УХВАЛА

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 538/511/15

провадження № 61-11363св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області, Васильківської сільської ради, Державного підприємства «Полтавський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гаївщина», Відділ Держгеокадастру у Лохвицькому районі, про визнання незаконними та скасування розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації, визнання недійсними державних актів на право постійного користування земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області, Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», (далі - ПАТ «Укргазвидобування») треті особи: Відділ Держгеокадастру у Лохвицькому районі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гаївщина» (далі - ТОВ «Гаївщина»), про визнання незаконними та скасування розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації, визнання недійсними державних актів на право постійного користування земельними ділянками.

Позов мотивовано тим, що на підставі державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 27 березня 2001 року, виданого Васильківською сільською радою Лохвицького району Полтавської області, вона є власником земельної ділянки площею 2,14 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розпорядженням Лохвицької районної державної адміністрації № 282 від 27 червня 2013 року позивачу надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Під час виготовлення технічної документації із землеустрою встановлено, що на її земельній ділянці розташовані об`єкти Газопромислове управління «Полтавагазвидобування» (далі - ГПУ «Полтавагазвидобування»), а на підставі розпоряджень голови Лохвицької районної державної адміністрації від 30 червня 2004 року № 216 та від 20 травня 2008 року №164 Дочірній компанії «Укргазвидобування» (далі - ДК «Укргазвидобування») Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - НАК «Нафтогаз України») видані державні акти на право постійного користування земельними ділянками серії НОМЕР_2 на площу 0,1378 га для добувної промисловості від 01 серпня 2005 року та серії НОМЕР_3 на площу 0,0046 га для добувної промисловості від 25 січня 2010 року.

Вказані розпорядження Лохвицької районної державної адміністрації прийняті з порушенням норм законодавства, перевищенням повноважень, що призвели до порушення її права на земельну ділянку згідно з державним актом від 27 січня 2001 року.

26 травня 2015 року ПАТ «Укргазвидобування» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Васильківської сільської ради Лохвицького району, Державного підприємства «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (далі - ДП «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»), треті особи: Лохвицька районна державна адміністрація Полтавської області, Відділ Держгеокадастру у Лохвицькому районі, ТОВ «Гаївщина», про визнання незаконними та скасування рішення Васильківської сільської ради Лохвицького району, визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю.

Зустрічний позов мотивовано тим, що ПАТ «Укргазвидобування» посилається на те, що на момент видачі на ім`я ОСОБА_1 державного акта земельні ділянки площею 0,1378 га та 0,0046 га в адміністративних межах Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області використовувалися ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» на праві постійного користування протягом більше чотирьох років як землі промисловості, наданої під розміщення амбару Установки комплексної підготовки газу Скоробагатьківського газоконденсатного родовища та кранової площадки на конденсатопроводі від вказаної установки на підставі постанови Верховної Ради України від 27 липня 1994 року №141/94-ВР та мали статус державної власності, цільове призначення - землі промисловості, тому не є колективною власністю та не підлягають паюванню. Передача ОСОБА_1 28 квітня 2000 року Васильківської сільською радою земельних ділянок добувної промисловості, на яких на той час вже були розташовані факельний амбар та крановий вузол Установки комплексної підготовки газу Скоробагатьки, призвело до порушення прав підприємства як законного землекористувача вказаних земельних ділянок.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 04 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ПАТ «Укргазвидобування» задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення сьомої сесії 23 скликання Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 28 квітня 2000 року в частині видачі державного акта на право приватної власності на землю власнику сертифіката на земельну частку (пай) ОСОБА_1 Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 04 травня 2016 року залишено без змін.

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 04 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 червня 2016 року, в якій просила рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

15 липня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1

У лютого 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області, Васильківської сільської ради, Державного підприємства «Полтавський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гаївщина», Відділ Держгеокадастру у Лохвицькому районі, про визнання незаконними та скасування розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації, визнання недійсними державних актів на право постійного користування земельними ділянками призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. О. Кузнєцов

Г. І. Усик