Справа №694/543/17
У Х В А Л А

Іменем України

26.04.2019 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Дудніченка В.М.,

за участі секретаря Матвієнко А.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про відстрочення виконання рішення суду,-

встановив:

Заявник звернувся до Звенигородського районного суду із заявою про відстроченням виконання рішення суду від 08.06.2017 року за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, яким стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 200106,07 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 25.04.2017р. становить 7502,00 дол. США.; судовий збір у сумі 2001,06грн. В даний час ним виконання рішення суду ускладнюється вагітністю дружини і майбутнім народженням дитини, складним матеріальним становищем, оскільки він більше не займається підприємницькою діяльністю і не має постійного місця роботи. Заявник вказує, що станом на 14.04.2019 року ними було добровільно сплачено 1400 дол. США, залишок боргу складає 7502 дол. США та 2001,06 грн. Для відсутності заперечень з боку позивача ОСОБА_2 зобовязується сплатити 5% річних від суми неповернутої заборгованості до моменту її погашення.

Заявник в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку про що є підтвердження у справі.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, направив до суду клопотання про неможливість бути присутнім у судовому засіданні, просив розглянути заяву без його участі. Також вказав, що станом на 23.04.2019 року ОСОБА_1 частину боргу в сумі 1600 дол.США йому повернув, тому проти відстрочення виконання рішення він не заперечує за умови сплати ОСОБА_1 процентів за користування грошовими коштами в розмірі 5% річних від суми неповернутої заборгованості до моменту її погашення.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 08.06.2017 року вирішено стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 200106,07 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 25.04.2017р. становить 7502,00 дол. США.; судовий збір у сумі 2001,06грн.. Рішення набрало законної сили 05.09.2017 року.

На підставі вказаного рішення виданий виконавчий лист.

Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах і вважає за необхідне керуватися розділом VI ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Системне тлумачення положень ст.435 ЦПК України та ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти до висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Під відстрочкою виконання рішення розуміється перенесення строку його виконання на новий строк, визначений судом.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року роз'яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку виконання рішення, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено.

При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути ураховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого установлюється можливість задоволення такої заяви.

Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Закон повязує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з обєктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Звертаючись до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду 08.06.2017 року, заявник зазначає, що ним добровільно виконується дане рішення суду.

Крім того, заявник вказує, що існують обставини, що значно утруднюють виконання рішення суду, а саме вагітність дружини, майбутнє народження дитини, відсутність постійного місця роботи.

Так, із матеріалів справи вбачається, що дружина ОСОБА_1 ОСОБА_3 вагітна.

В силу ч.4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги ті обставини, що дружини заявника ОСОБА_1 вагітна, у нього відсутнє постійного місця роботи, заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду, приходить до висновку, що дані обставини є поважною причиною, що ускладнює виконання судового рішення, тому заява про відстрочку виконання рішення є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про відстрочення виконання рішення суду - задовольнити.

Відстрочити виконання рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 08.06.2017 року про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в еквіваленті 7502 доларів США та 2001,06 грн. судового збору, зі сплатою 5% річних від суми неповерненої заборгованості до моменту її погашення, на один рік.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя