Справа № 463/1599/19
Провадження № 2/463/987/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Нора Н.В.

при секретарі Кисиличин М.В.

з участю представника позивача Яворської О.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

в с т а н о в и в:

Позивач Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором оренди від 02.12.2005 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02.12.2005 року між Управлінням комунального майна Львівської міської ради та ФОП Оленич І.М. було укладено договір оренди нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,70 кв.м. Однак, всупереч умовам укладеного договору, відповідач повністю орендну плату не сплатив. Станом на 04.04.2017р. відповідач має заборгованість за користування приміщенням у розмірі 127113,90 грн., що складається з орендної плати за період з 01.01.2012р. по 01.02.2016р. Ухвалою Господарського суду Львівської області у справі №914/171/16 за позовом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ФОП ОСОБА_1 провадження у справі припинено у зв`язку із припиненням діяльності суб`єкту господарювання. Тому просить позов задоволити. У підтвердження вимог покликається на копію договору оренди та інші документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала із аналогічних викладених у позовній заяві підстав. Просить такий задоволити.

Відповідач у судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечила та заявила клопотання про застосування у справі позовної давності, мотивуючи тим, що термін позовної давності по вказаних вимогах сплив, а тому немає підстав для задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за пропуском строку позовної давності, виходячи з таких мотивів.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що 02.12.2005 року між Управлінням комунального майна Львівської міської ради та ФОП Оленич І.М ОСОБА_2 було укладено договір оренди нерухомого майна, нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,70 кв.м. (а.с. 3-7)

З долученого до матеріалів справи Акту приймання-передачі №4 від 08.02.2016р., вбачається що ОСОБА_1 було здано приміщення загальною площею 37,70 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , які прийняв ЛКП «Затишне» в задовільному технічному стані.

Встановлено, що Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.04.2016р. у справі №914/171/16 за позовом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ФОП ОСОБА_1 провадження у справі припинено на підставі м. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв`язку із припиненням діяльності суб`єкту господарювання.

Відповідно до ст.ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При вирішенні справи судом враховується той факт, що Управління комунальної власності вже зверталось 16.01.2016р. (а.с. 47) до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати та неустойки, та ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.04.2016р. провадження у справі припинено на підставі м. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв`язку із припиненням діяльності суб`єкту господарювання. Тобто позивачу було відомо про порушення його права ще з 16.01.2016 року.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже на думку суду, позивачем не наведено жодних мотивів, які б давали підстави вважати, що строк звернення до суду пропущено з поважної причини, оскільки про порушення свого права щодо користування гаражем позивачу було відомо ще з 16.01.2016 року.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України, ст.ст. 11, 256-257, 261, 266, 267 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у зв`язку із пропущенням строку звернення до суду.

Дата складення повного судового рішення - 26.09.2019 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нор Н. В.