Справа № 474/467/19
Провадження № 6/474/10/19
УХВАЛА

Іменем України

07.05.19 року смт.Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого по справі судді Фасій В.В.

при секретарі Багрін Н. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

Встановив:

Приватний виконавець Куліченко Д. О. звернувся до суду з поданням протимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , , посилаючись на те, що на виконанні у нього перебуває виконавче провадження №58462789 з примусового виконання виконавчого листа №474/670/14ц від 24.01.2017р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок сплати заборгованості за кредитним договором коштів в сумі 302137,04 грн., постанова про відкриття якого від 22.02.2019р., разом з вимогою приватного виконавця, та постановою про арешт коштів, майна боржника направлені рекомендованим листом з описом боржнику та вручені йому 07.03.2019р. У вимозі боржнику роз`яснювався обов`язок про необхідність у 5-денний термін подати виконавцю декларацію про доходи та майно боржника, а також з`явитися до виконавця.

Однак, станом на день звернення з поданням, боржником не виконано рішення суду, декларацію не подано.

Крім того, як посилається виконавець в ході здійснення виконавчого провадження ним встановлено, що боржник перебуває на обліку у Пенсійному фонді та отримує пенсію, а також працює головою Врадіївської селищної ради, в зв`язку з чим ним 25.02.2019р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, доходи боржника.

Також у поданні посилався, що боржнику належить на праві власності будинок по АДРЕСА_1 та що ним, 09.04.2019р., боржнику була направлена вимога про надання доступу до нерухомого майна по вказаній вище адресі для проведення виконавчих дій 19.04.2019р., та що вказаної дати при здійсненні виходу до вказаного домоволодіння боржник доступу до приміщення не забезпечив, а його дружина категорично відмовилася вчинити такі дії, територія будинку була зачинена на замок, а у дворі знаходилася вівчарка, в зв`язку з чим увійти до будинку не виявилося можливим.

Вищезазначене, на думку виконавця, свідчить про явне ухилення від виконання зобов`язань покладених на боржника рішенням суду, а тому з огляду на ці обставини, практику ЄСПЛ, приватний виконавець просив подання задовольнити.

Приватний виконавець Куліченко Д, О. в судове засідання не з`явився, в прохальній частині подання просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини:

-на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д. О. перебуває виконавче провадження №58462789 з примусового виконання виконавчого листа №474/670/14ц від 24.01.2017р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок сплати заборгованості за кредитним договором коштів в сумі 302137,04 грн. (виконавчий лист на боржника ОСОБА_1 , постанова про відкриття виконавчого провадження №58462789 від 22.02.2019р.);

-22.02.2019р. приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна та коштів боржника, які направлені ОСОБА_1 27.02.2019р., та вручені адресату 07.03.2019р. (рекомендований лист НОМЕР_2, накладна, опис документів до листа НОМЕР_2, роздруківка з сайту «Укрпошта» щодо відстеження вручення відправлення );

-22.02.2019р. приватним виконавцем також винесено вимогу в якій він вимагає від боржника в 5-денний строк подати виконавцю декларацію про доходи та майно боржника, а також в строк до 05.03.2019р. з 09.00 до 12.00 год. з`явитися до офісу приватного виконавця в м. Миколаїв, яка також направлена ОСОБА_1 27.02.2019р., та вручена адресату 07.03.2019р. (вимога вих.. №912 від 22.02.2019р., рекомендований лист НОМЕР_2, накладна, опис документів до листа НОМЕР_2, роздруківка з сайту «Укрпошта» щодо відстеження вручення відправлення);

-згідно даних Пенсійного фонду України ОСОБА_1 обліковується по Кривоозерському об`єднаному УПФУ як особа яка отримує пенсію, розмір пенсії складає 5445,64 грн. (відповідь № від 22.02.2019р.);

-згідно даних Пенсійного фонду України ОСОБА_1 обліковується по Кривоозерському об`єднаному УПФУ як особа яка працює за трудовими та цивільно - правовими договорами, місце роботи Врадіївська селищна рада (відповідь № від 22.02.2019р.);

-25.02.2019р. приватним виконавцем звернуто стягнення на доходи боржника у розмірі 20% до виплати суми боргу, про що винесені відповідні постанови, в мотивувальній частині яких виконавець послався, що у боржника відсутні кошти на рахунках у банках чи інших фінансових установах та недостатньо майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум (постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.02.2019р.);

-згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 164071970 за ОСОБА_1 зареєстроване на праві приватної власності житловий будинок по АДРЕСА_1 щодо якого також зареєстровано обтяження (договір іпотеки) (інформаційна довідка № 164071970 від 18.04.2019р.);

-09.04.2019р. боржнику ОСОБА_1 було направлено вимогу про вчинення виконавчих дій з опису та арешту майна боржника 19.04.2019р. з 10.00 год., в якій викладена також вимога про надання доступу до житлового будинку, направлена боржнику 10.04.2019р. за № листа 674, та щодо якої дані про її вручення адресату станом на 19.04.2019р. відсутні (вимога вих.. №1736 від 09.04.2019р., квитанція від 10.04.2019р.);

-19.04.2019р. приватним виконавцем, у присутності двох понятих, складено акт за результатами виходу за адресою АДРЕСА_1 для проведення його огляду та опису, в якому виконавець зазначив про невиконання боржником вимоги від 09.04.2019р., не забезпечення ним доступу до будинку, та відмову дружини боржника також у забезпеченні доступу до будинку, територія якого огороджена, зачинена на замок, у дворі вівчар (акт від 19.04.2019р.);

При прийнятті рішення суд керується:

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною 1 ст. 441 ЦПК України встановлено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч.4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд нгайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюєтьсяЗаконом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», право громадянинаУкраїни на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладенихна нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Сам факт наявності невиконаних зобов`язань не може бути достатньою підставою для встановлення обмеження у виїзді

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 цивільно - процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання, обов`язок щодо доведення якого покладається на суб`єкта подання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку із цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Проте при зверненні до суду з заначенням поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, та по суті обґрунтував подання лише наявністю боргових зобов`язань у боржника, які він добровільно не виконує.

А його посилання на неподання декларації про доходи у встановлений у вимозі від 22.02.2019року строк - 5 днів, неявці боржника до приватного виконавця 05.03.2019р., про що також було видано вимогу, суд не бере до уваги, оскільки на момент настання строків визначених у вимозі, остання ще не була вручена боржника, та була отримана ним лише 07.03.2019р. Та, крім того, у ній не було визначено кінцевого дня строку подання декларації, чи визначення її подією яка неминуче має настати, у відповідності до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», цивільного законодавства, зокрема з дня відкриття виконавчого провадження, тощо.

Суд також критично оцінює його посилання на ухилення боржника від виконання рішення суду який не надав виконавцю доступу до житла для опису та арешту майна, оскільки матеріали подання не містять даних про отримання боржником чи повнолітнім членом його сім`ї вимоги про надання доступу до житлового приміщення до 19.04.2019р. включно, інших доказів, які свідчать про його обізнаність про необхідність надання доступу до житлового будинку 19.04.2019, а наявний лише витяг з сайту «Укрпошти» з номером відправлення НОМЕР_1 , виготовлене 26.04.2019р., з якого не можна ідентифікувати ПІП адресата, його вміст, та яке крім того не містить даних про вручення /невручення/ його адресату станом на дату вчинення виходу, складання акту.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи виконавче провадження було відкрите 22.02.2019р., а вже 06.05.2018р. виконавець звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Інших належних та допустимих доказів того, що боржник за вказаний проміжок часу мав намір ухилитися чи ухиляється від виконання судового рішення шляхом вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судових рішень, або безпідставно не з`являється на виклики державного виконавця та умисно ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків суду не надано.

Слід також зазначити, що 25.02.2019р. приватним виконавцем звернуто стягнення на доходи боржника у розмірі 20% до виплати суми боргу, про що винесені відповідні постанови, в яких виконавець послався, що у боржника відсутні кошти на рахунках у банках чи інших фінансових установах та недостатньо майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум.

З врахуванням викладеного суд вважає, що підстави для задоволення подання відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 260, 261, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року, суд, -

Ухвалив:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її винесення.

Суддя В.В.Фасій