Провадження № 2/760/2204/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Кривулько С.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд зняти всі наявні арешти з іпотечного майна- трикімнатної квартири № 212, загальною площею 101,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме, арешт накладений Солом'янським РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві в рамках виконавчого провадження № 41491803 від 22.01.2014.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 18.03.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (в подальшому ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. На виконання договору банком було надано 200000,00 доларів США.

Також, 18.03.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (в подальшому ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №80168, відповідно до п. 1.1 якого, на забезпечення виконання основного зобов'язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: трикімнатну квартиру № 212, загальною площею 101,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначає, що постановою Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 22.01.2014 було накладено арешт та оголошення заборони на його відчуження.

Вказує, що ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» дійшли згоди щодо погашення заборгованості за кредитним договором шляхом реалізації предмета іпотеки, однак наявність арешту перешкоджає сторонам реалізувати свої права та виконати обов'язки.

З урахуванням вищенаведеного просить задовольнити позовні вимоги.

09.11.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою суду від 09.11.2018 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

11.12.2018 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.12.2018 в справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачам 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

25.02.2019 до суду представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що умови договору останнім виконувались не своєчасно та банк має право звернути стягнення на предмет застави. Не заперечує проти задоволення позовної заяви.

Третя особа свої пояснення на позовну заяву, у визначений судом строк, не надала.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.03.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (в подальшому ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0. На виконання договору банком було надано 200000,00 доларів США.(а.с.49-55)

Також, 18.03.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (в подальшому ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 80168, відповідно до п. 1.1 якого, на забезпечення виконання основного зобов'язання, іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: трикімнатну квартиру № 212, загальною площею 101,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.56-57).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 144553327 станом на 08.11.2018, квартира № 212, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, значиться під арештом згідно постанови Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 41491803 від 22.01.2014 (а.с.58-59).

Постановою старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Кукурічко Л.В. від 28.04.2017 було закінчено виконавче провадження №41491803 з примусове виконання виконавчого листа № 2-4455/13, виданого 05.12.2013 Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 46170,78 грн., тобто у зв'язку фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З матеріалів справи вбачається, що накладений арешт у межах вказаного вище виконавчого провадження, держвиконавцем у відповідності до вимог ч.1 ст.40 ЗУ "Про виконавче провадження", не знято.

Разом з тим, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 144553327 станом на 08.11.2018 вбачається, що іпотекодержателем даного нерухомого майна виступає позивач - ПАТ «УкрСиббанк» (а.с. 58-59).

За вказаних вище обставин, суд погоджується з доводами позивача про те, що наявність арешту, накладеного постановою Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві № 41491803 від 22.01.2014 на спірну квартиру, яка перебуває у іпотеці позивача, перешкоджає останньому задовольнити свої вимоги,як іпотекодержателя.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно ст. 34 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Дане застереження міститься в п. 4.1 Іпотечного договору від 18.03.2008.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Враховуючи наведені вище обставини та положення закону, суд погоджується з доводами позивача про те, що останній має законне очікування з подальшим задоволенням своїх вимог, як кредитора за рахунок іпотечного майна, оскільки право іпотекодержателя виникло у позивача раніше ніж було розпочато виконавче провадження № 41491803.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З наведених підстав суд вважає, що арешт квартири № 212, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладений згідно постанови державного виконавця у виконавчому провадженні №41491803 від 22.01.2014, перешкоджає реалізації позивачем його законних прав та інтересів, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову та звільнення з- під арешту квартири № 212, що знаходиться за адресою: м АДРЕСА_1 , накладеного постановою Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ВП № 41491803 від 22.01.2014 .

З огляду на викладенен вище, позов підялгає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ЗУ "Про іпотеку", ЗУ "Про виконавче провадження", ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна - задовольнити.

Звільнити з-під арешту квартиру № 212, що знаходиться за адресою: м АДРЕСА_1, накладеного постановою Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ВП №41491803 від 22.01.2014.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.М.Букіна