ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №489/3445/18
Провадження №2/477/101/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого району суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом спочатку до відповідачки ОСОБА_3, в якому просила надати їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, померлої 12 травня 2017 року.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті ОСОБА_4 залишився спадок, який вона не вмозі оформити в нотаріальному порядку, через пропуск строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини через поважні причини, які полягали у переживаннях після смерті матері та у сімейно побутових проблемах, які виразилися в необхідності переїзду її дочки з чотирьома дітьми через незадовільні умови їх проживання. Тому просила надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Під час розгляду справи ухвалою суду від13 листопада 2018 року до участі в ній було залучено в якості співвідповідача Воскресенську селищну раду Вітовського району Миколаївської області, в межах території якої знаходиться спадкове майно.

Позивачка позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідачка позов визнала і не заперечувала проти його задоволення.

Представник іншого відповідача в судове засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав заяву з проханням справу розглядати без його участі та не заперечував проти його задоволення.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

12 травня 2017 року в смт. Воскресенське Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області померла громадянка ОСОБА_4 і після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на частину будинку, розташовану в межах цього ж селища.

За свого життя нею був складений заповіт, посвідчений 29 вересня 2009 року секретарем виконавчого комітету Воскресенської селищної ради Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області.

Відповідно до заповіту ОСОБА_4 заповіла на випадок своєї смерті належні їй 52/100 частин житлового будинку, розташованого по вул. 40 років Перемоги, 11, в смт. Воскресенське того ж району, ОСОБА_2, тобто позивачці в справі.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_5 кодексу України вирізняють два види спадкування: за законом та за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1233-1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_2 як спадкоємиця за заповітом повинна була на протязі шести місяців прийняти спадщину після смерті матері шляхом подачі заяви до нотаріальної контори (або нотаріусу), однак не вчинила цього, оскільки через особисті емоційні переживання, викликані смертю матері, та через сімейні проблеми, повязані із переїздом її дочки з чотирьма її дітьми через неможливість проживання в аварійному будинку з можливістю позбавлення батьківських прав.

На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи з цього та з врахуванням визнання позову відповідачами, суд вважає, що строк вона пропустила з поважних причин і приходить до висновку про необхідність визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщин строком у шість місяців.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд

керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Надати ОСОБА_2 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_4, померлої 12 травня 2017 року, терміном у шість місяців з дня набрання законної сили цього рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст складено на 20 лютого 2019 року.

Суддя Р.В. Козаченко