Ухвала

23 травня 2019 року

м. Київ

справа № 295/7216/15-ц

провадження № 61-7287ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» - Савицької Світлани Сергіївни на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 12 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про визнання трудового договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2017 року представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») - Савицька С. С. подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 12 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIІІ від 03 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

10 квітня 2019 року касаційну скаргу представника ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Савицької С. С. на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 12 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року передано до Верховного Суду.

Згідно з підпунктом 14 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають чинності та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 325 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень (далі - ЦПК 2004 року), касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення цього строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Можливість поновлення строку на касаційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин передбачена також статтею 390 ЦПК України у чинній редакції.

Представником ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Савицькою С. С. в касаційній скарзі зазначено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що в березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ПАТ «ВіЕйБі Банк» було подану касаційну скаргу на вказані судові рішення, яка ухвалою суду касаційної інстанції від 14 квітня 2017 року була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків до 19 травня 2017 року, однак у зв`язку з глобальною кібератакою, яка була здійснена на банк 27 червня 2017 року, вказана ухвала виконана не була. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2017 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику. За фактом втручання сторонніми особами в комп`ютерні мережі ПАТ «ВіЕйБі Банк» було подано до органів поліції відповідну заяву про злочин. Заявник вважає наведені обставини поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження.

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів того, що на банк була здійснена глобальна кібератака саме 27 червня 2017 року, не вказано час, протягом якого відбувалося втручання в роботу банку, враховуючи, що вже 30 червня 2017 року касаційна скарга була оплачена судовим збором. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2017 року про повернення касаційної скарги була зареєстрована в реєстрі 26 червня 2017 року, а оприлюднена - 27 червня 2017 року. Після винесення та оприлюднення ухвали від 26 червня 2017 року заявником повторно подано касаційну скаргу лише 29 серпня 2017 року, тобто більш ніж через два місяці. Поважних причин пропуску строку в період з 27 червня 2017 року по 29 серпня 2017 року заявником не наведено та не надано належних доказів. Крім того, ПАТ «ВіЕйБі Банк» взагалі не зазначило про обставини, які перешкодили йому виконати ухвалу суду касаційної інстанції від 14 квітня 2017 року про залишення касаційної скарги без руху, якою йому було встановлено строк для усунення недоліків до 19 травня 2017 року, враховуючи що нову касаційну скаргу банком подано лише 29 серпня 2017 року, тобто більш ніж через три місяці після закінчення строку для усунення недоліків. Тому зазначені причини пропуску строку на касаційне оскарження не зумовлені особливими і непереборними обставинами, а відтак не є поважними.

Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2019 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Богунського районного суду міста Житомира від 12 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року за клопотанням представника ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Савицької С. С. неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення цього строку та наданням відповідних доказів, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 849, заявник отримав вказану ухвалу 22 квітня 2019 року.

26 квітня 2019 року на виконання вимог ухвали заявником подано засобами поштового зв`язку клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що з 20 березня 2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» перебуває в стані ліквідації, у зв`язку з чим ускладнено процедуру погодження процесуальних документів та скорочено штат працівників юридичного підрозділу банку, що призвело до звільнення працівників та зміни виконавців по наглядових справах, що в цілому має наслідком збільшення тривалості часу, необхідного для підготовки представниками банку документів, що подаються до суду.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Наведені підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки заявником не наведено причин, які унеможливили дотримання строків, передбачених ЦПК України, та розумних пояснень щодо пропуску строку звернення з касаційною скаргою тривалістю понад три роки, а також не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку.Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. Інших підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження заявником не наведено.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підстави для поновлення цього строку є неповажними, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Богунського районного суду міста Житомира від 12 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року, наведені у клопотанні представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» - Савицької Світлани Сергіївни, неповажними.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» - Савицької Світлани Сергіївни на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 12 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про визнання трудового договору недійсним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук