Номер провадження 2/229/536/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.

при секретарі Цукаревій К.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2017 року до суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 03 грудня 2007 року відповідач ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2017 року складає 33782,32 грн. Просять стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та судові витрати.

06 березня 2018 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просять вказану в позові "заборгованість за пенею та комісією" вважати "заборгованістю з пені".

Заочним рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 12 березня 2018 року позовні вимоги позивача було задоволено частково: з відповідача було стягнуто на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", заборгованість за кредитним договором №б/н від 03 грудня 2007 року станом на 31 жовтня 2017 року в сумі 28635 грн. 54 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 2447 грн. 98 коп.; заборгованості по процентам у сумі 26187 грн. 56 коп.

28 березня 2019 року вищевказане заочне рішення було скасовано за заявою відповідача та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні.

03 квітня 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву. В якому не спростовує факт укладання кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів, що вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» відповідач визнає частково за наступних підстав. Заборгованість за кредитом в сумі 2 447,98 визнає повністю. Заборгованість по процентам за користування кредитом визнає лише в сумі 2 468,14 грн., оскільки на день здійснення нею останнього платежу 23 грудня 2014 року діяла процентна ставка в розмірі 34,8%. Про підвищення процентної ставки за кредитом банк її не проінформував в порядку п.5.3 Умов. Тому не визнає нарахування позивачем процентів за збільшеною ставкою з 01.04.2015 року 43,2%. Також посилаючись на дію мораторію, який встановлений ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII просить відмовити у задоволенні вимог про стягнення пені та штрафів повністю.

В наданій представником позивача відповіді на відзив не визнають доводи представника відповідача, які викладені у відзиві заперечення. ОСОБА_3 при оформленні кредиту в своїй заяві погодилася із тим, що її Заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також ОСОБА_4 складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Укладання договору здійснюється за принципом укладання договору приєднання (с. 634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умовам та ОСОБА_4.

Підвищення процентної ставки повністю узгоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, які прийняті відповідачем. Воно відбулося тільки за витратами з певної дати (зазначеній в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій кредитній ставці, що не порушує його право на незмінність процентної ставки по наявній заборгованості. Відповідача було ознайомлено про підвищення процентної ставки за допомогою SMS-повідомлення.

Щодо заборони нарахування штрафних санкцій, встановленої ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» зазначають, що при зверненні до суду у банка була відсутня достовірна інформація про адресу за якою на час початку проведення антитерористичної операції проживав відповідач. Банк не мав підтверджуючих документів для прийняття рішення про зупинення нарахувань. ОСОБА_5 до банку з метою списання штрафних санкцій не звертався. Просять задовольнити вимоги банку, після отримання відповідної інформації банком буде виконано вимоги вищевказаного закону.

В судове засідання зявився представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_1 підтримав позов, просить задовольнити вимоги банку в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив задовольнити вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованість за кредитом 2 447,98 грн. та заборгованість по процентам 2468,14 грн., в іншій частині позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Судом, встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_3 від 05 грудня 2007 року між нею та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7 ).

Факт укладення договору саме 05 грудня 2007 року підтверджується письмовими доказами та визнається відповідачем. З виписки про рух коштів на картрахунку ОСОБА_3 вибачається, що на карту відповідача було 04 січня 2008 року встановлено кредитний ліміт 600,00 грн., який 15 січня 2008 року збільшено до 1400,00 грн., та згодом розмір ліміту становив 2800,00 грн. 05 січня 2008 року розпочалося використання кредитних коштів. В подальшому були вчинені платежі з картки. Зазначені обставини відповідачем не спростовуються.

Відповідно до пункту 1.1. Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг ОСОБА_6 видає картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої ПАТ КБ "Приватбанк" і ОСОБА_6 укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання Картки, зазначена в Заяві.

Відповідно до пункту 3.1.1. Розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг картка діє до останнього дня місяця, що вказаний на лицевій стороні карти включно.

Відповідно до пункту 3.1.3. Розділу ІІ вказаних Умов та правил за закінченням строку дії відповідна карта продовжується Банком на новий строк (а.с.12 зв.б.).

Судом встановлено, що строк дії кредитної картки ОСОБА_3 продовжувався і діє на теперішній час.

Згідно п. 6.5 Розділу І Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с. 11).

Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.

На час розгляду справи судом сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № б/н від 05 грудня 2007 року, враховуючи право ПАТ КБ "Приватбанк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася в загальному розмірі складає 33782,32 грн., з яких сума боргу по кредиту 2447,98 грн., остання визнається відповідачем повністю.

Згідно розрахунку доданого до позову заборгованість по процентам за користування кредитом складає - 26187,56 грн. Крім того встановлено, що за кредитним договором укладеним між банком та ОСОБА_3 вибачається, що періодично змінювалась процентна ставка за кредитом.

Як видно з цього ж розрахунку станом на 31 серпня 2014 року банк застосовував до кредитних відносин з ОСОБА_7 проценту ставку у розмірі 30% річних.

В подальшому вказаний відсоток за користування кредитом збільшувався і періодично дорівнював: з 1 вересня 2014 року 34.8%, з 1 квітня 2015 року по 16 березня 2017 року - 43.2 %.

Суд вважає, що застосування у спірних правовідносинах підвищеної процентної ставки щодо ОСОБА_7 є неправомірним, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право провадити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк повинен не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку відповідно до п.4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримує повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови.

Відповідно до пункту 4.9 вказаних Умов та правил зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, вказаним в заяві надавати отримувачу виписки про стан картрахунку та про проведені за останній місяць операцій по Картрахункам шляхом використання функцій СМС повідомлень через комплекс INTERNET-banking (ПРИВАТ 24).

З виписки по картрахунку ОСОБА_3 вибачається, що 23 грудня 2014 року вона здійснила останнє погашення заборгованості, з цього ж часу кредитною карткою не користується, будь-яких грошових витрат, операцій не здійснює. Тому підстави для нарахування Банком їй збільшених процентів 43,2% за користування кредитом з 1 квітня 2015 року відсутні.

Представник позивача надав суду підтвердження про повідомлення відповідача про зміну процентної ставки за допомогою СМС-повідомлення на виконання п.4.9, п. 5.3 Умов та правил.

Разом із тим позивачем не доведено згоду відповідача із новими тарифами за кредитом. Відповідач своїми діями також не підтвердив, що погоджується із ними. Тому суд вважає, що сповіщення банком шляхом направлення на мобільний номер телефону відповідача інформації про зміну процентної ставки за кредитом не може бути підставою для нарахування процентів за ставкою 43,2%.

За таких умов суд вважає, що немає підстав для застосування до розрахунку заборгованості ОСОБА_6 по сплаті процентів за користування кредитом підвищеної процентної ставки. Суд має виходити із ставки, що мала місце на час припинення відповідачем виконання умов кредитного договору, тобто з 34,8% річних, або 2.9% на місяць.

Судом встановлено, що за період з 23 грудня 2014 року по 31 жовтня 2017 року сплинуло 1043 дні. Зважаючи на сальдо поточної заборгованості на кредитом - 2447,98 грн. та на сальдо простроченої заборгованості за кредитом - 0 грн. станом на 23 грудня 2014 року та беручи до уваги кількість календарних для нарахування процентів 360, що обумовлено в п. 5.5 Розділу ІІ Умов та правил період, суд дійшов до висновку, що заборгованість по процентам за користування кредитом дорівнює в цей період:

2447,98 х (34,8 % : 360 дн.) х 1043 дн. = 2470,50 грн.

Станом на 23 грудня 2014 року заборгованість по процентам складала 16,55 грн. Разом сума боргу за процентами складає: 2470,50 грн.+ 16,55 грн.= 2487,05 грн.

Згідно наданих представником позивача пояснень із пенсії ОСОБА_3 утримано на користь ПАТ КБ «Приватбанк» на виконання заочного рішення в лютому місяці 2019 року 146,74 грн., в березні 2019 року 154,86 грн. (а.с.99).

Статтею 534 ЦК України, встановлено черговість погашення вимог за грошовим зобов'язанням. Згідно ч.1 цієї статті, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Оскільки утримана з пенсії відповідача ОСОБА_3 сума є погашенням кредитної заборгованості, а згідно чинного законодавства йде на погашення заборгованості по процентам, тому сума заборгованості за процентами складає: 2470,50 грн.- (146,74+154,86) грн.=2185,45 грн.

Саме така сума заборгованості за процентами за користування кредитом має бути стягнута з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 8.6 Розділ І Умов та правил надання банківських послуг та тарифів у разі порушення позичальником строків платежів з будь-якого зобов'язання ПАТ КБ "Приватбанк" має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 11 зв.б.).

Згідно наданих представником позивача ОСОБА_4 на обслуговування кредитної картки, позичальнику нараховувалась пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, що розраховувалась наступним чином: Пеня=5,8%/30 (нараховується за кожний день прострочки кредита на суму загальної заборгованості) + 50 грн. (при кожному виникненні прострочки) при виникненні прострочки за кредитом чи процентами на суму від 100 грн. Пеня=5,8%/30+100 грн. (при кожному виникненні прострочки) при виникненні прострочки за кредитом чи процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль та більше) (а.с.37-38).

Оскільки позичальник ОСОБА_3 порушила строки платежів за зобов'язаннями, як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 19 грудня 2017 року звернувся до суду, тому відповідач ОСОБА_3 повинна відповідно до умов та правил надання банківських послуг, ст. 6, ст. 546, ст. 549, 611 ЦК України сплатити позивачу штрафи в загальній сумі 1846,78 гривень та пеню в сумі 3300,00 гривень, нараховану згідно тарифів на обслуговування кредитної картки.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути заборгованість за штрафами та пенею в загальній сумі 5146,78 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами забороняється законом.

Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Дружківка Донецької області віднесено до вказаного переліку.

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Дружківка, Донецька обл., отже, на підставі вказаного Закону вона має бути звільнена від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту.

Тому, суд вважає, що позов в частині позовних вимог про стягнення штрафних санкцій в сумі 5146,78 грн. задоволенню не підлягає.

З врахуванням викладеного, заборгованість відповідача ОСОБА_3 перед ПАТ КБ "Приватбанк", станом на 31 жовтня 2017 року складає 4633,43 грн., з яких: 2447,98 грн. - заборгованість за кредитом, 2185,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за кредитом, частково заборгованості по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1600,00 гривень.

Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 4633,43 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 219,52 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 10-13,76-80, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги публічого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, м.Дружківка, Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", яке знаходиться за адресою ( 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б.50, р/р 3111, МФО 305299 , заборгованість за кредитним договором б/н від 03 грудня 2007 року станом на 31 жовтня 2017 року в сумі 4633 (чотири тисячі шістсот тридцять три) грн. 43 коп., а саме: заборгованість за кредитом у сумі 2447 грн. 98 коп.; заборгованість по процентам у сумі 2185 грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" судовий збір в розмірі 219 (двісті дев'ятнадцять) грн. 52 коп..

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про стягнення з ОСОБА_3 штрафів в сумі 1846 грн. 78 коп. та пені в розмірі 3300 грн. 00 коп. - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридяти днів після проголошення рішення.

В разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 26 квітня 2019 року.

Суддя: Є. В. Петров