Справа № 715/2635/18
Провадження № 2/715/130/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Глибоцький районний суд Чернiвецької областi

в складi: головуючого судді Григорчака Ю.П.

секретар судового засідання Майщук С.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем,-

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем. В своєму позові вказує на, те що 30.12.2006 року померла її мати ОСОБА_6. На день смерті з останньою в одному будинку були зареєстровані та проживали: вона - позивачка по справі, ОСОБА_7 та ОСОБА_5. 01.09.2015 року помер її батько ОСОБА_7. На день смерті батька з ним в одному будинку проживали: вона та ОСОБА_5 Після смерті батьків відкрилася спадщина на спадкове нерухоме майно, що розташоване по вул. Головній, 33-А в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області. З метою оформлення спадкових прав вона звернулася до нотаріуса, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено через розбіжність у написання імені її батька у документах та не підтвердження факту постійного її проживання із батьком на день смерті останнього, так як місце реєстрації у її паспорті вказане інше. Так, у її свідоцтві про народження батько записаний як ОСОБА_7 «Тодор» Миколайович, у її паспорті вона по-батькові зазначена як «Тодорівна», а у свідоцтві про смерть батько вказаний як «Теодор». Відмінність у написанні імені батька не дає їй можливості отримати свідоцтво про смерть батька повторно в органах ДРАЦСу, оскільки оригінал свідоцтва забрав відповідач. У звязку з тим, що вона претендує на частину спадкового майна, відповідач ОСОБА_2 вчинив сварку з нею, про що вона звернулася в органи поліції з листом, згідно якого працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення. Зважаючи на вищевикладене, просить суд позов задовольнити та встановити факт родинних відносин між нею та її батьком ОСОБА_7, який помер 01.09.2015 року; встановити факт спільного проживання її та ОСОБА_6, яка померла 30.12.2006 року, на день смерті останньої; встановити факт спільного проживання її та ОСОБА_7, який помер 01.09.2015 року, на день смерті останнього.

03.01.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує на те, що його мати та батько ще за життя 15.01.2001 року склали заповіт, яким все своє майно, яке їм належало, заповіли йому. На день смерті матері позивачка була у віці 50 років, а, отже, не мала права на обовязкову частку у спадковому майні, що передбачено ст. 1241 ЦК України. 04.06.2016 року на підставі заповіту приватним нотаріусом йому було видано свідоцтво на спадщину за заповітом після смерті батька. Право власності на вищевказане спадкове майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме. Зазначає, що заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. А також місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи. Як свідчить облікова картка №0332-1, позивачка вибула 28.11.2014 року в м. Чернівці на вул. Полєтаєва. На той час вона працювала приватним підприємцем в м. Чернівці, проживала по місцю реєстрації та на спадкове майно не претендувала. Зважаючи на вищевикладене, просить суд відмовити у позові ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту спільного проживання з спадкодавцями.

13 грудня 2018 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 11.01.2019 року.

28.02.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті на 13.03.2019 року.

В судових засіданнях позивачка ОСОБА_1 підтвердила обставини, викладені в позовній заяві та пояснила суду, що, оскільки вона доглядала за батьками похилого віку, то і проживала у батьківському домі. Вона власної сімї не мала. Після того, як мати померла, в неї була депресія і про спадщину на той час не думала, а тому і не зверталася до нотаріуса. За час, який вона проживала у батьків, вона зробила ремонти за свої кошти, за 20 років поживання у будинку все змінилося. Після смерті батька вона також важко хворіла, перебуваючи у пригніченому стані, а тому і не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що, оскільки рішенням Глибоцького районного суду від 03 серпня 2011 року її брата ОСОБА_2 було визнано таким, що втратив право користування спірним на сьогодні житловим будинком, то таким чином батько висловив свою волю щодо долі спадкового майна. Щодо обставин набуття нею права власності на квартиру в м. Чернівці по вулиці Полєтаєва, 11А/21 та реєстрації за вказаною адресою, вважає, що це не має будь якого значення для вирішення конкретної справи по суті. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судову засідання позовні вимоги не визнав, підтвердив обставини викладені у відзиві на позовну заяву, а також пояснив суду, що його сестра ОСОБА_1, знаючи про заповіти батьків на його користь, не висувала до нього ніяких претензій. Позивачка у батьків не проживала, а тільки проходила до них у гості та частково здійснювала догляд за ними. Він працював за кордоном, приїжджав до дому 2-3 рази на рік, проводив ремонтні роботи у будинку батьків за власні кошти. Після смерті батька, десь через місяць, він повернувся в Україну, на похоронах батька не був присутній. Позивачка після смерті батька вселилась у батьківський будинок і вирішила проживати там постійно. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні надала пояснення про те, що позивачка в 2014 році отримала квартиру в м. Чернівці, де і прописалась та проживала. На даний час ця квартира відчужена на користь третьої особи ОСОБА_5 Стороною відповідача не заперечується факт періодичного догляду з боку позивачки за батьками, проте остання в спірному нерухомому майні не проживала, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, проте від Старостинського округу сіл Черепківці та Новий Вовчинець до суду надійшла заява за підписом в.о. старости сіл Черепківці та Новий Вовчинець ОСОБА_8, відповідно до якої заявлені вимоги старостинський округ, визнає, проти задоволення позову не заперечує, а справу просить розглянути у відсутності їхнього представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила суду, що їх батько ОСОБА_7 майже до останніх днів свого життя пересувався сам. Мати ОСОБА_6 тяжко хворіла тривалий час. Позивачка ОСОБА_1 не проживала в спадковому будинку перед смертю батька, а лише інколи навідувалась туди. ОСОБА_1 проживала в м. Чернівці та займалась підприємницькою діяльністю на МТК «Калинівський ринок». В 2014 році вона також отримала квартиру, де прописалась та проживала. Воля їх батьків була висловлена в заповітах. Відповідач ОСОБА_2 багато зусиль доклав, щоб зберегти спадковий будинок та зароблені за кордоном кошти витрачав на облаштування та збереження будинку. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_5, пояснила суду, що вона та її сестра позивачка по справі ОСОБА_1 постійно проживали разом з батьками по вул. Головній, 33-А в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області та вони спільно почергово здійснювали догляд за батьками. Відповідач за батьками не доглядав, а перебував за кордоном. Вказувала на те, що стан здоровя батьків був вкрай незадовільним, а тому вони потребували стороннього догляду. Через це позивачка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказала на те, що вона є сусідкою покійних батьків позивачки та відповідача. Вона іноді провідувала ОСОБА_6 та спілкувалася з нею. Може підтвердити, що позивачка ОСОБА_1 проживала разом з батьками та доглядала їх перед смертю. ОСОБА_2 перебував за кордоном та лише іноді приїжджав додому. Догляд за батьками здійснювали ОСОБА_1 та ОСОБА_5, змінюючи одна одну. Їй тривалий час не було відомо, що є також і третя сестра ОСОБА_10 Сказати, чи ночувала ОСОБА_1 в с. Черепківці вона не може Похорони провели позивачка та ОСОБА_5, за які кошти їй не відомо. На похороні батька була ОСОБА_4, відповідача не було.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству з господарством батьків позивачки. Вказує на те, що за батьками доглядала позивачка по справі та ОСОБА_5. Позивачка працювала на Калинівському ринку, а ОСОБА_5 позмінно ходила до роботи, так і змінювали одна одну, щоб доглядати батьків. Відповідач 20 років працював і жив у Чехії і його вдома не було.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом покійних батьків позивачки та проживає безпосередньо навпроти будинку 33-А по вул. Головній в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області. Мати позивачки важко хворіла і за нею доглядав батько позивачки ОСОБА_1 Остання приїжджала до батьків та допомагала доглядати за матірю, але періодично, оскільки проживала та працювала в Чернівцях. Ремонт у господарстві робив відповідач. Крім того, він робив ремонти у квартирі позивачки. Після смерті матері захворів і батько, він був хворий, але міг сам себе доглянути. Його доньки періодично приїжджали до нього та ночували там. Йому також відомо, що покійний батько ОСОБА_7 склав заповіт на сина.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив суду, що він живе по сусідству спірного господарства на відстані близько 50 м. У вказаному господарстві проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_14. Після того як ОСОБА_6 паралізувало, то за нею доглядав її чоловік - ОСОБА_14. Їхні доньки приїжджали до них періодично, бо працювали в м. Чернівці і потрібно було їхати на роботу. Інколи бувало, що ночували. Після смерті ОСОБА_6 захворів і ОСОБА_14, але він міг сам за собою доглядати майже до останніх днів свого життя. Син відповідач по справі був за кордоном, коли приїжджав, то доглядав за батьками. Після смерті батька в будинку дійсно проживають ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно свідоцтва про народження серії І-МИ № 295535 ОСОБА_1 народилася 19.06.1956 року. Її батьками вказані ОСОБА_14 та ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-МИ №194128 ОСОБА_6 померла 30.12.2006 року в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області.

Згідно довідки №1158 від 31.08.2018 року, виданої Глибоцькою селищною радою Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, дійсно є доньками померлого ОСОБА_7, який помер 01.09..2015 року та проживають без реєстрації за адресою с. Черепківці, вул. Головна, 33 Глибоцького району Чернівецької області.

Згідно заповітів, складених 15.01.2001 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 все своє майно заповіли ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1923 від 29.12.2016 року ОСОБА_2 видано свідоцтво на спадкове майно за заповітом, яке складається із житлового будинку з належними до нього господарським будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Черепківці по вул. Головній, 33А, Глибоцького району Чернівецької області, що належало ОСОБА_7 на праві приватної власності.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом №832 від 29.12.2016 року ОСОБА_2 видано свідоцтво на спадкове майно за заповітом, яке складається із земельної ділянки площею 0,2500 га в межах згідно з планом, розташованої в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належної ОСОБА_7 на підставі державного на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №364709.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом №835 від 04.06.2016 року ОСОБА_2 видано свідоцтво на спадкове майно за заповітом, яке складається із земельної ділянки площею 0,0033 га в межах згідно з планом, розташованої в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, належної ОСОБА_7 на підставі державного на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №364710.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом №837 від 04.06.2016 року ОСОБА_2 видано свідоцтво на спадкове майно за заповітом, яке складається із земельної ділянки площею 0,2391 га в межах згідно з планом, розташованої в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, належної ОСОБА_7 на підставі державного на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №364711.

Вищевказане нерухоме спадкове майно зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності №77498713 від 29.12.2016 року, інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №60663874 від 04.06.2016 року та №60665152 від 04.06.2016 року

Згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 03.08.2011 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано таким, що втратив право на користування житловим приміщення за адресою вул. Головна, 33 в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.01.1987 року вирішено переселити із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_15, ОСОБА_16 в кімнату №37 дома 23 по вулю Чехова, м. Чернівці, ОСОБА_1 в кімнату №29 дома 23 по вул. Чехова в м. Чернівці.

Відповідно до рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.01.1998 року зобовязано Чернівецьку міську раду народних депутатів зобовязано надати сімї ОСОБА_4 в кількості 5 чоловік окрему ізольовану квартиру із всіма зручностями згідно норм житлового кодексу України.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту спільного проживання її та ОСОБА_6, яка померла 30.12.2006 року, суд приходить до висновку про неможливість задоволення такої позовної вимоги з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частина 1 ст. 4 ЦПК України вказує на те, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За своїм змістом між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 виник спір про право на спадщину після смерті батьків: ОСОБА_6, яка померла 30.12.2006 року та ОСОБА_7, який помер 01.09.2015 року. Саме з метою отримання майнових прав на спадщину після смерті матері вона звернулась до суду із вказаними позовними вимогами. Разом з тим, встановлення факту спільного проживання її та матері ОСОБА_6 на день смерті останньої не тягне за собою виникнення будь-яких прав ОСОБА_1, оскільки після смерті матері відкрилась спадщина заповітом, згідно якого вона все своє майно заповіла відповідачу. Натомість, сама позивачка ОСОБА_1 на день смерті матері - 30.12.2006 року не входила до кола осіб, яким відповідно до ст. 1241 ЦК України належить право на обовязкову частку у спадщині. Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають із зазначених вище підстав.

Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та її батьком ОСОБА_7, який помер 01.09.2015 року, а також встановлення факту спільного проживання позивачки ОСОБА_1 та її батька - ОСОБА_7, який помер 01.09.2015 року, на день смерті останнього, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом зясовано, що доказами, на які посилається позивачка на підтвердження своїх позовних вимог, є довідка №1397, видана 09.10.2018 року в.о. старости с. Черепківці та с. Новий Вовчинець ОСОБА_8; довідка №180, видана старостинським округом с. Черепківці та с. Новий Вовчинець 01 лютого 2019 року за підписом в.о. старости с. Черепківці та с. Новий Вовчинець ОСОБА_8, а також пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11

Так, відповідно до довідки №1397, виданої 09.10.2018 року в.о. старости с. Черепківці та с. Новий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, дійсно є доньками ОСОБА_6, яка померла 30.12.2006 року і ОСОБА_7, який помер 01.09.2015 року. Згідно письмового свідчення громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спільно проживали з батьками на день їх смерті за адресою с. Черепківці, вул. Головна, 33 Глибоцького району Чернівецької області.

Згідно довідки №180 від 01.02.2019 року, виданої старостинським округом сіл Черепківці та Новий Вовчинець Глибоцької селищної ради про те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_5 дійсно проживали без реєстрації з батьками на день їх смерті. Організували та провели похорони матері та батька.

За своїм змістовим навантаженням обидві довідки є ідентичними, підписані однієї і тією ж посадовою особою та містять інформацію щодо обставин, які мали місце 3 роки назад та є спірними на сьогодні. При цьому спосіб встановлення посадовою особою ОСОБА_8 інформації, її джерела та обставини, які викладені в цих довідках, в їх змісті не зазначений. Довідка №1397 містить посилання на «письмові свідчення громадян, що додаються», проте будь-які інші документи до неї не додані, а посадові обовязки в.о. старости с. Черепківці та с. Новий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області не можуть включати в себе право відбирати будь-які письмові свідчення у громадян.

Натомість, в матеріалах спадкової справи №1771/2015 до майна померлого 1 вересня 2015 року ОСОБА_7 міститься довідка Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №2062 від 18 листопада 2015 року, тобто видана саме на момент існування оспорюваних на сьогодні правовідносин з приводу прийняття спадщини, яка спростовує зазначені вище довідки і згідно якої на день смерті ОСОБА_7 разом з ним в одному будинку був зареєстрований та проживав лише ОСОБА_2.

Більш того, судом в ході розгляду справи досліджено також копії погосподарської книги села Черепківці Глибоцького району Чернівецької області за 2006-2010 року, особовий рахунок №326, та копію облікової картки обєкта погосподарського обліку №0332-1 за 2011-2015 роки, з яких вбачається, що до списку членів господарства входили ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_2. При цьому згідно копії облікової картки обєкта погосподарського обліку №0332-1 за 2011-2015 роки позивачка ОСОБА_1 була зареєстрована у вказаному господарстві з 29.06.2011 року та вибула в м. Чернівці 28 листопада 2014 року. Факт вибуття ОСОБА_1 з господарства по вул. Головній, 33-А в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області 28 листопада 2014 року для проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, підтверджується також і копією 13 аркуша паспорта ОСОБА_1 Оцінюючи вказані докази в сукупності, суд бере до уваги також і відмову позивачки надати будь які пояснення щодо фактичної та юридичної долі належної їй квартири по вулиці Полєтаєва, 11А/21 в м. Чернівці.

Щодо оцінки показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11, допитаних в ході розгляду справи за клопотанням позивачки, то покази даних свідків в більшій мірі стосувались обставин догляду з боку позивачки ОСОБА_1 за батьками в період їхньої хвороби. І лише на уточнюючі запитання містили ствердну відповідь щодо проживання позивачки разом з батьками. При цьому суд враховує також і характер відносин, які мали місце між вказаними свідками та померлими батьками сторін, які були добросусідськими, проте не можуть слугувати підтвердженням щоденного спілкування з членами цієї родини. На противагу вказаним показам свідків, відповідачем було заявлено клопотання щодо допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, в ході якого вказані свідка, що також проживають в безпосередній близькості з спірним на сьогодні господарством, пояснили, що позивачка ОСОБА_1 дійсно здійснювала догляд за батьками в період їхньої хвороби, проте такий догляд носив періодичний характер та здійснювався спільно з ОСОБА_5, при цьому сама ОСОБА_1 працювала та проживала саме в м. Чернівці, а не в с. Черепківці Глибоцького району Чернівецької області.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» розмежовує поняття місце проживання та місце перебування.

Стаття 29 ЦК України вказує на те, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

На думку суду, характерною ознакою вступу в дію норми ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України є триваючий характер проживання фізичної особи в житлі спадкодавця та сприйняття такої особи як постійного мешканця цього житла самою особою та іншими проживаючими в цьому житлі особами.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ЦПК вказує на те, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Як вбачається зі змісті статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на зазначені вище положення процесуального законодавство суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_1 належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами в ході розгляду справи не доведено факт саме постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_7 на день смерті останнього. При цьому суд визнає ті обставини, що саме позивачка здійснювала догляд за батьками в період їхньої хвороби до їх смерті, що, безумовно, підтверджено дослідженими доказами. Проте сам по собі догляд за непрацездатними батьками не може вважатися прийняттям спадщини в розумінні ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України.

Аналогічні висновки містяться також і в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2019 року, справа №405/7175/15-ц.

Враховуючи непідтвердженість в ході розгляду справи факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_7 на день смерті останнього, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивачки також і в частині встановлення родинних відносин її та батька ОСОБА_7, оскільки встановлення такого факту не тягне за собою виникнення будь яких прав у ОСОБА_1

При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 259, 264-265, 273, 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову: Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем - відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлено 25.04.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя: