ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5654/19 Справа № 2-1291/11 Суддя у 1-й інстанції - Решетнік М.О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

26 квітня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Куценко Т.Р., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, треті особи Бабушкінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ, приватний нотаріус Дніпропетровського міського округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2012 рокузаявлені позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

З таким рішенням не погодилась позивач та 12 квітня 2019 року звернулась до суду з апеляційною скаргою.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 також звернулась з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 20 грудня 2012року, мотивуючи тим, що строк на подання апеляційної скарги пропущений з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного рішення отримала 13 березня 2019 року.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що підстави для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України в редакції 2004 року, що діяв на момент ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

П.п. 13 Перехідних положень розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України в редакції 2017 року, який набрав законної сили з 15.12.2017 року, визначено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1отримала копію рішення суду від 20 грудня 2012 року 17 червня 2013 року /а.с. 175/.

Враховуючи положення ст. 69 ЦПК України, в редакції, що діяла на момент отримання відповідачем копії оскаржуваної ухвали, яке визначало, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок, суд апеляційної інстанції вважає, що перебіг строку, передбачений ч.1 ст. 294 ЦПК України для позивача щодо оскарження рішення суду в даній справі, розпочався саме з 18 червня 2013 року наступний день після отримання останнім копії оскаржуваної ухвали.

Таким чином останнім днем подання апеляційної скарги було 28 червня 2013 року, оскільки достовірно встановлено про те, що копію рішення позивач отримала 17 червня 2013 року.

Проте, як вже зазначалось вище, апеляційна скарга на рішення суду була подана позивачем лише 12 квітня 2019 року.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми слід дійти висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року).

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За таких обставин суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськка від 20 грудня 2012 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 грудня 2012 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Т.Р. Куценко