Справа № 523/1309/19
Провадження №2/523/1635/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2019 р. Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на частку спільного сумісного майна подружжя.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано. В період шлюбу вони сумісно придбали майно, а саме Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Вирішити питання про розподіл майна в добровільному порядку сторони не можуть. Тому позивачка просить суд визнати вказану Ѕ частину квартири спільним сумісним майном подружжя та визнати за нею право власності на 1/4 частину вказаної квартири.

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано.

В період шлюбу вони сумісно придбали майно, а саме Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти які належали їй, йому особисто.

Таким чином суд приходить до висновку що вказана Ѕ частина квартири є спільною сумісною власністю подружжя позивачки та відповідача, та за позивачкою слід визнати право власності на 1/4 частину вказаної квартири.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 2914 грн. 26 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60-63, 65 70, 71 СК України, ст.ст. 12,13,89,95,141,259,263,265,272ЦПК України, суд,

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності, по Ѕ частки за кожним, на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 40,1 кв.м., загальною площею 65,6 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2914 грн. 26 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.04.2019 року.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя