Провадження № 22-ц/811/2775/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.,

за участі секретаря: Фейір К.О., розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справицивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова в складі судді Лялюка Є.Д. від 24 листопада 2016 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, третьої особи Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівська міська рада про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року Львівське міське комунальне підприємство по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» звернулося з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, третьої особи Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівська міська рада про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Позов мотивовано тим, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та зареєстровані у цій квартирі. Квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює ЛМКП «Айсберг». Відповідачі належним чином не сплачували за фактично надані позивачем житлово-комунальні послуги у період з липня 2010 року по серпень 2015 року, унаслідок чого станом на 28 серпня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 18 922 грн 64 коп., з яких: заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 13 527 грн 94 коп.; заборгованість за надані послуги з холодного водопостачання та водовідведення у розмірі 5 394 грн 70 коп.

З урахуванням зазначених обставин ЛМКП «Айсберг» просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 18 922 грн 64 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 листопада 2016 року позов ЛМКП «Айсберг» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ЛМКП «Айсберг» по 6 307 грн 33 коп. з кожного у погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилаються на те, що судом не враховано, що відносини у сфері житлово-комунальних послуг між їх учасниками здійснюються на договірних засадах. На протязі п»яти років позивач ухиляється від виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 вересня 2011 року, котрим зобов»язано ЛМКП «Айсберг» укласти договір на утримання будинку та договір на вивіз твердих побутових відходів із їх сім»єю.

Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ЛМКП «Айсберг».

Постановою апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ЛМКП «Айсберг» відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 14 листопада 2018 року касаційну скаргу Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» задоволено частково.

Постанову апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року в частині вирішення позовних вимог Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року залишино без змін.

Таким чином, на новому апеляційному розгляді переглядається рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 листопада 2016 року у не скасованій його частині згідно Постанови апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року (в частині стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 13 527 грн. 94 коп за період з липня 2010 року по серпень 2015 року)

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 листопада 2016 року скасуванню частково на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та зареєстровані у цій квартирі.

Квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює ЛМКП «Айсберг».

Відповідачі у період з липня 2010 року по серпень 2015 року не сплачували за фактично надані позивачем житлово-комунальні послуги, унаслідок чого станом на 28 серпня 2015 року виникла заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 13 527 грн 94 коп.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15.

За змістом частин першої-другої статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків), здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (зі змінами) власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт претензія складається і скріплюється підписами споживача і представника виконавця, подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.

Таким чином, відсутність між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживачів від їх оплати.

На вказані обставини звернув увагу суд касаційної інстанції при перегляді Постанови апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 13 527 грн. 94 коп за період з липня 2010 року по серпень 2015 року.

Тому не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги позивачів про відсутність підстав для задоволення позову.

Звернення відповідачів та інших мешканців будинку щодо неналежного санітарного, протипожежного стану будинку, сходових кліток, інженерного обладнання будинку, при наявності актів-претензій про надання позивачем послуг неналежної якості матеріали могло б бути підставою для перерахунку платежів для відповідачів, а не звільнення від їх оплати.

У той же час, задовольняючи позов ЛМКП «Айсберг» в частині стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з липня 2010 року по серпень 2015 року в сумі 13 527 грн. 94 коп, суд першої інстанції нараховував заборгованість за таку послугу з липня 2010 року починаючи з суми 2997 грн, не зазначаючи за який період виник такий борг і за що нарахована така сума коштів.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з липня 2010 року по серпень 2015 року(без залишку 2997 грн.) становить 10 690 гривень (т.1 а.с.9-10)

Вказану суму заборгованості слід стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ЛМКП «Айсберг» по 3563 гривні з кожного.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача ОСОБА_2 406 гривень судового збору не врахувавши того, що останній є людиною з інвалідність другої групи і звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного апеляційна скарга ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 підлягає до задоволення частково, рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 листопада 2016 року скасуванню частково на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ЛМКП «Айсберг».

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 листопада 2016 року - скасувати частково та ухвалити нове рішення.

Позов Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» по 3563 гривні з кожного заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з липня 2010 року по серпень 2015 року.

Скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 листопада 2016 рокув частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства по обслуговуванню та ремонту житла «Айсберг» 406 гривень судового збору.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 406 грн. судового збору залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.