Справа № 366/88/19
Провадження № 2/366/228/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 квітня 2019 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої-судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Горностайпіль Іванківського району Київської області померла її мати - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла їй, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Вказаний заповіт ніким скасований або оскаржений не був, зберіг свою силу і донині.

Після смерті ОСОБА_4 її спадкове майно успадкувала позивачка, шляхом вчасної подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області.

Спадкодавиця на праві особистої приватної власності мала домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, інвентаризаційною вартістю 283.122 грн. Цей будинок ОСОБА_4 збудувала разом з батьком позивачки, ОСОБА_5 під час їх спільного проживання, за спільні кошти і спільними силами в період 1982-1985 р.р., після смерті свого чоловіка єдиним власником вказаного будинку вважалась сама ОСОБА_4, але в належному порядку вона не проводила державної реєстрації свого особистого права власності на вказане майно.

Окрім вказаного домоволодіння, на праві особистої приватної власності ОСОБА_4 мала дві земельні ділянки, перша - площею 0,2500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, друга - площею 0,1018 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, обоє ділянок розташовані біля спадкового домоволодіння; іншого майна, яке б підлягало успадкуванню в судовому порядку, ОСОБА_4 не мала.

На вказані вище земельні ділянки позивачка вже оформила своє право спадкової власності в адміністративному порядку, через приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу.

В даний час приватний нотаріус Іванківського районного нотаріального округу не може встановити особисте право власності на спадкове домоволодіння в зв»язку з тим, що ОСОБА_4 не зареєструвала свого права власності на вказане вище спадкове майно. Будь-яких осіб, які б мали намір та право на успадкування майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4, окрім неї, немає. Її брат , ОСОБА_3 відмовляється від успадкування своєї частки спадщини на її користь.

Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме: на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 інвентаризаційною вартістю 283.122 грн., що належав на праві особистої приватної власності і власником якого рахувалась ОСОБА_4.

У судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без її участі ; позов підтримує. Судові витрати залишити за нею.

Відповідач, ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без його участі. Позов визнає.

Відповідач, Горностайпільська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що з позовом ОСОБА_2 ознайомлені, заперечень не мають. Просять розглядати справу без участі представника сільської ради.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Позивач надала суду належні докази спадкоємиці за заповітом: копію свідоцтва про смерть спадкодавиці ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року; копію заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Горностайпільської сільської ради народних депутатів 19 вересня 1997 року , зареєстрованого в реєстрі за №80, з якого слідує, що ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право - заповідає ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_7, в рівних частинах кожному; свідоцтво про своє народження; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 грудня 2018р., після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадщину прийняла ОСОБА_2 шляхом подачі 21 серпня 2018 року заяви про прийняття спадщини, на підставі якої заведена спадкова справа №41/2018. Крім неї спадщину ніхто не приймав.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз»ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В. від 22 грудня 2018р., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про

судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, маються підстави для задоволення позову.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1223,1233-1235,1268 ЦК України, ст.ст. 12,13,141,258,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право приватної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме: на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 інвентаризаційною вартістю 283.122 грн., що належав на праві особистої приватної власності і власником якого рахувалась ОСОБА_4 та який складається з наступних будівель та споруд:

- житловий будинок, загальною площею 83,0 кв.м. (житлова площа - 50,5 кв.м.). вказаний у Технічному плані домоволодіння під літерою «А»;

- прибудова з ганком, площею 16,3 кв.м., вказані у Технічному плані домоволодіння під літерою «а»;

- сарай, площею 69,6 кв.м., вказаний у Технічному плані домоволодіння під літерою «Б»;

- погріб, площею 22,1 кв.м., вказаний у Технічному плані домоволодіння під літерою «під Б»;

- сарай, площею 5,3 кв.м., вказаний у Технічному плані домоволодіння під літерою «В»;

- вбиральня, площею 1,3 кв.м., вказана в Технічному плані домоволодіння під літерою «Г»;

- огорожа , вказана у Технічному плані домоволодіння під цифрою «№1»;

- ворота/хвіртка, вказані у Технічному плані домоволодіння під цифрою «№2»;

- огорожа , вказана у Технічному плані домоволодіння під цифрою «№3»;

- огорожа , вказана у Технічному плані домоволодіння під цифрою «№4».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками

апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.А.Тетервак