Справа № 136/376/19
Провадження № 22-ц/801/872/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 рокуСправа № 136/376/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Медвецького С.К.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., представника скаржника, позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» Бурятинського В.О., представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Тиховського М.О., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засі-данні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позо-вом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» до Головного управ-

ління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання незаконними, ска-

сування наказів, зобов'язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «При-луцьке» Мудрика Володимира Івановича на ухвалу судді Липовецького районного су-ду Вінницької області від 25 лютого 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю ( далі-ТОВ ) «Прилуцьке» звернулося у Липовецький районний суд Вінницької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за участі третьої осо-би, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Ли-повецької районної державної адміністрації, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 про визнан-ня незаконними, скасування наказів про надання дозволів на розроблення документа-ції із землеустрою з метою передачі у власність земельних ділянок для ведення осо-бистого селянського господарства, про затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського госпо-дарства, зобов'язання вчинити дії з поновлення запису у Поземельній книзі шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Староприлуць-кої сільської ради за межами населеного пункту, орендовану ТОВ «Прилуцьке» на підставі відповідного правочину ( а. с. 2-13 ).

Ухвалою судді Липовецького районного суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі статті 186 ЦПК України, роз'яснено сторонам, що дана справа належить до юрисдикції Господарсь-кого суду Вінницької області ( а. с. 75-77 ) .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 25 лютого 2019 року, ди-ректор ТОВ «Прилуцьке» Мудрик В.І. просив в окремо викладеній заяві та апеля-ційній скарзі поновити товариству строк на оскарження цієї ухвали суду, постановле-ної без участі сторін у справі, скасувати дану судову ухвалу, справу направити до су-ду першої інстанції для продовження розгляду. Скаржник стверджує про невідповід-ність оскаржуваної ухвали критеріям норм ЦПК України, помилковість висновку суду щодо предметної підсутності цього спору ( а. с. 80, 88-93 ).

12 квітня 2019 року до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Рябцуна С., де зазначається про законність та обгрунтованість оскаржуваної судової ухвали, оскільки саме господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'яз-ку із здійсненням господарської діяльності, у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно ( рухоме та нерухоме, у тому числі на землю ), реєстрації або обліку прав на майно, яке ( права на яке ) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, яке є предметом забез-печення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та ( або ) фізичні особи - підприємці ( а. с. 145 -149 ).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу представників сторін у справі, дослідивши матеріали цієї справи, наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваної судо-вої ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов вис-новку, що апеляційна скарга підлягає безумовному задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя суду першої інстанції вва-жав, що з огляду на суб'єктний склад сторін у цій справі, характеру правовідносин, що мають місце між ними, справа підлягає розгляду у порядку господарського судо-чинства.

З таким висновком судді суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він є помилковим, таким, що суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Визначаючи юрисдикцію суду під час розгляду цієї справи, апеляційний суд керується таким.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів ( абзац другий частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України ). Під-відомчість господарських справ установлена статтею 12 вказаного Кодексу, за змістом якої гос-подарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і ви-конанні господарських договорів, і справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесені до компетенції ад-міністративних судів.

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку ци-вільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житло-вих та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та май-нових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самос-тійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір бу-де мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права при-звели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зо-крема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього норма-тивно-правовими актами. Рішення органу державної влади у сфері земельних відносин може оспо-рюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких грун-тується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку позовну вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред'являти до суду для розгляду в порядку цивільного або гос-подарського судочинства, якщо фактично підгрунтям і метою пред'явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи ( зокрема певного права на землю ), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

З огляду на те, що позивач звернувся в суд з позовом про визнання недійсними і скасування наказів ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, якими фактично надані земельні ділянки у власність фізичних осіб, та поновлення запису у Поземельній книзі шляхом внесення до Держав-ного земельного кадастру відомостей про орендовану ТОВ «Прилуцьке» з 2012 року земельну ді-лянку на території Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, слід зробити висновок, що такий спір є приватноправовим і навіть за таким суб'єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Такий висновок грунтується на тому, зо-крема, що вирішення цього спору безпосередньо впливає, стосується прав та обов'язків визна-чених у позові фізичних осіб. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Ве-ликої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 911/4144/16 ( провадження № 12-71гс18 ), від 16 травня 2018 року у справі № 911/4111/16 ( провадження № 12-69гс18 ), від 20 листопада 2018 року у справі № 911/44/17 ( провадження № 12-225гс18 ).

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що ця справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з нормами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за на-явними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення су-ду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для про-довження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлен-ня помилкової ухвали.

Враховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи призвела до постановлення судом помилкової ухвали, остання підлягає скасу-ванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справа - на-правленню в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись нормами статей 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «При-луцьке» Мудрика Володимира Івановича задовольнити.

Ухвалу судді Липовецького районного суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Това-риства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» до Головного управління Держ-геокадастру у Вінницькій області про визнання незаконними, скасування наказів, зо-бов'язання вчинити дії - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 травня 2019 року.

Суддя-доповідач Т.О. Денишенко

Судді В.П. Рибчинський

С.К. Медвецький