У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва, в складі: головуючого судді -Гаврилової О.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод, перегородок та дверей, у користуванні місцями загального користування у комунальній квартирі, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод, перегородок та дверей, у користуванні місцями загального користування у комунальній квартирі.

24травня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшлоклопотання позивача ОСОБА_1 . про відвід головуючої суддіКатющенко В.П.

У поданій заяві (клопотанні) позивач посилається на те, що суддя Катющенко В.П. вчинила ряд проступків які не відповідають судді суду України, а саме: 20.04.2018 року суддя Катющенко винесла постанову про запит інформації з нотаріальної контори про особу спадкоємця померлого ОСОБА_6 яку отримували більше двох з половиною місяців і суддя Катющєнко В .П відмовилася з`ясовувати та не захотіла давати оцінку що більше двох з половиною місяців не надавалась інформація про особу спадкоємця померлого ОСОБА_6 . і, таким чином, суддеюКатющенко В.П. знову було здійснено затягування судового провадження, і суддя Катющєнко В.П. відмовилася виконати її обов`язок по притягненню винних до відповідальності за затягування надання інформації про особу спадкоємця померлого ОСОБА_6 , хоча відповідно до закону відповідь на запит судді мав бути наданий у продовж не більше 10 (десяти) днів з дня отримання запиту в судді, і це явно вказує на те що запит не був відправлений з суду і тому суддя Катющєнко відмовилася давати правову оцінку затягуванню надання інформації на запит судді про особу спадкоємця ОСОБА_8 , що є неналежним здійсненням правосуддя суддею Катющенко В.П. та є навмисним затягуванням судового розгляду, що збільшує його моральні та матеріальні збитки через обмеження його права користуватися вільно ванною, кухнею туалетом у комунальній квартирі, оскільки суддя Катющєнко В.П. затягує навмисно судовий процес. З жовтня 2018 року по 25.04.2019р., тобто близько пів року суддя Катющенко В.П. не здійснювала судочинство, суддя Катющєнко В.П. у цей період часу відкривала судові засідання, заслуховувала заяви та клопотання і потім закривала судове засідання, переносила на іншу дату і таким чином суддя Катющенко В.П. не розглядала справу по суті з жовтня 2018 року по 25.04.2019 року, що є затягуванням на пів року судового процесу самою суддею Катющенко В.П. що порушило ст.7 ЗУ «Про судоустрій та статус судді», п.7 ст.129 Конституції України, п.10, ч.3 ст.2 ЦПК України, та ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини. Суддя Катющєнко В.П. відмовилася задовольнити його заяви подані до суду, та оголошені його представником ОСОБА_9, у судових засіданнях, про залучення до справи у якості третіх осіб КП «Керуюча компанія з обслуговуваним житлового фонду Дніпровського району Києва» (далі Керуюча компанія), та його структурний підрозділ ЖЕД-411, так-як ці організації мали обов`язки у випадку порушення житлового законодавства, та незаконну побудову перегородок Керуюча компанія та ЖЕД-411 мали обов`язки вчинити певні дії по захисту порушених житлових прав і у постанові від 18.09.2017 року суддя Катющенко В.П. сама вказала що до подання позивачем позову до суду він мав звернутися за захистом своїх прав до управителя комунальної власності і таким чином сама суддя Катющенко В.П . визнала цим що Керуюча компанія та ЖЕД-411 мають обов`язки у цій справі але не зважаючи на це суддя Катющенко В.П. відмовила надати цим суб`єктам господарювання статус третіх осіб у цій справі, хоча по іншим аналогічним справам № 755/19544/15-ц, №755/16156/15-ц, № 755/10108/18, №755/5709/18 КП «Керуюча компанія з обслуговування фонду Дніпровського району Києва» було залучено у якості третьої особи і відповідно до аналогії відповідно до ст. 8 ЦК України, та ст. 10 ЦПК України, це іще один аргумент на підставі якого суддя Катющенко В.П. мала б залучити до справи у якості третьої особи Керуючу Компанію з ЖЕД-411, бо вони мали обов`язки, він до них звертався і ці організації не вчинили нічого та ніяких дій щодо захисту його прав, але суддя Катющенко В.П. вважає що ці організації вона не має права зачипляти, що, на думку заявника, вказує на упередженість, необ`єктивність, та не справедливість судді Катющенко В.П. Суддя Катющенко В.П. у постанові від 19.09.2018 року, складеній суддею 08.10 2018 року у 15:21:00 ввела заявника в оману щодо змісту ст. 55, так суддя Катющенко В.П. вказала в ухвалі що правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе лише за умови, що фізична особа померла після відкриттяпровадження у справі, хоча зміст ст. 55 ЦПК України навпаки вказує що: «У разі смертіфізичної особи, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони аботретьої особи на будь-якій стадії судового процесу» і це, на думку заявника, є службове підроблення суддіКатющенко В.П. , що підпадає під ст. 366 КК України, та таким чином суддя Катющекнознову вводить заявника в оману, діє не добросовісно, упереджено, порушує принциписудочинства та ділової етики судді, і заявник втратив довіру до судді Катющенко В.П . черезпостійні її незаконні тлумачення законів України, що означає, за переконанням заявника, що суддя КатющенкоВ .П . не здатна здійснювати правосуддя, бо або вона не знає законодавство, або вонанавмисно перекручує законодавство України як їй заманеться, і тому у зв`язку звищезазначеним просить відвести суддю Катющенко В.П. від розгляду справи №755/13821/17 через багаточисельні та систематичні порушення судді Катющенко В.П., черезщо він не довіряє судді Катющенко В.П . та вважає що вона не може винести неупереджене,справедливе, законне судове рішення по справі № 755/13821/17, і вона спрямовувала зусилля на затягування судового процесу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28травня 2019 року визнано клопотання позивачаОСОБА_1 про відвід судді КатющенкоВ.П. необґрунтованим, передано заяву про відвід для її вирішення в порядку, встановленому ч. 1ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 28травня 2019 року вирішення питання про відвід судді передано судді Гавриловій О.В.

Відповідно до ч.8ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Цивільного процесуального кодексу України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 36 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановленихстаттею 37цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В той же час, належних доказів і переконливих аргументів, які б підтверджували наявність обставин, визначених уст. ст. 36, 37 ЦПК України, які б унеможливлювали участь судді Катющенко В.П. у розгляді даної справи, заявником не наведено.

Посилання заявника на тривалий розгляд справи не є підставою для відводу судді.

За пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Разом з цим Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) правова та фактична складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік)

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон АліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Оцінюючи тривалість провадження у справі заявника в світлі встановлених своєю практикою критеріїв, Суд зазначив, що предмет судового розгляду не був особливо складним, але передбачав деякі складнощі щодо встановлення суми компенсації, яка підлягала виплаті заявнику. Проте Суд зазначив, що не дивлячись на відкладення справи та скасування в кінцевому порядку остаточного рішення, винесеного на користь заявника, провадження у цілому з безперервним судовим розглядом не перевищило три роки та два місяці. Тому Суд дійшов висновку, що тривалість сама собою не перевищувала таку, яка може вважатися «розумною» (рішення ЄСПЛ «Полтораченко проти України»).

Викладена в клопотання про відвід незгода заявника з прийнятими суддею процесуальними рішеннями та тлумаченням законодавства також не є підставою для відводу судді, що прямо визначено частиною 4 ст.36 ЦПК України.

У § 81 рішення у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що «неупередженість» в сенсі статті 6 Конвенції має визначатися суб`єктивною оцінкою на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справах «Bulut v. Austria» від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 256, § 31 та «Thomann v. Switzerland» від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 815, § 30). У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості судів.

Проте, всі викладені в клопотання про відвід доводи та міркування заявника, є його суб`єктивним судженням, не підтвердженим відповідними доказами.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод, перегородок та дверей, у користуванні місцями загального користування у комунальній квартирі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 36, 37, 260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод, перегородок та дверей, у користуванні місцями загального користування у комунальній квартирі.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод, перегородок та дверей, у користуванні місцями загального користування у комунальній квартирі, проводити в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя: