Справа № 183/3115/18
№ 2/183/491/19
26 березня 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Сороки О.В.
секретарі Пономаренко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
31 травня 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 26 травня 2009 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.
Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», а в подальшому була змінена назва на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».
Банк умови кредиту виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на кредитну картку.
23.06.2018 року ухвалою суду відкрите провадження у справі.
В судове засідання представник позивача не з'явився в заяві про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлена належним чином про місце, дату і час розгляду справи у встановленому законом порядку в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин.
Відповідачем не надано відзиву на позов, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані позивачем докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 26 травня 2009 року між Закритим Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.
Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», а в подальшому була змінена назва на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».
Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач при укладанні договору дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банком.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою».
Відповідно до кредитного договору, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за потрібне застосовувати наступні норми права.
Так у відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості.
Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори.
Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням.
При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Оскільки, відповідач в установлений договором строк не виконав зобов'язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, суд приходить до висновку, що аргументи позивача, наведені в позові обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому - є всі підстави для задоволення позову про стягнення на користь позивача з відповідача вищезазначеної заборгованості за кредитним договором, яка підтверджена розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 1762,00 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 5, 12, 76-81, 89, 258-259, 263-268, 274, 281, 282 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Сорока О.В.