Дата документу 25.04.2019
25 квітня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Купавської Н.М.
при секретарі - Діденко Т.Ю.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в м.Мелітополі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № ZPM0RX01690120 від 16 січня 2007 року у розмірі 121448 грн. 24 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1821 грн. 72 коп. і зазначає, що 16 січня 2007 року з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит в сумі 3078 грн. 90 коп. на споживчі потреби строком на 12 місяців з 16.01.2007 по 16.01.2008 включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 49,26 грн.
Одночасно з поданням позовної заяви позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, при цьому посилається на те, що необхідні докази надані до матеріалів справи, інші клопотання та заяви відсутні. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження із повідомленням сторін, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками), та не надав відзив на позовну заяву.
Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано.
Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.01.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ZPM0RX01690120, за умовами якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби в сумі 3078,90 грн., на строк 12 місяців з 16.01.2007 по 16.01.2008 включно, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,0 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 49,26 грн. та единоразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 279,9 грн. в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) строки.
Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 20 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 323 грн. 06 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інші витрати згідно умов надання кредиту.
Пунктами 4.2 кредитного договору передбачено, що при порушення позичальником зобов`язань по погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 10,0% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Також п.5.1 Умов надання споживчого кредиту передбачено за порушення позичальником будь-якого зобов`язання, передбаченого Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 Умов сплату пені в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожень день прострочки платежу.
На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. замінено найменування позивача з закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. З 21 травня 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва ПАТ КБ «ПриватБанк») змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва АТ КБ «ПриватБанк»).
Судовим наказом, виданим Мелітопольського міськрайонним судом Запорізької області 08 листопада 2007 року, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № ZPM0RX01690120 від 16.01.2007 року в сумі 4759 грн. 28 коп. Судовий наказ набрав законної сили 03 грудня 2007 року.
З розрахунку заборгованості за договором № ZPM0RX01690120 від 16.01.2007 року, доданого позивачем до позову, вбачається, що вищенаведеним судовим наказом з ОСОБА_1 була стягнута, зокрема, заборгованість за тілом кредиту в сумі 3078,90 грн., а також проценти, нараховані банком на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу в розмірі 1056,63 грн., пеню в розмірі 224,30 грн., комісію в розмірі 394,08 грн., а всього 4753,91 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.
Позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією також є необґрунтованими з таких підстав. Заявою позичальника передбачено обов`язок позичальника сплачувати щомісячно винагороду у розмірі 49 грн. 26 коп. У наданому суду розрахунку заборгованості ця винагорода іменується комісією. Разом з тим, договір не містить умов про те, за які саме послуги ця винагорода сплачується. Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 16.01.2007 року, який укладені між сторонами, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».
Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розумітитак, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як підчас укладення, так і виконання такого договору.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016року у справі № 6-1746цс16, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Отже, за відсутності у договорі умов, які передбачають опис послуг, які надаються банком і за які сплачує позичальник у формі комісії, нарахування комісії не незаконним.
Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не відшкодуються.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 74, 88, 197, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 527, 530 ЦК України, суд
В позові Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: