Справа № 359/7111/18
Провадження № 2/359/679/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» березня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

10.09.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, вимоги якого до початку судового розгляду було змінено, і позивач просить суд ухвали рішення, яким:

- відібрати дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у батька ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав та передати дитину бабі, позивачу ОСОБА_1,тимчасово до вирішення питання щодо подальшого влаштування дитини, призначення опікуна під наглядом компетентних служб;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,які підлягають перерахуванню на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у м. Борисполі, у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання ОСОБА_3 у батька ОСОБА_2, та передачі її тимчасово бабі ОСОБА_1, а також стягнення аліментів у розмірі за один місяць;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені у зв'язку з розглядом справи судові витрати (а.с.2-5, 49-51).

В обгрунтування позову зазначила, що відповідач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з її дочкою ОСОБА_4, який було розірвано 03.02.2013 року, та є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Мати малолітньої 19.09.2015 р. уклала шлюб з ОСОБА_5, та змінила прізвище на ОСОБА_4. Мати малолітньої ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Батько дитини більш ніж 2 роки не приймає участі у вихованні своєї доньки ОСОБА_3, не відвідує дитину, не має уявлення та не цікавиться умовами проживання своєї доньки, її потребами, рівнем її розвитку, станом її здоров'я, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення, абсолютно не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Вказала, що відповідач, інколи передає дитині гроші, але на її переконання, факт передачі коштів ніяк не може замінити обов'язку батька належним чином піклуватися про дитину, займатися її розвитком та оточувати батьківською турботою. Зазначає, що онука ОСОБА_3 вже більш ніж два роки проживає разом з нею та її чоловіком, вони разом дбають про належне її виховання, догляд, утримання, стан здоров'я, приймають участь у її шкільному житті, відвідують батьківські збори, переймаються її духовним та моральним розвитком.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував щодо його задоволення. Також зазначив, що усвідомлює, що на даний час не може в певній мірі забезпечити дитині все необхідне для виховання та навчання.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області , Павленко Л.В. у судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву (а.с.60), у якій просила суд проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримують та просять задовольнити. Разом з заявою надала суду висновок органу опіки та піклування, погоджений рішенням виконкому Бориспільської міської ради.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши заяву, матеріали цивільної справи та надані документи, суд вважає, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3( а.с.10). У графі «мати» зазначено ОСОБА_4, у графі «батько»- ОСОБА_2.

Батьки малолітньої перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2013 року було розірвано, що підтверджується відповідними свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 та копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2013 р.( а.с.9,11).

19 вересня 2015 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, та відповідно після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с.12).

Встановлено, мати дитини - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6( а.с.13).

Як зазначила у судовому засіданні позивач, відповідач ОСОБА_2 більше ніж два роки належним чином не виконує батьківських обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки ОСОБА_3, не приділяє достатньої уваги вихованню доньки, не дбає про її ні фізичне ні моральне здоров'я, іноді надає матеріальну допомогу в грошовій формі, внаслідок чого малолітня проживає у позивача, яка є її бабусею, за адресою: АДРЕСА_1, хоча фактично зареєстрована за місцем реєстрації свого батька: АДРЕСА_2.

Відповідачем визнано та не оспорюється, наведені позивачем обставини.

Статтею ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладені рівні обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, у тому числі піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.170 ч.1 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов'язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій.

За приписами п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема становлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Так, відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 06 вересня 2018 року, складеного депутатом Бориспільської міської ради Шалімовим В.І., ОСОБА_3, 2008 р.народження, проживає з 2010 року у квартирі АДРЕСА_1, разом з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_9, умови проживання задовільні( а.с.15).

Згідно довідки про склад сім'ї № 1143 виданої 25.07.2018 р. КП ЖРЕУ( а.с.18), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрованою за місцем реєстрації батька ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_2.

З характеристики, виданої 18.05.2018 р. Бориспільською ЗОШ 1-111 ступенів № 6 (а.с.16), вбачається, що ОСОБА_3 навчається в Бориспільській ЗОШ 1-111 ступенів № 6. Активну участь у вихованні онуки приймає бабуся, яка регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами онуки, всіляко їй допомагає. Батько шкільні збори та іменні заходи у школі не відвідує, участі у шкільному житті не приймає. Бабуся та дідусь дбають про онуку.

Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради, погодженого рішенням виконавчого комітету міської ради 04.03.2019 року № 162( а.с.61,62), орган опіки та піклування вважає доцільним відібрати у громадянина ОСОБА_2 малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення його батьківських прав.

Як зазначено у висновку, батько дитини, ОСОБА_2, проживає за іншою адресою, участі у вихованні доньки не бере, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не відвідує батьківські збори та не спілкується з вчителем щодо навчання та поведінки доньки у школі. Малолітня ОСОБА_3 повністю перебуває на утриманні та вихованні бабусі, ОСОБА_1, та дідуся, ОСОБА_9, але останні не мають повноважень законних представників дитини в розумінні вимог чинного цивільного законодавства. Бабуся та дідусь дбають про онучку, піклуються про стан її здоров'я, забезпечують належний розвиток та відпочинок, відвідують батьківські збори та інші шкільні заходи, переймаються її духовним та моральним розвитком.

Аналізуючи вищенаведене, а також те, що відповідач не вживає необхідних заходів для створення належних умов для проживання та розвитку своєї дитини, малолітньої ОСОБА_3, ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню та належному утриманню,суд дійшов висновку про доцільність відібрання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у ОСОБА_2, без позбавлення його батьківських прав.

У відповідності до ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.3 ст.193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Встановлено, що факт надання матеріальної допомоги відповідачем по день розгляду справи, позивачем не оспорюється, а отже відповідач з моменту звернення позивача до суду брав участь в утриманні дитини та добровільно надавав матеріальну допомогу в грошовій формі.

Беручи до уваги вказану вище обставину, та виходячи з засад законності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягувати аліменти з відповідачана утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати ухвалення судового рішення 12 березня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Вказані аліменти перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у м.Борисполі, який зобов'язати відкрити на ім'я малолітньої у відділенні Державного ощадного банку України за місцем її проживання, позивача- Остапюк Г.М., у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до п. 1,5 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць та відібрання дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 704,80 гривень( а.с.1), підлягають стягненню на її користь з відповідача, а також судовий збір в сумі 704,80гривень за позовною вимогою про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь держави

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141, 206, 223, 258,259,263-265,266,267,273,430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Прийняти визнання позову відповідачем. Позов задовольнити.

Відібрати дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) без позбавлення батьківських прав та передати дитину бабі ОСОБА_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1),тимчасово до вирішення питання щодо подальшого влаштування дитини, призначення опікуна органом опіки та піклування - Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2), аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,які підлягають перерахуванню на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у м. Борисполі, у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати ухвалення судового рішення 12 березня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині відібрання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та передачі її бабі ОСОБА_1, а також в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2), на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), судовий збір на користь держави в сумі 704 гривні 80 копійок (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Зобов'язати ОСОБА_1 в місячний строк з дня набрання рішенням законної сили відкрити особистий рахунок на ім'я малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відділенні Державного ощадного банку України у м. Борисполі,

Копію рішення для прийняття рішення щодо призначення опікуна направити органу опіки та піклування - Виконавчому комітету Бориспільської міської ради Київської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 22.03.2019 року.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів