ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/224/17 Головуючий суддя І інстанції Нев'ядомський Д. В.
Провадження № 22-ц/818/1874/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про розірвання шлюбу
У Х В А Л А

19 лютого 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з цивільних справ Яцина В.Б., розглянув в порядку підготовки до апеляційного розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича на заочне рішення Київського районного суду м.Харкова від 25 травня 2017 року, ухвалене у складі головуючого судді Нев'ядомського Д.В., по цивільній справі № 640/224/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

18 лютого 2019 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями було розподілено апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича на заочне рішення Київського районного суду м.Харкова від 25 тпвня 2017 року, ухвалене у складі головуючого судді Невядомського Д.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та визначено склад суддів для розгляду даного клопотання, а саме: головуючий суддя - Яцина В.Б., судді колегії: ОСОБА_5, ОСОБА_6

В апеляційній скарзі адвокат Тимошенко Д.В. посилається на те, що заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 25 травня 2017 року було позов задоволений, розірвано шлюб. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15 січня 2019 року заяву про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду першої інстанції 14 лютого 2019 року адвокат Тимошенко Д.В. подав апеляційну скаргу.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Статтею 355 ЦПК України встановлено, що апеляційні скарги подаються безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп. 15.3 п. 15 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи.

Згідно з п. 9, пп. 15.5 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Протилежне тлумачення норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України) матиме наслідком порушення судами статті 6 Конвенції ЄСПЛ в контексті «права на справедливий суд».

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного суду від 20 червня 2018 року по справі №514/134/17 зазначено, що відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Однак, за відсутності справи в Харківському апеляційному суді до початку функціонування ЄСІТС не можливо вирішити питання про відкриття провадження у справі у передбаченому ст.ст. 357-359 ЦПК України порядку.

За таких обставин дана справа підлягає витребуванню із Київського районного суду м. Харкова для вирішення питання про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича на заочне рішення Київського районного суду м.Харкова від 25 травня 2017 року.

Питання про відкриття апеляційного провадження по справі буде вирішуватися після надходження цивільної справи до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 355 ЦПК України, статтею 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Витребувати із Київського районного суду м. Харкова цивільну справу № 640/224/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюб.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.Б.Яцина.