ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4504/19 Справа № 216/2187/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Бондарєва О.І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

скаржник - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_2 , на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2019 року, ухвалену суддею Бондарєвою О.І. у м.Кривому Розі та повне судове рішення складено 05 лютого 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року представник за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 зі скаргою щодо скасування постанови державного виконавця Металургійного ВДВС м.Кривого Рогу Кітугінової М.С. у виконавчому провадженні №38253187 від 12.09.2018 про накладення на ОСОБА_2 штрафу за існування заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, нарахування, якого розпочатого з серпня 2017 по вересень 2018 років.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2019 року, скарга ОСОБА_3 , щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №38253187 з примусового виконання виконавчого листа № 216/2187/13-ц, виданого Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу від 29.05.2013 року, - повернута скаржнику з усіма додатками.

ОСОБА_2 , не погоджуючись з ухвалою суду подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує на необґрунтоване застосування судом першої інстанції вимог тільки ч.1 ст.60 ЦПК України, посилаючись на те, що зазначена норма суперечить нормам Цивільного кодексу України та Конституції України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою, застосування яких має пріоритет перед застосуванням норм, встановлених відповідним актом цивільного законодавства.

Окрім того, апелянт наголошує на тому, що, враховуючи малозначність данної справи, його скарга на дії державного виконавця може бути подана його представником за довіреністю юридичної особи, що не суперечить вимогам ч.2 ст.60 ЦПК України, якою встановлено право представляти інтереси в суді першої інстанції певній категорії осіб, відмінній від адвоката. Посилаючись на статтю 59 Конституції України, ОСОБА_2 наголошує на тому, що він має право на правову допомогу і право вільного вибору захисника, що є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першоїстатті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Повертаючи скаргу ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що до скарги не додано доказів, що підтверджують наявність у ОСОБА_3 , який підписав скаргу від імені ОСОБА_2 , статусу адвоката (свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю) або законного представника заявника та застосував положення п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, вказавши, що подана скарга, підписана особою, яка не має права її підписувати.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно зі ст.131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до пп.18 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням пп.11, п.16-1розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України.

Згідно з пп.11, п.16-1розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 1 січня 2019 року.

Нормами ч.1 ст.60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Крім того, відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України в малозначних справах, представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної особи.

Відповідно до ч.2 ст.62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально, або у визначених законом випадках, іншою особою.

Чинним Цивільним процесуальним законодавством та Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах, який набрав чинності 30 вересня 2016 року не передбачено представництво інтересів у суді юридичною особою, а тому, наявна в матеріалах справи довіреність Приватного підприємства «Юридичний консалтинг «Кондор» від 01.11.2018 року щодо захисту прав, свобод та інтересу фізичної особи ОСОБА_2 не має юридичного значення, оскільки не надає повноважень ОСОБА_3 представляти інтереси ОСОБА_2

Матеріали скарги не містять нотаріально посвідченої довіреності фізичної особи ОСОБА_2 на представництво його інтересів в суді фізичною особою ОСОБА_3 , з зазначенням усіх наданих йому повноважень.

Встановивши дані обставини, суд першої інстанції відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, обґрунтовано повернув заяву, як таку що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що у цій справі скарга була подана щодо постанови державного виконавця Металургійного ВДВС м.Кривого Рогу Кітугінової М.С. у виконавчому провадженні №38253187 від 12.09.2018 про накладення на ОСОБА_2 штрафу за існування заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, нарахування, якого розпочатого з серпня 2017 по вересень 2018 років, а не на постанову про відкриття виконавчого провадження №38253187 з примусового виконання виконавчого листа № 216/2187/13-ц, виданого Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу від 29.05.2013 року, як зазначив суд в оскаржуваній ухвалі, між тим, допущена судом описка не призвела до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та зібраним доказам й доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст.367,368,371, п.1. ч.1 ст.374, ст.375, ст.381, ст.382, ст.383, ст.384, ст.389 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 травня 2019 року.

Головуючий:

Судді: