Справа № 526/2265/18
Провадження № 2/526/114/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Заколодяжної О.А.

при секретарі Шульзі Н.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу №526/2265/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на малолітню дитину та визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на малолітню дитину та визначення місця проживання малолітньої дитини.

У своїй позовній заяві позивачка вказує, що 17.02.2017 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, у зв`язку з чим вона своє дошлюбне прізвище Дудка змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_3 . Від спільного шлюбу подружжя має малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки в сім`ї постійно виникали сварки, сім`я розпалась, на даний час спільним подружнім життям не проживають, малолітній син проживає з нею та знаходяться на її повному утриманні. Їй не вистачає коштів на утримання дитини, а чоловік припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання сина, хоча має можливість надавати дитині матеріальну допомогу, тому позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 17.02.2017 року у Гадяцькому районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, після розірвання шлюбу - залишити їй прізвище ОСОБА_3 , малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з нею, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини та стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір в сумі 1409,60 грн..

Позивачка ОСОБА_1 надала суду письмову заяву, в якій на примирення не погоджується, просила її позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за Веб-адресою: http://court.gov.ua/sud 1603/ , відзив на позовну заяву та повідомлення про причини неявки до суду від ОСОБА_2 не надходили.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що між сторонами 17.02.2017 року у Гадяцькому районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, було зареєстровано шлюб, актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 17.02.2017 року Гадяцьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області.

Від шлюбу подружжя має малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 20.07.2017 року Гадяцьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області.

Суд , вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині щодо розірвання шлюбу підлягають до задоволення, оскільки судом встановлено, що між сторонами склались непримиренні відносини, подружні стосунки сторони не підтримують , примирення та збереження сім`ї не можливе.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 2 ст. 51 Конституції України, закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 ЗУ "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини.

Відповідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває в працездатному віці, відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надав, тому може утримувати неповнолітню дитину.

В зв`язку з цим суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 02-10/666 від 12.11.2018 року, малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Принципу ст. 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 року, дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має зростати у піклуванні батьків або інших відповідальних осіб, якщо батьки не можуть чи не бажають забезпечити піклування за дитиною.

Частиною 2 ст.3 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 року, передбачено, що держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такій захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Україна є державою - учасником - підписантом даної декларації, а тому в державі мають застосовуватися всі положення щодо захисту прав дітей в повному обсязі.

За ст. 9 даної Декларації держава у випадку, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо, має забезпечити в судовому порядку визначення місця проживання дитини, виходячи з її інтересів.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати з ким із батьків вона бажає проживати.

Суд зазначає, що згідно висновку опікунської ради при виконкомі Гадяцької міської ради від 17.12. 2018 року, вирішено визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_1 .

У своєму висновку опікунська рада при виконкомі Гадяцької міської ради вказує, що батько дитини ОСОБА_2 бере епізодичну участь у вихованні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 не надав належних доказів опікунській раді про створення ним, за його місцем проживання, належних умов для проживання та виховання дитини. Проживаючи з матір`ю, дитина оточена турботою і любов`ю, дитині створені всі необхідні умови для виховання, розвитку та відпочинку. Мати не чинить перешкод у спілкуванні дитини з батьком.

Рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради №623 від 18.12.2018 року затверджено висновок опікунської ради при виконкомі Гадяцької міської ради від 17.12.2018 року про доцільність проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з його матір`ю ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення повного гармонійного, духовного, морального і фізичного його розвитку, з урахуванням того, що дитині виповнилося лише 1 рік 10 місяців і він проживає з позивачкою, з урахуванням інтересів дитини, необхідно визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з його матір`ю - ОСОБА_1 , тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання малолітнього сина підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що сплачений ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1409,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Окрім того, враховуючи, що позивачка, згідно з п.3 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 105, 109,110, 112-114, 160,161, 180, 182, 183, Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263-265, 268 , 280-289, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 лютого 2017 року у Гадяцькому районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис № 14 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_3 .

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з його матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в межах суми платежу за один місяць в сумі 813 ( вісімсот тринадцять) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 1409 ( одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп..

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 11.06.2013 року Гадяцьким РС УДМС України в Полтавській області, РНОКПП: не відомий.

Повне судове рішення складено 28 травня 2019 року.

Головуюча: О. А. Заколодяжна