РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1201/19

провадження у справі №2/0285/598/19

06 травня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді………………Літвин О.О.

секретаря……….......................Дуянової Г.Г.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Зазначала, що після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем, на її утриманні перебувають їх спільні діти: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати та матеріально забезпечувати дітей, позивач просила стягнути з нього аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно на кожного, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття.

Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримала, проти чого відповідач не заперечив, погодився на сплату аліментів у вказаному розмірі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, вони зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України).

Способи виконання обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Судом установлено, що з 20.08.2008 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох спільних неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Домовленості про утримання спільних дітей сторони не досягли.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, або будь-яких доказів на спростування доводів позивачки в частині стягнення з нього аліментів саме у твердій грошовій сумі, суду надано не було.

Наявність будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїм дітям, на момент розгляду справи не існує.

Відповідач є здоровою особою 40 років; працездатний, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має; не достатньо приймає участі у вихованні неповнолітніх дітей та не створює всі необхідні умови для їх розвитку і життя, в заяві до суду позовні вимоги визнав та погодився на встановлений позивачем їх розмір, а відтак він спроможний сплачувати аліменти.

Обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей не може бути покладений виключно на одну матір.

Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (ст. 7 Закону: 2 027 грн. - для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2019), розмір мінімальної заробітної плати (з 01.01.2019 становить 4 173 грн.), розмір середньої заробітної плати по Житомирський області (яка згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області за січень-лютий 2019 року становить 7 555 грн.), встановлений з 01.09.2017 року розмір аліментів, який не може бути меншим за 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, потребу позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку та погодився на вказаний розмір аліментів, - суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позові. Це відповідатиме як інтересам дітей та їх матері, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 768, 40 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 258 - 259, 265, 268, 354 ЦПК України, статтями 141, 180-184, 191 СК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована в АДРЕСА_1, та проживає в АДРЕСА_2,аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02 квітня 2019 року до повноліття дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_9.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1,на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.О.Літвин