Справа № 440/83/18 Головуючий у 1 інстанції: Журибіда Б.М.
Провадження № 22-ц/811/1559/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: заявника ОСОБА_2,

його представника - ОСОБА_3,

представника ГТУЮ у Львівській області - Романа Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 04 квітня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

в с т а н о в и л а:

У січні 2018 року ОСОБА_2 - директор малого приватного підприємства (далі-МПП) «Азимут» звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зубика О.І. щодо винесення повідомлення про повернення стягувачу виконавчого листа №440/1387/16-ц від 24.04.2017 року без прийняття до виконання та зобов'язати названий відділ державної виконавчої служби прийняти цей виконавчий лист до виконання та виконати рішення Буського районного суду Львівської області від 20.04.2004 року.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що ухвалою Буського районного суду Львівської області від 17.11.2016 року стягувачу МПП «Азимут» видано дублікат виконавчого листа на підставі рішення Буського районного суду Львівської області від 20.04.2004 року про визнання неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції по опису і арешту майна від 18.12.2000 року належного МПП «Азимут» та зобов'язання державної виконавчої служби Буського РУЮ усунути наслідки порушення прав підприємства.

Вказане рішення суду роз'яснене ухвалою цього суду від 07.03.2017 року, на підставі якої 24.04.2017 року судом видано новий виконавчий лист, який стягувач пред'явив до виконання у відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, однак, державний виконавець Зубик О.І. виніс повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття його до виконання на підставі пунктів 6, 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», яке заявник вважає неправомірним, оскільки виконавчий лист відповідав вимогам Закону і містив дії зобов'язального характеру.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 04.04.2018 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зубика О.І. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого листа №440/1387/16-ц від 24.04.2017 року неправомірними.

Зобов'язано відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняти виконавчий лист №440/1387/16-ц від 24.04.2017 року до виконання та виконати рішення Буського районного суду Львівської області від 20.04.2004 року.

Ухвалу суду оскаржив відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, просить її скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що стягувачем пред'явлено до виконанння виконавчий лист, виданий на підставі ухвали судового засідання, а не рішення суду, що не передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, виконавчий лист не відповідає вимогам цього Закону, оскільки у ньому відстутнє повне найменування боржника-юридичної особи із зазначенням коду ЄДРПОУ.

Зазначає, що оскільки виконавчий лист ще не перебував на примусовому виконанні, тому державний виконавець правильно оформив свою процесуальну дію саме повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Апелянт звертає увагу, що суд не вправі зобов'язувати державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання і виконати рішення суду, оскільки це суперечить вимогам Закону.

Заслухавши пояснення представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони заявника, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Буського районного суду Львівської області від 20.04.2004 року, яке набрало законної сили 05.07.2004 року (а.с.6-8), скаргу МПП «Азимут» задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції по опису і арешту майна від 18.12.2000 року, належного МПП «Азимут», та зобов'язано державну виконавчу службу Буського районного управління юстиції усунути наслідки порушення прав підприємства.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 07.11.2016 року (а.с.9-10) заяву директора МПП «Азимут» ОСОБА_2 задоволено.

Видано МПП «Азимут» дублікат виконавчого листа на підставі рішення Буського районного суду Львівської області від 20.04.2004 року про визнання неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції по опису і арешту майна від 18.12.2000 року належного МПП «Азимут», зобов'язавши державну виконавчу службу Буського РУЮ усунути наслідки порушення прав підприємства.

Поновлено ОСОБА_2 строк для пред'явлення вказаного вище виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 07.03.2017 року (а.с.11) роз'яснено рішення Буського районного суду Львівської області наступним чином: «зобов'язати відділ державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції усунути наслідки порушення прав МПП «Азимут» під час примусового виконання виконавчих листів Буського районного суду Львівської області про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати на суму 3900 грн. та наказу Арбітражного суду Львівської області про стягнення 847,6 грн., в ході усунення недоліків порушення прав підприємства, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області слід вчинити дії по виявленню особи, яка на даний час користується торгівельним кіоском №2 на вул.Незалежності, 1 в м.Буську Львівської області, вилучити в неї даний кіоск та повернути директору МПП «Азимут» ОСОБА_2

У випадку наявності в особи, яка користується торгівельним кіоском №2 на вул.Незалежності, 1 в м.Буську Львівської області актів (договорів, угод, свідоцтв, витягів, рішень тощо), на підставі яких передавалось право власності на торгівельний кіоск №2 на вул.Незалежності, 1 в м.Буську Львівської області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області звернутися до суду з позовною заявою про визнання їх в судовому порядку недійсними та витребування даного кіоску з незаконного володіння, та повернути директору МПП «Азимут» ОСОБА_2».

Ця ухвала суду не оскаржувалась і набрала законної сили 13.03.2017 року (а.с.11).

На підставі цієї ухвали про роз'яснення рішення суду, 24.04.2017 року Буським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист №440/1387/16-ц (а.с.17), в якому стягувачем зазначено МПП «Азимут», а боржником - відділ державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції.

Вказаний виконавчий лист №440/1387/16-ц пред'явлено стягувачем до виконання у відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, однак, повідомленням державного виконавця названого відділу державної виконавчої служби Зубика О.І. від 29.05.2017 року виконавчий лист повернуто стягувачу без прийняття його до виконання на підставі пунктів 6, 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Вимоги до виконавчого документа зазначені у статті 4 цього Закону.

Відповідно до пунктів 6 та 7 частини четвертої статті 4 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення: якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (п.6); якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень (п.7).

Заходи примусового виконання рішень визначені статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до цієї статті, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Враховуючи те, що стягувачем було пред'явлено до виконання виконавчий лист, який видано судом на підставі судового рішення, що набрало законної сили, а саме: ухвали про роз'яснення рішення суду, тому відповідно до вимог ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», це судове рішення підлягає примусовому виконанню.

Доводи апелянта про те, що боржником у виконавчому листі вказано відділ державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції, а дії зобов'язального характеру стосуються відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, яке не є боржником за цим виконавчим листом, не мають правового значення при вирішенні питання про прийняття виконавчого документа до виконання, оскільки виконавчий лист виданий на підставі судового рішення, що набрало законної сили, і яке відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Отже, безпідставними є посилання названого відділу державної виконавчої служби на те, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного коду боржника-юридичної особи, на порушення чого вказує державний виконавець у повідомленні, теж не є безумовною підставою для повернення виконавчого листа стягувачу, якщо державний виконавець має можливість встановити усю необхідну йому інформацію про боржника у встановленому законом порядку для проведення примусового виконання рішення суду.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття його до виконання, а тому в цій частині підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд першої інстанції, визнавши неправомірною дію державного виконавця по поверненню названого вище виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання, повинен був для усунення вказаного порушення зобов'язати державного виконавця вирішити питання щодо прийняття виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, оскільки відповідно до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа після прийняття державним виконавцем рішення про відкриття виконавчого провадження за цим виконавчим документом, перевіривши наявність визначених Законом підстав для відкриття виконавчого провадження.

Отже, оскаржувана ухвала в частині задоволення вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняти виконавчий лист №440/1387/16-ц від 24.04.2017 року до виконання та виконати рішення Буського районного суду Львівської області від 20 квітня 2004 року підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про зобов'язання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа №440/1387/16-ц, виданого Буським районним судом Львівської області 24.04.2017 року, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити частково.

Ухвалу Буського районного суду Львівської області від 04 квітня 2018 року в частині задоволення вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняти виконавчий лист №440/1387/16-ц від 24.04.2017 року до виконання та виконати рішення Буського районного суду Львівської області від 20 квітня 2004 року скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким цю вимогу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа №440/1387/16-ц, виданого Буським районним судом Львівської області 24.04.2017 року.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 26 квітня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.