ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/362/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 311000000 Токова С.Є. Доповідач в апеляційній інстанції Новіков О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Храпка В.Д., Бондаренка С.І.,

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2019 року (повне рішення складено 19 червня 2019 року) у складі судді Токової С.Є. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості», третя особа: Профспілкова організація Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості», про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та зобов`язання відповідача допустити до фактичного виконання посадових обов`язків - :

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, який обґрунтовано тим, що вона працює в Державному закладі професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» з 1992 року. На посаді старшого майстра працює з 2005 року.

Наказом директора Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф. Короленка» № 41 від 16 січня 2018 року до позивачки застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Підстава накладення дисциплінарного стягнення - невиконання ОСОБА_1 завдань, визначених наказами № № 398 та 400 від 19.10.2018 року та п. 1 наказу № 436 від 20.11.2018 року, резолюції на листі вх.№02/11-04-3138, віднесених до кола завдань та обов`язків старшого майстра пунктами 2.3, п. 2.4 посадової інструкції старшого майстра.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано одне дисциплінарне стягнення. Проте, на позивачку накладено стягнення за вказані в наказах чотири порушення, у зв`язку з чим неможливо встановити, за яке конкретно порушення працівника притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, профспілкова організація, членом якої є позивачка, 15.01.2019 року відмовила керівнику відповідача в наданні згоди на притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_1 вважала такі дії відповідача такими, що суперечать ст.ст. 148 та 149 КЗпП України, а оспорюваний наказ - незаконним.

Крім того, з приводу невиконання нею наказів, позивачка зазначала, що 25.09.2017 року її було звільнено з посади. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.11.2017 року, залишеним без змін апеляційним судом, наказ про звільнення ОСОБА_1 визнано протиправним та скасовано. ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого майстра навчального закладу.

Проте, роботодавець не виконав рішення суду, не допустив належним чином працівника до виконання посадових обов`язків, про що складено акт про недопуск до виконання посадових обов`язків від 15.01.2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 об`єктивно позбавлена можливості виконувати свої обов`язки, що також свідчить про незаконність наказу про притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Посилаючись на викладене, просила суд визнати протиправним та скасувати наказ Директора Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» № 41 від 16 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Також просила суд зобов`язати директора навчального закладу виконати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2017 року та допустити позивачку до фактичного виконання своїх посадових обов`язків старшого майстра. Судові витрати просила покласти на відповідача.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ директора Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» № 41 від 16 січня 2019 року, згідно якого ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Стягнуто з Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 2400 грн., а всього 3168,40 грн.

У задоволенні позову в частині зобов`язання виконати рішення суду відмовлено.

При ухваленні рішення суд виходив з доведеності позовних вимог щодо факту позбавлення позивачки можливості виконувати накази відповідача через фактичне недопущення до виконання покладених на неї обов`язків, що свідчить про відсутність її вини.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог оскаржено відповідачем в апеляційному порядку з посиланням на незаконність рішення, необґрунтованість висновків суду в оскаржуваній частині.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок суду про доведеність факту позбавлення об`єктивної можливості виконувати позивачкою свої трудові обов`язки не відповідає обставинам справи. Суд не взяв до уваги зміст протоколу засідання Комісії з перевірки виконання трудових обов`язків старшим майстром ОСОБА_1 від 16.11.2018, у якому сама позивачка не заперечує наявності робочого місця, а лише наголошує на його невідповідність. В подальшому актом вказаної комісії від 19.11.2018 встановлено, що робоче місце є облаштованим та обладнаним робочою технікою та відповідає вимогам з охорони праці. Апелянт вказує, що повідомлення про дату судового засідання 05.02.2019 року було вручено відповідачу після винесення оскаржуваного рішення, а саме 10.05.2019, що не дозволило відповідачу надати суду докази щодо облаштування робочого місця позивачки, а саме: вказаний акт від 19.11.2018 та службову записку ОСОБА_1 , в якій вона визнала, що забезпечена робочим місцем.

Крім того, у зв`язку з відсутністю представника відповідача під час розгляду справи, суд неправильно встановив черговість подій. Так, до 20.12.2018 року робоче місце позивачки було в навчальному корпусі по вул. Сурікова, 6, м. Черкаси. Після 20.12.2018 року освітній процес перенесено до навчального корпусу по вул. Смаглія, 6, м. Черкаси, а позивачці наказом від 20.12.2018 визначено нове робоче місце. Таким чином, на час отримання завдань за оскаржуваними наказами роботодавця, позивачка була належним чином забезпечена робочим місцем.

Апелянт заперечує об`єктивність змісту Акту про недопуск ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків, адже акт складено виключно членами профспілкового комітету без залучення представника адміністрації.

Разом з тим, скаржник не погоджується з висновком суду про те, що догану оголошено за порушення різних наказів з виконання різних завдань, що є різними дисциплінарними проступками. Вважає, що порушення працівника зводяться до недотримання одного і того самого пункту 4.1.1 Посадової інструкції, що лише підтверджуються різними наказами роботодавця. З цих підстав, апелянт вважає, що суд невірно застосував положення ч. 2 ст. 149 КЗпП України.

Водночас, звертає увагу, що до працівника застосовано менш тяжке дисциплінарне стягнення з урахуванням ступеня тяжкості проступку ОСОБА_1 .

Крім того, апелянт не погоджується з проведеним місцевим судом розподілом судових витрат у справі.

Просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачаються такі фактичні обставини.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Черкаської області від 18 січня 2018 року, позов ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка», третя особа: Профспілкова організація Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково (а.с. 9-17).

Визнано протиправним та скасовано наказ, згідно з яким ОСОБА_1 звільнено з посади старшого майстра з 25 вересня 2017 року в зв`язку з скороченням штату працівників по п.1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено позивачку на посаді старшого майстра цього навчального закладу.

12 квітня 2018 року наказом директора Державного навчального закладу «Черкаське вище професійне училище ім. Героя Радянського Союзу Г.Ф.Короленка» затверджено Посадову інструкцію старшого майстра (а.с. 43-47). ОСОБА_1 ознайомилась з інструкцією старшого майстра 08.06.2018 року (а.с. 47).

19 жовтня 2018 року директор навчального закладу видав наказ № 398, яким зобов`язано ОСОБА_1 , старшому майстру, до 20.11.2018 року розробити та подати на затвердження плани навчально-виробничої діяльності для курсової підготовки на основі робочих програм професійно-технічної підготовки та фонду навчального часу, передбаченого на виконання навчально-виробничих завдань за визначеними в наказі напрямками (а.с. 38).

В той же день, 19.10.2018 року наказом № 400 «Про розширення провадження освітньої діяльності», керівник зобов`язав старшого майстра Подимську В .І. підготувати письмовий звіт щодо переліку нових професій, видів підготовки, або суміжних із ліцензованим, за яким може бути впроваджено освітню діяльність за умови отримання ліцензії з урахуванням Національного класифікатора професій ДК 003:2010, регіональних потреб, існуючих технологічних, соціально-побутових, кадрових інформаційних та організаційних можливостей закладу або попередніх розрахунків на їх створення. Термін виконання встановлено 10.11.2018 року (а.с. 39).

Наказом директора навчального закладу № 436 від 20.11.2018 продовжено до 28.12.2018 рок термін виконання наказів від 19.10.2018 року №398, та № 400; наказано створити комісію для визначення відповідності робочого місця вимогам охорони праці та рівня його функціональності (а.с. 40).

23.11.2018 року назву навчального закладу змінено на Державний заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» (наказ Міністерства освіти і науки України від 23.11.2018 №1295 - а.с. 42).

Наказом навчального закладу від 20.12.2018 року № 465 відповідно до ст. 29 КЗпП України та у зв`язку з тимчасовим припиненням роботи відділення навчального закладу (вул. Сурікова, 6) та перенесенням навчального процесу до основного корпусу, вул. Смаглія, 6, тимчасово визначено робочим місцем старшого майстра кабінет № 203 (а.с. 41).

ОСОБА_1 ознайомлена з вказаним наказом від 20.12.2018 № 465, проте була не згідна з наказом, вимагала повернути її робоче місце, так як в тимчасово визначеному робочому місці старшого майстра к. 203 не має можливості виконувати накази роботодавця.

27.12.2018 наказом № 507 розподілено посадові обов`язки старших майстрів, визначених розділом 2 «Завдання та обов`язки» посадової інструкції. При цьому до обов`язків ОСОБА_1 віднесені пункти 2.3, 2.6, 2.7, 2.8, 2.11, 2.12, 2.13, 2.18, 2.19, 2.20, 2.22, 2.25, 2.27, 2.29-2.31 розділу 2 «Завдання та обов`язки» посадової інструкції (а.с. 21, 56).

На тексті наказу №507 від 27.12.2018 міститься відмітка ОСОБА_1 від 28.12.2018 про те, що вона не згідна з п. 2.3, 2.6, 2.8, 2.11, 2.12, 2.22, 2.25, 2.31.

03.01.2019 директор навчального закладу ОСОБА_2. звернувся до голови профспілки навчального закладу з листом про надання згоди щодо застосування дисциплінарного стягнення (догани) до старшого майстра ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням останньою обов`язків, закріплених п. 2.3 посадової інструкції старшого майстра та доручених наказами від 19.10.2018 №400 та №398 (а.с. 18).

15.01.2019 директору відмовлено в наданні згоди про застосування догани щодо ОСОБА_1 (а.с. 58).

15.01.2019 ОСОБА_1 направила директору навчального закладу заяву, в якій надала свої пояснення та висловила незгоду з оскаржуваними наказами тому що їх неможливо виконати без доступу до необхідної документації. Не погодилась з розподілом обов`язків між старшими майстрами, проведений наказом № 507 від 27.12.2018 року (а.с. 51).

16.01.2019 (в тексті наказу в даті видачі описка - 16.01.2018) директор Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» ОСОБА_2. виніс наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до старшого майстра ОСОБА_1 за невиконання завдань, визначених наказами №398, 400 від 19.10.2018 та п. 1 наказу № 436 від 20.11.2018, резолюції на листі вх.№02/11-04-3138, віднесених до кола завдань та обов`язків старшого майстра пунктами 2.3, п. 2.4 посадової інструкції старшого майстра (а.с 19).

Правовідносини, що виникли між сторонами на підставі викладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що становить принцип диспозитивності цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правомірність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності підлягає встановленню шляхом перевірки правомірності видачі наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, фактів невиконання обов`язків, покладених на позивачку трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

За змістом ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Частиною 1 ст. 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду даного працівника.

Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов`язково доведена роботодавцем. Презумпція невинності є заходом захисту трудового правовідношення, прав працівника від суб`єктивної оцінки його дій, поведінки з боку роботодавця і безпідставного притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця після його виявлення, не враховуючи часу тимчасової непрацездатності чи відпустки; та не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

З аналізу норм трудового права, що регулює дані правовідносини, зокрема порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, слід дійти висновку, що для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язку по доказуванню своєї невинуватості. Щодо процедури застосування дисциплінарного стягнення працівнику має бути надана можливість дати письмові пояснення; для надання пояснень працівник повинен знати конкретно за який проступок він притягається до дисциплінарної відповідальності. У трудовому спорі в суді обов`язок по доказуванню законності і обґрунтованості накладення дисциплінарного стягнення, покладається не на позивача, а на відповідача.

ОСОБА_1 не заперечує факт невиконання завдань, визначених наказами директора навчального закладу, проте наголошує на тому, що не могла їх виконати з об`єктивних причин, оскільки не мала належного робочого місця та їй не надано доступ до належної документації, необхідної для виконання своїх обов`язків.

Встановлено, що спір між сторонами стосується в тому числі щодо повернення позивачці її попереднього місця роботи, яким вона була забезпечена до звільнення та поновлення на посаді рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси 15 листопада 2017 року.

Статтею 29 КЗпП України встановлено, що до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами.

Відповідно до Акту про недопуск до виконання посадових обов`язків від 15 січня 2019 року, складеного Профспілковою організацією Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» не зважаючи на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.11.2017 року керівництво навчальним закладом не допустило ОСОБА_1 до виконання посадових обов`язків, не повернув раніше займаний робочий кабінет і заборонив спілкуватися з колегами та підлеглими їй майстрами виробничого навчання. Рішення не виконується і по даний час.

Крім того ОСОБА_1 зверталась до керівництва навчального закладу та до управління Держпраці у Черкаській області з приводу фактичного недопуску її до роботи (а.с. 23, 62, 63).

Також колегія суддів звертає увагу на те, що після видання вказаних вище наказів №№ 398 та 400 від 19.10.2018 року, якими були поставлені завдання ОСОБА_1 , директор навчального закладу своїм наказом № 436 від 20.11.2018 року продовжив до 28.12.2018 року термін їх виконання. Лише 20.12.2018 року наказом № 465 від позивачці було визначено робоче місце, а наказом № 507 від 27.12.2018 року до обов`язків ОСОБА_1 віднесені пункти Посадової інструкції, які пов`язані з виконанням поставлених завдань. Такі дії свідчать про реагування керівництва на справедливі вимоги та скарги позивачки.

Таким чином, на підставі доказів, які маються в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком районного суду у тому, що позивачка не була в повній мірі поновлена на роботі за рішенням суду і не була забезпечена робочим місцем з доступом до всієї документації закладу для виконання поставлених у наказах керівництва завдань.

Такі обставини об`єктивно унеможливлювали своєчасне та належне виконання завдань.

Посилання в апеляційній скарзі на службову записку від 03.09.2018 року є непереконливим, оскільки в ній позивачка вказала, що робоче місце, яким вона забезпечена на той момент не відповідає вимогам.

Крім того суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи (і це підтвердили сторони в судовому засіданні), є членом профспілкового комітету Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості», тобто членом виборного профспілкового органу і її притягнення до дисциплінарної відповідальності допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу ( ч. 2 ст. 252 КЗпП).

Такої згоди виборний профспілковий орган не давав.

На підставі викладеного, дослідивши усі обставини в сукупності, колегія суддів віддає перевагу доводам позивачки про відсутність її вини у невиконанні поставлених керівництвом завдань.

Доводи апеляційної скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які можуть бути підставами для скасування або зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Черкаське вище професійне училище легкої промисловості» залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2019 року.

Судді