Справа № 182/1267/19
Провадження № 2/0182/1537/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.04.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

розглянув у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення(виклику) сторін цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина на час навчання.

Заяви по суті справи.

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 та просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку(доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно з моменту звернення до суду на час навчання сина.

В обґрунтування заяви позивач зазначила, що на даний час син є студентом 4 курсу Державного вищого навчального закладу „Київський електромеханічний коледж, денна форма навчання. На період навчання син потребує матеріальної допомоги, оскільки потрібно нести витрати, повязані з проживанням, навчанням, харчуванням, особистими речами, проїздом, кошти також потрібні на інші потреби. Обовязок батька по наданню синові регулярної матеріальної допомоги на час його навчання передбачений ст. 199 СК України. Відповідач може щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частина від всіх доходів та заробітку без погіршення його матеріального стану не період навчання сина. (а.с. 1-2).

Відповідач подав заперечення на позов та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви повністю, оскільки на його утриманні перебуває два малолітніх сина, він не працює і ніяких доходів, окрім заробітної плати дружини не має, а тому він не має обєктивної можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який навчається. Вважає, що позивачем не наведено жодних доказів, щодо необхідності стягнення аліментів на навчання сина, що він має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, що навчається. Просить врахувати, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів, через відсутність у відповідача обєктивної змоги надавати матеріальну допомогу. Відсутність можливості надавати матеріальну допомогу зумовлює необхідність відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог (а.с. 29-31)

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо позову ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує(а.с.48)

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 20.03.2019 року по справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3.(а.с.16-17)

21.03.2019 року витребувано відомості щодо доходів відповідача(а.с.19)

05.04.2019 року судом постановлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін) відмовлено(а.с.36)

Судом встановлено.

Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №085493 ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно Довідки від 01.04.2019 року ОСОБА_3 навчається на 4 курсі денної форми навчання Державного вищого навчального закладу „Київський електромеханічний коледж з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року(а.с.38)

ОСОБА_3 на даний час проживає з матірю, навчається в м. Києві , стипендію не отримує, не має можливості працевлаштування для отримання доходу та самостійного забезпечення себе на час навчання, несе витрати на проїзд до місця навчання, проживання, одяг , харчування тощо за рахунок матері.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги батька на період навчання.

ОСОБА_3 після розірвання шлюбу між батьками з 2005 року і після досягнення ним повноліття перебуває на повному утриманні матері ОСОБА_1.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стаття 182. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно письмових пояснень у відзиві - відповідач ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5, має двох малолітніх дітей Сергія, ІНФОРМАЦІЯ_2 та Івана, ІНФОРМАЦІЯ_3, ніде не працює та проживає за рахунок дружини.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач працездатний, однак офіційно не працює, інших аліментних зобовязань не має, але має двох малолітніх дітей.

Доводи відповідача про неможливість сплати аліментів на час навчання сина підтвердження не знайшли.

На думку суду, відповідач може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові на час його навчання, при цьому суд враховує наявність у відповідача двох малолітніх дітей.

За змістом ст. 199 СК України законодавець визначив обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення навчання чи відрахування з навчання.

Таким чином, відповідач за наявності можливостей має сплачувати аліменти за весь час перебування сина на навчанні до 30.06.2019 року, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Отже, з урахуванням всіх обставин встановлених судом, щодо матеріального становища сторін, наявності інших дітей, дослідивши можливості надання утримання батьком, матірю, відсутність доходів у повнолітнього сина у звязку із навчанням, а отже він потребує матеріальної допомоги не тільки матері , а й батька, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково в розмірі 1/6 частина від заробітку та доходів відповідача щомісячно, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін.

При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів на повнолітнього сина на час його навчання забезпечить поліпшення майнового становища сина, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище.

Відповідно до ст.ст. 201,191 СК України аліменти на навчання сина слід присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 26.02.2019 року.

Посилання позивача в позовній заяві, що розмір аліментів слід визначити не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не грунтується на вимогах закону, оскільки ч.2 статті 182 СК України містить зміни у частині мінімального розміру аліментів на одну дитину відповідного віку і до даних правовідносин не застосовується.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Беручи до уваги Постанову КЦС у складі ВС від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц).Постанову Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 346/103/17 (провадження № 61-20178св18),керуючись ст.ст. 182, 198 -200 СК України, ст.10-13,76-81, 141, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( РНОКПП, проживає: 53200, АДРЕСА_1) аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( РНОКПП невідомо, місце проживання: 08340, Київська область, Бориспільський район, село Гнідин, вул. Берегова,23), який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частина від його доходів та заробітку, починаючи з 26.02.2019 року, щомісячно, до закінчення навчання до 30.06.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( РНОКПП, проживає: 53200, АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 25.04.2019 року.

Дані про учасників справи.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,РНОКПП, проживає: 08340, Київська область, Бориспільський район, село Гнідин, вул. Берегова,23)

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( РНОКПП, проживає: 53200, АДРЕСА_1)

Третя особа ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП невідомо, місце проживання: 08340, Київська область, Бориспільський район, село Гнідин, вул. Берегова,23)

Суддя: ОСОБА_6