Справа № 336/6652/18
Провадження № 2/333/663/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування частини домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2018 року ОСОБА_8 звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати недійсним договір дарування 3/50 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташоване на земельній ділянці, площею 0 0551 га, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. 05 квітня 2016 року.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 05.04.2016 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір дарування частини домоволодіння, за яким у його власність перейшло 3/50 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташоване на земельній ділянці, площею 0,0551 га. До позивача вказана частина домоволодіння перейшла у власність за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року. Оскільки вона є пенсіонеркою та має досить невелику пенсію, то домовилася зі ОСОБА_2 про те, що він буде забезпечувати її доглядом, харчуванням, утриманням житла в належному стані. В свою чергу, позивач зобов`язалася йому відписати належних їй 3/50 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташоване на земельній ділянці площею 0,055 га. Договір вони укладали у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. Тексту договору позивач не читала, вважаючи, що в ньому передбачені всі права і обов`язки, про які вони домовилися, проте як виявилося пізніше замість договору довічного утримання сторони уклали договір дарування. Перші два роки після укладення договору відповідач сумлінно виконував свої зобов`язання, а на початку квітня 2018 року припинив забезпечувати позивачку харчуванням і доглядом. Оскільки відповідач перестав сумлінно виконував свої зобов`язання, у вересні 2018 року вона звернулась до нотаріуса для розірвання укладеного між сторонами договору, проте нотаріус їй роз`яснила, що вони уклали не договір довічного утримання, а договір дарування і розірвати його можна лише за рішенням суду. Позивач вважає договір дарування удаваним правочином.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2018 року цивільну справу № 336/6652/18 передано за підсудністю на розгляд Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 повторно залишено без руху з наданням останній часу для усунення недоліків.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі № 336/6652/18, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не надав.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2019 року підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав позовні вимоги повністю.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. надала письмові пояснення, в яких зазначила, що вищевказаний договір дарування квартири укладався з додержанням норм Закону України «Про нотаріат», Цивільного та сімейного Кодексів, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та в цілому законодавства України, з урахуванням вищенаведеного просила розглянути справу без її участі. Причини неявки інших третіх осіб суду невідомі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані позивачем письмові докази, суд встановлені наступні обставини справи.

05 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування частини домоволодіння, за яким у власність ОСОБА_2 перейшло 3/50 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташоване на земельній ділянці, площею 0,0551 га. До позивача вказана частина домоволодіння перейшла у власність за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року.

Суд при винесенні судового рішення виходить з наступного.

Згідно зі ст. ст. 717, 719 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п.п. 7.1.-7.3. ст. 7 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, договір сторін про розірвання нотаріально посвідченого договору здійснюється шляхом складання окремого договору. Договір про розірвання договору підписується сторонами і посвідчується нотаріусом. На всіх наданих нотаріусу примірниках основного договору проставляється відмітка про його розірвання, у якій зазначаються номер за реєстром та дата посвідчення договору про розірвання, проставляється нотаріусом підпис і скріплюється його печаткою. Якщо нотаріус, який посвідчив договір, позбавлений можливості посвідчити договір про його зміну або розірвання (у разі смерті, заміщення нотаріуса, у разі неможливості виконання ним своїх обов`язків, припинення нотаріусом діяльності, передачі документів до державного нотаріального архіву або з будь-яких інших причин), договір про зміну або розірвання договору може бути посвідчений іншим нотаріусом. При цьому таким нотаріусом складається додатковий примірник договору, який направляється ним за місцем зберігання договору, що змінюється або розривається. Сторонам договору нотаріус роз`яснює про повернення документа за місцем зберігання примірника договору, що розірваний.

Таким чином, обдарований та дарувальник, за наявності домовленості між ними, мають право звернутись до нотаріуса, який посвідчив договір дарування та укласти договір про розірвання договору дарування. Тобто розірвання договору дарування за таких умов здійснюється в позасудовому порядку.

На підставі п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Разом з тим, таких відомостей позовна заява ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування частини домоволодіння не містить.

Відповідач беззастережно визнав позов у судовому засіданні.

Обставини, які б могли перешкоджати для звернення позивача та відповідача до нотаріуса, сторонами не зазначені.

Доказів відмови нотаріуса в праві розірвати договір дарування, сторонами, суду не надано.

Виходячи з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу ст. 124 Конституції України, необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний Суд в Постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

За ч. ч. 1, 2 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Враховуючи, що предмет спору у справі відсутній, що визнається сторонами, суд приходить до висновку про закриття провадження по цій цивільній справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 49, 142, 255, 256, 352, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 336/6652/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування частини домоволодіння закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, не допускається.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Кулик В.Б.