами, які містяться в матеріалах справи. Встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 1994 року по 12 серпня 2016 року впливає на права заявника щодо отримання спадщини та виникнення правових підстав для подальшого вирішення питання про поділ сумісно нажитого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 майна.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016 року змінено. Абзац 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: «Встановити факт сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без шлюбу з 01 січня 2004 року по 12 серпня 2016 року.». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції припустився помилки при визначенні періоду, з якого законом передбачено визнання проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу. При встановленні факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1994 року по 12 серпня 2016 року, судом першої інстанції не було враховано, що нормами Кодексу про шлюб та сім`ю України (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) не передбачалось таке поняття, як «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу».

Аргументи учасників справи

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове, яким залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду. При цьому посилається на те, що суди неправильно застосували норми матеріального та порушили норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди фактично вирішили спір про право в окремому провадженні, оскільки встановлення факту родинних відносин пов`язано із наступним вирішенням спору щодо права на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , оскільки у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувають справи № 522/23712/16, № 522/8008/18 між тими самими сторонами.

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2016 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове, яким залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду. При цьому посилається на те, що суди неправильно застосували норми матеріального та порушили норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що до участі у справі не були залучені заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вказує, що фактично суди вирішили спір про право, оскільки у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувають справи № 522/23712/16, № 522/8008/18 між тими самими сторонами. Судові рішення у цій справі зачіпають майнові права інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 Вказує, що апеляційні скарги розглянуті неповноважним складом суду, що є порушенням права на справедливий суд та справа не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки між сторонами фактично існує спір про право.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 надала відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Відзив мотивований тим, що ОСОБА_4 за життя підтримав вимоги заяви. Вказує, що встановлення факту не пов`язується із вирішенням спору про право та вважає, що оскаржені рішення не порушують права та обов`язки ОСОБА_2

У лютому 2019 року ОСОБА_1 надала відзив на касаційну скаргу ОСОБА_3 , в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Відзив мотивований тим, що ОСОБА_4 за життя підтримав вимоги заяви. Вказує, що встановлення факту не пов`язується із вирішенням спору про право та вважає, що оскаржені рішення не порушують права та обов`язки ОСОБА_3

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2

Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3

Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційних скаргах, з таких мотивів.

При задоволенні заяви суд першої інстанції зробив висновок, що вимога про встановлення юридичного факту належним чином підтверджена доказами, які містяться в матеріалах справи. Встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 1994 року по 12 серпня 2016 року впливає на права заявника щодо отримання спадщини та виникнення правових підстав для подальшого вирішення питання про поділ сумісно нажитого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 майна.

При зміні рішення суду першої інстанції апеляційний суд погодився із тим, що встановлення юридичного факту у судовому порядку необхідно для задоволення моральних потреб ОСОБА_4 , який на час постановлення оскаржуваного рішення тяжко хворів, та підтвердження статусу ОСОБА_1 , як законної дружини ОСОБА_4 , та визначення періоду спільного проживання сторін. Проте вказав, що суд першої інстанції неправильно визначив період, з якого законом передбачено визнання проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа № 522/23712/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , третя особа - орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення факту родинних стосунків, визнання недійсним заповітів, визнання недійсним договорів дарування, визнання права власності в порядку спадкування, визнання недійсним договорів іпотеки.

Також у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа № 522/8008/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_8 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно.

При вирішення справи апеляційний суд не звернув увагу, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувають справи № 522/23712/16, № 522/8008/18 між тими самими сторонами, які стосуються вирішення спору щодо права на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , не надав оцінки обставинам, у цих справах та зробив передчасний висновок про можливість розгляду заяви ОСОБА_1 встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у порядку окремого провадження.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, скасувати постанову апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року скасувати.

Справу № 520/10429/16-ц передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат