ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року

м.Суми

Справа №592/1900/19

Номер провадження 22-ц/816/2998/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сапіча Володимира Михайловича

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2019 року у складі судді Котенко О.А., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 18 березня 2019 року,

в с т а н о в и в :

01 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Насосенергомаш» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я.

Вимоги мотивував тим, що працюючи на підприємстві тривалий період: з 14 грудня 2006 року по 20 листопада 2017 року у неналежних умовах, він отримав з вини роботодавця професійне захворювання та внаслідок нещасних випадків на виробництві при виконанні трудових обов`язків отримав травми: 04 жовтня 2011 року - закритий перелом зовнішньої щиколотки та закритий перелом великогомілкової кістки правої гомілки без зміщення, 11 лютого 2015 року - закритий травматичний вивих лівого плеча, внаслідок чого втратив 20% професійної працездатності, що завдало йому моральної шкоди, яку просив стягнути з відповідача у розмірі 20000 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» на користь ОСОБА_1 6000 грн га відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» в дохід держави 768 грн 40 коп судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сапіч В.М., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Вказує, що в ході судового розгляду справи було достовірно встановлено, що обидва нещасні випадки та травмування ОСОБА_1 сталися з вини відповідача при виконанні ним трудових обов`язків, встановлені у нього професійні захворювання також виникли через шкідливі умови праці, що свідчить про невиконання роботодавцем вимог ст. ст. 6, 7, 13 ЗУ «Про охорону праці» щодо забезпечення здорових і безпечних умов праці.

Вважає, що за таких обставин розмір грошових коштів, стягнутих судом, не відповідає тим моральним стражданням, які довелося перенести позивачу, проходження лікування потребує значних коштів і відшкодування у розмірі 20000 грн є мінімально необхідною сумою для одного курсу лікування.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Насосенергомаш» просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване. Зазначає, що відповідним актами встановлено, крім наявності вини роботодавця, також і вину позивача в обох нещасних випадках через недотримання ним вимог інструкції з охорони праці. У виникненні професійного захворювання також є вина позивача у зв`язку з неефективним використанням ним у своїй роботі засобів індивідуального захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2019 року: 1921 грн х 100 = 192100 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 14 грудня 2006 року по 20 листопада 2017 року працював в АТ «Насосенергомаш» майстром дільниці виплавних моделей (а.с. 8-9).

Відповідно до акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за Формою Н-1 від 07 жовтня 2011 року № 12, при виконанні трудових обов`язків на підприємстві АТ «Насосенергомаш» з ОСОБА_1 04 жовтня 2011 року об 11 год 00 хв стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму - закритий перелом зовнішньої щиколотки та закритий перелом великогомілкової кістки правої гомілки без зміщення. Причиною настання нещасного випадку зазначено: невиконання вимог інструкції з охорони праці допущено ОСОБА_1 описі обставин, за яких стався нещасний випадок вказано, що ця травма сталася внаслідок незадовільного стану підлоги в приміщенні складу цеху (а.с. 10-11).

Згідно з актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за Формою Н-1 від 17 березня 2015 року № 1, при виконанні трудових обов`язків на підприємстві АТ «Насосенергомаш» з ОСОБА_1 11 лютого 2015 року об 15 год 40 хв стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав закритий травматичний вивих лівого плеча. Причиною настання нещасного випадку зазначено: основна - незадовільний технічний стан території, супутні - невиконання вимог інструкції з охорони праці (а.с. 12-13).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за Формою П-4 від 01 жовтня 2018 року (а.с. 14-15) ОСОБА_1 були встановлені такі професійні захворювання: « ХОЗЛ І стадії токсико-пилової етіології в фазі загострення. Емфізема легень. Легенева недостатність І ступень. Захворювання професійне.

Наслідок перенесеної виробничої травми правого гомілковостопного суглоба (травма на виробництві 04.10.2011 р.) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу правого гомілковостопного суглоба ІІ ст. НФС І ст., незначне порушення статики і ходьби.

Наслідок перенесеної виробничої травми закритого вивиху лівого плеча (травма на виробництві 04.02.2015 р.) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу лівого ключично-акроміального суглоба ІІ ст. НФС І ст., незначне порушення функції лівої верхньої кінцівки.

У пункті 16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через шкідливі умови праці, недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах. У пункті 17 акту вказано, що причиною виникнення професійного захворювання є перебування в зоні підвищеного рівня виробничого шуму та пилу.

При огляді 24 жовтня 2018 року Сумська спеціалізована МСЕК встановила ОСОБА_1 20% стійкої втрати професійної працездатності повторно на один рік (в тому числі 10% - первинно по ХОЗЛ Акт від 01.10.2018 року, 5% - Акт № 1 від 17.03.2015 року, 5% - Акт № 12 від 07.10.2011 року) (а.с. 16).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я.

За ч. 1 ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної статті покладено на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За таких правильно і з достатньою повнотою встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у зв`язку з професійним захворюванням, що виникло через роботу у неналежних умовах праці та отриманими травмами під час роботи в АТ «Насосенергомаш, позивач зазнав моральних страждань, а тому правильно поклав обов`язок з відшкодування моральної шкоди на роботодавця, стягнувши з нього 6000 грн на відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я.

Зокрема, суд дійшов до правильного висновку про те, що у зв`язку із отриманим під час роботи на підприємстві професійним захворюванням, позивач втратив професійну працездатність на 20%, що призвело до фізичних страждань, погіршення стану здоров`я, потреби у лікуванні, вимушених змін у житті, в результаті чого він зазнав моральних страждань. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначено судом з урахуванням всіх обставин та вимог закону, з дотриманням вимог розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги щодо отримання позивачем професійного захворювання лише з вини відповідача є необгрунтованими, оскільки відповідні акти (про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за Формою Н-1 від 07 жовтня 2011 року № 12 та від 17 березня 2015 року № 1; розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за Формою П-4 від 01 жовтня 2018 року), складені уповноваженими особами у встановленому законом порядку, свідчать про те, що крім вини роботодавця - АТ «Насосенергомаш також наявна і вина ОСОБА_1 в обох нещасних випадках, яка полягає у недотриманні ним вимог інструкції з охорони праці та у виникненні професійного захворювання через неефективне використання ним у своїй роботі засобів індивідуального захисту.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував і роз`яснення пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 та належно оцінив характер, обсяг страждань і немайнових втрат, яких зазнав позивач та інші обставини, зокрема, стан його здоров`я, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках і виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, такий розмір є співмірним з завданою позивачу шкодою.

Отже, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сапіча Володимира Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді : О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук