Справа № 636/1620/18
11 січня 2019 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Карімова І.В.,
за участю секретаря - Селеверстової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра» ) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості в сумі 186 259,19 грн. за кредитним договором «Автопакет» № 6/4/09/2008/980-К030 від 17.09.2008 року, укладеним на умовах забезпечення, строковості, платності та повернення.
Позов обґрунтовував тим, що 17.09.2008 року ВАТ КБ «Надра» ( правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» ) та відповідачами був укладений вищевказаний кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 67 860 грн. на строк до 16 вересня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,9 % річних та плати за управління кредитом, що сплачується щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами. Ціль кредитування придбання транспортного засобу. Відповідач ОСОБА_2 зобовязався проводити погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування шляхом щомісячної сплати суми мінімально необхідного платежу в розмірі 1518,92 грн. Відповідно до п.п. 1.1.3.1 нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. У разі прострочення строку сплати вказаного мінімального платежу по погашенню кредиту, позичальник повинен сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочки, а також штраф у разі порушення вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 договору.
18 квітня 2014 року між банком та ОСОБА_2 був укладений додатковий договір про реструктуризацію заборгованості зі знижкою процентної ставки до 9,99% річних та зі зміною строку користування кредитними коштами до 16.09.2017 року; встановленням нового графіку платежу та суми мінімального необхідного платежу в розмірі 3462,89 грн. Також між банком та ОСОБА_3 29.05.2014 року був укладений окремий договір поруки, відповідно до якого поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору.
Посилається на те, що ОСОБА_2 лише 18.07.2014 року вніс платіж в сумі 3531,88 грн., і подалі кредит не погашав, порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість станом на 29.03.2018 р. в розмірі 186 259,19 грн., і яка складається: з заборгованості за кредитом , в тому числі прострочена 63 741,42 грн.; заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена 78 781,18 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 36 950,59 грн., а також штраф за порушення умов кредитного договору договором в розмірі 6786,00 грн.
Позивач зазначає, що відповідно до укладеного 29.05.2014 договору поруки поручитель ОСОБА_3 зобовязаласявідповідати перед банком за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за договором у солідарному порядку.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати, понесені при сплаті судового збору в сумі 2793,89 грн. та розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечує розглянути справу в порядку заочного провадження.
Відповідачі до судового засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В зв'язку з чим суд вирішив справу на підставі вимог ст.ст. 280-283 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
17.09.2008 року між ВАТ « КБ «Надра» ( правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ « КБ «Надра», який знаходиться в стадії ліквідації ) з однієї сторони та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з другої сторони був укладений договір «Автопакет» № 6/4/09/2008/980-К030, за умовами якого банк надав позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 67 860 грн. на строк до 16 вересня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,9 % річних та плати за управління кредитом, що сплачується щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами. Ціль кредитування придбання транспортного засобу(пункти 1.1, 1.1.4).
Свої зобовязання за договором банк виконав, надавши ОСОБА_2 кредитні кошти шляхом їх перерахування за реквізитами, вказаними позичальником (п.2.1 договору), що підтверджується меморіальним ордером № 917 від 17.09.2008.
Відповідач ОСОБА_2 зобовязався проводити погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування шляхом щомісячної сплати суми мінімально необхідного платежу в розмірі 1518,92 грн.
Відповідно до п.п. 1.1.3.1 нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді(28-29-30-31/360) на залишок заборгованості.
У разі прострочення строку сплати вказаного мінімального платежу по погашенню кредиту, ОСОБА_2 згідно з п.5.1 договору повинен сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення.
У разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 договору, останній зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту за кожен випадок (п.5.2 договору).
Відповідно до п. 3.2.2 договору позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.
29.05.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» був укладений додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 до договору «Автопакет» № 6/4/09/2008/980-К030 від 17.09.2008 року щодо реструктуризації кредитної заборгованості на умовах зниження процентної ставки до 9,99% (п.2.1 договору), зміни строку користування кредитними коштами до 16.09.2017 року (п.2.2.9) та встановлення згідно нового графіку платежів щомісячну суму мінімально необхідного платежу, в розмірі 3462,89 грн.
Крім того сторони домовилися доповнити розділ кредитного договору «Відповідальність сторін» підпунктом 5.5, виклавши його в такій редакції: у разі порушення позичальником умов кредитного договору, за яке згідно з розділом кредитного договору «Відповідальність сторін» встановлено відповідальність позичальника у вигляді пені та штрафу ( надалі неустойка) банк має право вимагати від позичальника сплати такої неустойки у встановленому кредитним договором розмірі, а позичальник зобовязується сплатити неустойку (пеню, штраф), на яку має право банк, у встановленому розмірі не пізніше семи банківських днів з дня предявлення банком відповідної вимоги. Зазначене зобовязання позичальника по сплаті неустойки набуває чинності в день отримання позичальником письмової вимоги банку про сплату неустойки. Позичальник має право сплатити неустойку і за власним бажанням до дня предявлення вимоги банку, але в будь-якому випадку зобовязання позичальника по сплаті неустойки набирають чинності з дня предявлення банком відповідної вимоги про сплату.
З наданого банком розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що останній платіж за кредитним договором в сумі 3531,88 грн. ОСОБА_2 вніс 18.07.2014 року, і подалі кредит не погашав, порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість станом на 29.03.2018 р. в розмірі 186 259,19 грн., і яка складається: з заборгованості за кредитом , в тому числі прострочена 63 741,42 грн.; заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена 78 781,18 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 36 950,59 грн., а також штраф за порушення умов кредитного договору договором в розмірі 6786,00 грн.
Зазначені позивачем розрахунки не у повному обсязі відповідають вимогам кредитного договору та ст.ст. 534, 536, 550 ЦК України.
Відповідно до вимог ст.ст. 526,527,530,1049,1054 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Щодо позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 6786 грн. суд відмовляє у вказаних вимогах з наступних підстав.
Як вбачається з правових позицій, викладених в постановах Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Порушення позичальником п.4.3.2 кредитного договору передбачено умовами договору при стягненні пені. Будь-яких доказів про порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.7,4.3.9, 4.3.10 позивачем до суду не надано.
За таких обставин слід відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів штрафу в розмірі 6786,00 грн.
Згідно з п. 3.2.2 та п. 3.2.4 договору позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.
Крім того згідно п. 3.2.5 кредитного договору від 19.09.2008 банк набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання, що витікає з кредитного договору, при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання боржником зобовязання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання боржника в цілому або в частині.
Зазначені вимоги порядку виконання зобовязання поручителем ОСОБА_3 щодо обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання боржника в цілому або в частині визначені в пунктах 2.1 та 2.2. договору поруки від 29 травня 2014 року (а.с. 19 зв.).
Однак позивачем не надано до суду доказів про направлення ОСОБА_3
вказаної вимоги банком рекомендованим листом (п.2.3.2 договору поруки).
Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя(ч.1).
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки(ч.2).
Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобовязання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обовязку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобовязань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.
Між тим відповідачами не заявлені вимоги про застосування до виниклих правовідносин вимог ст. 260-261,266,267 ЦК України.
У разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
А оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше відповідного числа кожного місяця, а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя.
Як вбачається з матеріалів справи строк дії кредитного договору, укладеного з ОСОБА_2 ( з урахуванням умов додаткового договору від 29.05.2014 року) визначений 16.09.2017 року. Позивач предявив свою вимогу до поручителя 23.04.2018 року, тобто після спливу шестимісячного строку, передбаченого ч.4 ст. 559ЦК України, тому суд вважає, що порука припинилася в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.
У звязку із чим в задоволенні позову в частині стягнення кредитних сум з поручителя ОСОБА_3 слід відмовити.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2793,89 грн.
Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 559, 611, 612,1048-1050, 1054 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково
В задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_3 відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з наступного дня після складення його повного тексту.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Повне рішення складено 18 січня 2019 року.
Суддя: