ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1275/19 Справа № 191/228/17 Суддя у 1-й інстанції - Матіяш С.К. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа приватний нотаріус Чуловський В.А., Синельниківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 21 грудня 2016 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року, яка видана на підставі виконавчого напису нотаріуса №10030 від 29 квітня 2016 року про стягнення з нього заборгованості у сумі 120 847 грн. 87 коп. Вказував, що виконавчий напис виданий з порушення законодавства, оскільки заборгованість у нього відсутня. Зазначав, що кредитний договір між ним та відповідачем був укладений у 2008 році, та він декілька разів виконував свої зобов'язання. Однак, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис без наявності документів, які підтверджують її безспірність. При вчиненні вказаного виконавчого напису, не дотримано строків, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, оскільки кредитний договір між позивачем та відповідачем укладений у 2008 році. Посилаючись на ст. ст. 252-255, 261 ЦК України, позивач вважає, що за умовами договору, погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами кожного календарного місяця, наступного за завітним у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Вказував на те, що він не отримував вимог про усунення порушень чи наявність претензій. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чуловського В.А. від 29 квітня 2016 року № 10030 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Виконавчий напис нотаріуса, вчинений 29 квітня 2016 року приватним нотаріусом Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №100, яким встановлено стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» () грошові кошти у сумі 47 239 грн. 65 коп. таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи» () на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» просять рішення суду від 22 травня 2018 року скасувати та ухвалити в нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість, апеляційну скаргу залишити без задоволення, зазначивши на безпідставність її доводів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 .

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»).Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З матеріалів справи вбачається, 08 жовтня 2008 року між Товариством ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами п.1.1 якого останньому надано кредит у сумі 67 620 грн., яка підлягає погашенню в термін до 10 жовтня 2015 року, зі сплатою 14,5% річних від непогашеної суми кредиту (п.2.1), з цільовим призначенням для оплати позичальником автотранспортного засобу Nissan, модель Almera, 2008 року випуску, з об'ємом двигуна 1596, реєстраційний номер АК 8652ВЕ, придбаного позичальником у ПТПП «Снігл», згідно договору купівлі-продажу №2600 від 04 вересня 2008 року, та здійсненого позичальником за власні кошти першого внеску в розмірі 17 000 грн.

Пунктом 1.3 кредитного договору визначено в якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за цим договором надано вищевказаний транспортний засіб, заставною вартістю 84 620 грн.

В якості додаткового виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором, сторони укладають договір поруки з фізичною особою.

Відповідно до п.9 кредитного договору визначено право кредитодавця без обмежень уступати будь-які свої права за цим договором.

Пунктом 9.1 вказаного кредитного договору визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного повернення позичальником заборгованості та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе, згідно умов договору (т.1 а.с.4-8).

18 травня 2012 року ТОВ «ПростоФінанс» уклало з ТОВ «Кредитні ініціативи» договір про купівлю-продаж кредитного портфеля, за яким останній набув усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату відступлення, включаючи, але не обмежуючись цим, права вимоги до позичальників щодо сплати суми основного боргу, процентів, нарахованих на суму основного боргу, комісій, а також право вимоги до позичальників щодо сплати штрафних санкцій (п.3.3) (т.1 а.с.46-59).

З матеріалів справи вбачається заочним рішенням Судакського міського суду Республіки Крим Російської Федерації від 24 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором від 08 жовтня 2008 року в сумі 111 329 грн. 64 коп. (т.1 а.с.173, 174).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який набув чинності 27 квітня 2014 року, визначено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно з ч. 2 ст.9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Таким чином, вказане рішення суду не є допустимим доказом у даній справі, оскільки воно одержано з порушенням порядку, встановленого законом.

24 березня 2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи»», відповідно до реєстру поштових відправлень, направлено поштовим відділенням зв'язку «Укрпошта» на адресу боржника ОСОБА_1 повідомлення від 23 березня 2016року про усунення порушень, згідно якого банк, в разі невиконання останнього, розпочне захист охоронюваних прав кредитора, відповідно до ст. ст. 16,18 ЦК України шляхом подачі до суду цивільного позову/вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с.60-64).

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Представником відповідача на адресу суду надано заяву (без дати та номеру), адресовану приватному нотаріусу Чуловському В.А., в якій останній просив вчинити виконавчий напис на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за період з 10 жовтня 2015 року по 10 лютого 2016 року у сумі 120847 грн. 87 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 59678 грн. 63 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 51276 грн. 28 коп.;заборгованості по комісії - 9892 грн. 96 коп.

В додатку до вказаної вище заяви надано оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання та документи представника стягувача за довіреністю (а.с. 94-95).

29 квітня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис №10030 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» загальної суми заборгованості за період з 10 жовтня 2015 року по 10 лютого 2016 року у розмірі 120 847 грн. 87 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 59678 грн. 63 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 51276 грн. 28 коп.; заборгованості по комісії - 9892 грн. 96 коп. (а.с.154).

На підставі вказаного виконавчого напису 04 жовтня 2016 року Синельниківським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження (а.с.156).

Як вбачається з розрахунку, наданого ТОВ «Кредитні ініціативи», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 08 жовтня 2008 року за період з 25 червня 2012 року по 10 лютого 2016 року, станом на 10 лютого 2016 року становить 143 303 грн. 30 коп., яка співпадає із сумою заборгованості вказаною кредитором ТОВ «Кредитні ініціативи» у вимозі від 23 березня 2016 року про усунення порушень станом на 10 лютого 2016 року, направленої на адресу боржника 24 березня 2016 року (а.с.65, 60).

Однак, з виписки по особовим рахункам з 25 червня 2012 року по 10 лютого 2016 року вбачається, що платником ОСОБА_1 здійснювалися перерахування грошових коштів у вказаний період за договором від 08 жовтня 2008 року, згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року, і всього сформовано 41 документ на суму 81 198 грн. 24 коп. (а.с.66-93).

Тобто, за відомостями ТОВ «Кредитні ініціативи» в період з 25 червня 2012 року по 10 лютого 2016 року у боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість у сумі 143 303 грн. 30 коп., а з 10 жовтня 2015 року по 10 лютого 2016 року - заборгованість у сумі 120 847 грн. 87 коп., проте в період з 25 червня 2016 року по 10 лютого 2016 року ОСОБА_1 здійснював перерахування грошових сум в рахунок погашення такої заборгованості, що не було враховано у вказаному розрахунку.

Як вбачається з виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 29 квітня 2016 року №10030, він вчинений на суму заборгованості за період з 10 жовтня 2015 року по 10 лютого 2016 року у розмірі 120 847 грн. 87 коп.

Крім того, відсотки за кредитним договором були стягнуті за період часу вже після закінчення дії кредитного договору, тобто після 10 жовтня 2015 року.

Таким чином, вказане спростовує безспірність заборгованості боржника.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною, ТОВ "Кредитні ініціативи" не надано жодного доказу на спростування вимог позивача, а тому виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» і він є таким, що не підлягає виконанню.

Посилання в апеляційній скарзі на безспірність заборгованості є необґрунтованими та спростовуються наявним в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ "Кредитні ініціативи" нотаріусу були надані всі передбачені п.2 Переліку № 1172 документи та нотаріусом на момент вчинення виконавчого напису встановлено безспірну заборгованість боржника перед стягувачем, та вчинено виконавчий напис з дотриманням усіх вимог чинного законодавства є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді