ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1043/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Гринчука Р.С., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Журбіцького В.О.,

учасники справи: представник банку Галюк В.В. , відповідач ОСОБА_2 ,

та її представник ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06 березня 2019 року (суддя Стефанишин С.Л.) за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

В червні 2016 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 3842007/10, за умовами якого ОСОБА_2 надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 170 000,00 доларів США на строк з 02 жовтня 2007 року по 01 жовтня 2019 року, зі сплатою 12,5 % річних.

В лютому 2010 року, у зв`язку з неналежним виконанням взятих ОСОБА_2 на себе зобов`язань, а саме, невчасне повернення кредитних коштів та відсотків нарахованих за користування цими коштами, що потягнуло за собою заборгованість за кредитним договором, ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області та звернення стягнення на предмет іпотеки.

13 травня 2010 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (справа №2-3207/2010) задоволено позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк», стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №3842007/10 від 02.10.2007 року в розмірі 175 205,72 доларів США та 39 651,64 гривень; звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Однак, як зазначає позивач, звернення з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов кредитного договору згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх договірних зобов`язань.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, станом на 29 березня 2016 року заборгованість відповідача - ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором складає: заборгованість по процентах прострочена - 27 048,93 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів - 779 091,43 грн.

Посилаючись на зазначене, банк просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість в сумі 27 048,93 доларів США та 779 091,43 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06 березня 2019 року в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивовано тим, що, оскільки основне зобов`язання за кредитним договором відповідачем виконувалось протягом декількох років після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості за кредитом, то банк має право нарахувати відсотки за користування кредитними коштами після ухвалення судового рішення. Вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про стягнення заборгованості не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання і не позбавляє кредитора права на отримання від боржника заборгованості та штрафних санкцій передбачених умовами договору та ЦК України. Вважає, що дострокове присудження до виконання основного зобов`язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішення суду і не виключає стягнення процентів, пені і збитків та інших штрафних санкцій, передбачених кредитним договором, до дня фактичного виконання всіх зобов`язань передбачених договором (повного розрахунку). Вважає, що банк правомірно нарахував відсотки за користування кредитом, так як за період з початку дії кредитного договору ніяких для того перепон у вигляді судових рішень про неможливість такого нарахування чи домовленостей сторін по даному кредитному договору не було.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні представник банку Галюк В.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 3842007/10, за умовами якого банк відкрив позичальнику не відновлювану кредитну лінію, з лімітом, на строк з 02.10.2007 року по 01.10.2019 року, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмір 12,5% річних. Строк дії кредитного договору відповідно до п.6.4 встановлено по 01.10.2020 року.

З метою забезпечення належного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором 02.10.2007 року було укладено іпотечний договір, за яким в іпотеку передано двоповерховий цегляний будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,1000 га, що знаходиться за цією ж адресою.

В лютому 2010 року, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань ОСОБА_2 , ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки (цивільна справа №2-2-3207/10).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2010 року, яке набрало законної сили 26.05.2010 року, (із врахуванням ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 23.07.2010 року про виправлення описки) вказаний позов був задоволений: стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі відділення «Хмельницьке обласне управління» заборгованість за кредитним договором №3842007/1О від 02.10.2007 року у сумі 175 205,72 дол.США та 39 651,64 грн. з яких: прострочена заборгованість 12 932,33 дол.США, 144 316,58 дол.США строкова заборгованість по кредиту, прострочена заборгованості по процентам в сумі 17 956,81 дол.США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 17438,77 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 22 212,87 грн., а також 1700 грн. судовий збір та 120 грн. витрат пов`язаних з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №3842007/1О від 02.10.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки двоповерховий цегляний будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 332,1 кв.м, житловою площею 176,3 кв.м, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.01.2004 року та земельну ділянку, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого 25.12.2002 року.

На підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.05.2010 року судом першої інстанції 11.10.2010 року ПАТ АБ «Укргазбанк» були видані виконавчі листи, на підставі котрих було відкрито виконавче провадження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 19.10.2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 22.12.2016 р., встановлено, що виконавче провадження №22616393, яке було відкрито за постановою державного виконавця від 11.11.2010 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитними договором у сумі 17 5205,72 доларів США та 41 471,64 гривень згідно виконавчого листа №2-3207/10, виданого 13.05.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було закінчено у зв`язку з повним погашенням суми боргу, про що держаним виконавцем 03.12.2013 року було винесено відповідну постанову, а тому виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області виконавчий лист №2-3270/10 від 13.05.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №3842007/10 від 02 жовтня 2007 року в сумі 175 932,33 дол.США та 39 651,64 грн., з яких: прострочена заборгованість 12 932,33 дол.США, 144 316,58 дол.США строкова заборгованість по кредиту, прострочена заборгованості по процентам 17 956,81 дол.США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту 17 438,77 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 22 212,87 грн., а також 1700 грн., судовий збір та 120 грн. витрат пов`язаних з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу на виконання того ж рішення суду визнано таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №3842007/10 від 02.10.2007 року у сумі 175 205,72 дол.США та 39 651,64 грн., що стягнута рішенням суду від 13.05.2010 року, була нарахована станом на 26.04.2010 рік. Спірна кредитна заборгованість, а саме 27 048,93 дол.США - заборгованість за процентами нарахована за період з 27.04.2010 року по 29.03.2016 року, 779 091,43 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів (а.с.237-238 т.1).

Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення за заставлене майно засвідчує такі зміни. Оскільки право кредитора нарахувати передбачені договором проценти за кредитом припинилися, пред`явленням до позичальника вимог згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України позову, тому підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або частині, встановленій іпотечним договором. Що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми. Яке було передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частиною першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

В лютому 2010 року за наявності прострочення виконання основного зобов`язання ПАТ АБ «Укргазбанк» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, комісії, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку і за рахунок переданого в іпотеку майна.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився суд, який задовольнив вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк».

У такому випадку має застосуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року справа №310/11534/13-ц.

Як вбачається із матеріалів справи з позовною вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки банк звернувся в суд в лютому 2010 року, рішенням суду від 13 травня 2010 року позовні вимоги задоволено, стягнуто заборгованість сумі 175 205,72 дол.США та 39 651,64 грн., яка була нарахована станом на 26.04.2010 рік. Спірна кредитна заборгованість, а саме 27048,93 дол.США - заборгованість за відсотками нарахована за період з 27.04.2010 року по 29.03.2016 року, 779091,43 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів.

За таких обставин, право на нарахування передбачених договором процентів за кредитом припинилося, оскільки банком вже було пред`явлено до позичальника в лютому 2010 року позов згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а не у вигляді процентів.

Крім того, оскільки право вимоги позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованими є вимоги позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки.

Зважаючи на зазначене висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову є правильним.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не спростовують висновків суду першої інстанції, фактично апелянт наводить ті ж аргументи, що є підставою позову та яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення, а тому такі доводи апелянта слід відхилити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

Р.С. Гринчук

О.І. Ярмолюк