Справа № 349/1446/19
Провадження № 2/349/469/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 вересня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Могили Р.Г.

за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.,

учасники підготовчого засідання:

позивач ОСОБА_1 .

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини .

Позовна заява мотивована тим, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2011 року. У шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є неповнолітнім. На даний час подружні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб носить формальний характер. Сторони спільно не проживають, дитина проживає разом із матір`ю. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, їх шлюб носить формальний характер, просить шлюб розірвати, оскільки він суперечить її інтересам та інтересам дитини. Враховуючи, що дитина проживає разом із нею, знаходиться на її утриманні та вихованні просила визначити місце проживання дитини з матір`ю.

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просила залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Відповідно до частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Враховуючи визнання позову відповідачем , суд вважає, що є законні підстави для ухвалення у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що 12 липня 2011 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у Черченській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 2.

Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , видане Черченською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 12 липня 2011 року .

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим 07 лютого 2013 року Черченською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області.

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли сімейні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду. Враховуючи визначені судом правовідносини для вирішення спору, суд застосовує наступні норми матеріального права, виходячи при цьому із таких мотивів.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що тривалий час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, розірвання шлюбу не суперечить інтересам позивача та неповнолітній дитині.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі ст. 113 СК України, суд залишає за позивачем, за її проханням, для подальшого іменування набуте у шлюбі прізвище - « ОСОБА_4 ».

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Таким чином, враховуючи, що дитина проживає разом із матір`ю, відповідач не заперечує щодо проживання дитини з матір`ю, визначення місця проживання дитини разом з матір`ю відповідатиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача половину сплаченого судового збору в розмірі 384 грн 20 коп та зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Рогатинському районі Івано-Франківської області на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України повернути позивачу судовий збір в розмірі 384 грн 20 коп, що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно квитанції №0.0., виданої 27 серпня 2019 року Рогатинським відділенням Івано-Франківської філії ПриватБанк.

Керуючись ст.ст.141,142, 206,259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 12 липня 2011 року у Черченській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області , актовий запис №2, між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_4 .

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 384 грн 20 коп.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Рогатинському районі Івано-Франківської області повернути позивачу ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн 20 коп, що становить 50 % сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви, згідно квитанції №0.0. виданої 27 серпня 2019 року Рогатинським відділенням Івано-Франківської філії ПриватБанк.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Дата складення повного рішення суду - 26 вересня 2019 року.

Суддя Р.Г. Могила