Справа № 755/398/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Красновій І.В.

справу розглянуто без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Дніпровського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві, про зняття арешту з майна мотивуючи вимоги тим, що постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві серії АА №857947 від 14 травня 2004 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2422 виданого 31 жовтня 2003 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_6 було накладено арешт на все майно, що належить позивачу, а саме на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 .

Однак, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, арешт було накладено на всю квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.03.1998 року виданого відділом приватизації житла Харківської районної державної адміністрації, квартира № 277 на праві спільної власності в рівних долях належить ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Листом начальника відділу Дніпровського районного ВДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Попович Я.В. повідомлено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, вказане виконавче провадження в межах якого виносилася постанова про накладання арешту на майно ОСОБА_1 на виконанні у відділі відсутнє. Виконавчі провадження з 2001 року по 2013 роки знищені за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим вирішити питання про зняття арешту з майна не вбачається можливим.

Представник позивача ОСОБА_1 та третя особа - ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача: Дніпровського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві в судове засідання не з`явився. Надали до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Третя особа: ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала.

Третя особа: ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала.

Відповідно до ст. 4 ЦПК кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.03.1998 року виданого відділом приватизації житла Харківської районної державної адміністрації, квартира № 277 на праві спільної власності в рівних долях належить ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві серії АА №857947 від 14 травня 2004 року ОСОБА_10 . при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2422 виданого 31 жовтня 2003 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_6 було накладено арешт на все майно, що належить позивачу, а саме на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 .

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, арешт було накладено на всю квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві та дослідженими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи № 959/09 від 28 квітня 2009 року.

Оскільки, виконавчі документи стосовно ОСОБА_1 на виконанні у відділу Дніпровського районного ВДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві не перебувають, а документообіг відділу з 2001 року по 2013 роки знищено, позивач позбавлений можливості захистити свої законні права поза судовим вирішенням спірного питання.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «По виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 9.9. Наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25 грудня 2008 року строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

За приписами ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (п.3 ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно до положень ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним.

Частина 1 статті 321 ЦК України наголошує на тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Порядок зняття арешту визначений статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 .

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 16, 321,328,317,319ЦК України, ст.ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладений на квартиру АДРЕСА_1 , постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві серії АА №857947 від 14 травня 2004 року.

Стягнути з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у справі в сумі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: