Справа № 189/866/19
У Х В А Л А

28.05.2019 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті, -

встановив:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області звернувся заявник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , із заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області, що є тимчасово окупованою територією.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Дослідивши заяву та додані матеріали, суд приходить до висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, який законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмова, заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до статті 131-2 та підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України (в редакції Закону України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»), які є нормами прямої дії, представництво в судах першої інстанції у справах, розпочатих після 30 вересня 2016 року, з 1 січня 2019 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами (крім представництва органів державної влади або органів місцевого самоврядування).

Тобто, згідно Конституції України, з січня 2019 року представництво особи (юридичної або фізичної) в суді першої інстанції здійснює виключно адвокат.

Конституція України є нормами прямої дії, якими чітко визначено, що представництво в судах апеляційної інстанції здійснюється адвокатами. Норми Конституції України не підлягають тлумаченню.

Виходячи із предмету позову, суд вбачає, що спір не відноситься до малозначних, а отже представництво може здійснюватися лише адвокатом.

Проте, заява про встановлення факту смерті підписана особою, яка є представником заявника по довіреності, при цьому, жодних документів (доказів) на підтвердження наявності у ОСОБА_2 статусу адвоката, до суду не надано.

Також суд зазначає наступне.

У матеріалах заяви знаходиться відмова у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , надана відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, місцезнаходження якої згідно штампу цього органу смт. Покровське, вул. Дмитра Яворницького, 128.

У той же час у заяві заінтересованою особою зазначений Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, місцезнаходження якого: вул. Центральна, 20 смт. Покровське Дніпропетровської області.

Таким чином, заявнику слід визначитися з заінтересованою особою, вірно зазначивши її назву, код ЄДРПОУ та місцезнаходження.

Окрім того, з даної відмови випливає, що вона надана на заяву ОСОБА_4 , а не заявниці ОСОБА_1 , отже відмова заявниці заінтересованою особою не надавалася, і її твердження, що вона, ОСОБА_1 звернулася до Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області матеріалами заяви не підтверджено.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вимогам ЦПК, надані копії документів не засвідчені належним чином, оскільки на них відсутнє зазначення прізвища, ім`я та по батькові особи та дати засвідчення. Окрім того, суд зазначає, що якщо копії документів засвідчуються представником у справі, то, як зазначалося вище в ухвалі, його повноваження повинні бути належним чином підтверджені.

В матеріалах справи відсутня копія свідоцтва про народження заявниці, або витяг з Реєстру актів цивільного стану громадян, оскільки, виходячи з неповної інформації стосовно осіб з копії свідоцтва про укладення шлюбу, не можна ідентифікувати заявницю як особу, що як уроджена Фоміна взяла шлюб з Федусенко.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду щодо оформлення позову у відповідності до вимог ст. 175 ЦПК України, а саме надання представником позивача належних документів, що посвідчують повноваження представника, яким підписано та подано позов, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи те, що заява не відповідає вимогам ст. 175 та 177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті - залишити без руху.

Заявнику надати строк для усунення вказаних недоліків, який складає десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чорна О.В.