РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/7596/19

Провадження № 2-о/643/400/19

29.05.2019 р.

Московський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., за участю секретаря Арестової І.В., представника заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованих осіб Романенко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувальних приписів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . батькам її малолітньої онуки ОСОБА_6 .

В заяві просить видати обмежувальний припис ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на строк 6 місяців із заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_6 , наближення на 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, інших місць частого відвідування; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_6 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, без згоди та присутності ОСОБА_2 .

Вимоги обґрунтовані тим, що батьки вчиняють щодо своєї малолітньої доньки фізичне, психологічне та економічне насильство.

В судовому засіданні заявник та її представник свою заяву підтримали та просили її задовольнити.

В судовому засіданні заінтересовані особи та їх представник заперечували проти задоволення заяви у повному обсязі.

Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши показання сторін, свідків, постраждалої, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі і мають трьох малолітніх дітей, старшою з яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом з ними в орендованому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 не є біологічним батьком дитини, але записаний батьком дитини у свідоцтві про народження за спільною заявою його та матері дитини.

Заявник ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 , і відповідно бабою малолітньої ОСОБА_7

На час звернення заявника ОСОБА_2 в суд в інтересах малолітньої дитини із заявою про видачу обмежувального припису ОСОБА_8 проживає разом із заявником за адресою: АДРЕСА_2 .

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Частиною 1 статті третьої Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 р. зі змінами, схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН №50/155 від 21 грудня 1995 року (далі Конвенція) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Опитана в суді ОСОБА_8 пояснила, що батьки не один раз залишали її дома одну без будь-якого нагляду, вона самостійно ходила до школи, виконувала шкільні завдання, самостійно лягала спати та прокидалася вранці, поки батьки їздили до м. Одеси до церкви. Часто батьки брали її та інших дітей до церкви у м. Одеса, але вона не має бажання відвідувати церкву. Декілька разів вона самостійно поверталася на потягу з м. Одеса до місця помешкання в с. Петрівка, один раз вона поверталася додому із трьохрічною сестрою. Неодноразово батько погрожував їй застосувати насильство, а саме побити лозиною, за погане відношення до навчання, особливо відносно вивчення англійської мови, також були непоодинокі випадки нанесення їй ляпасів по голові та шмагання по сідницям з тих самих причин. Ті ж самі дії ОСОБА_3 допускав по відношенню до трьохрічної сестри. На протязі чотирьох років проживання однією сім`єї з ОСОБА_3 між ним та мамою часто виникали сварки і мати плакала.

ОСОБА_9 в судовому засідання була заляканою, тулилася до ОСОБА_2 ., на всі запитання відповідала чітко, але боялася відповідати на запитання щодо її оцінок з англійської мови, плакала та просила не повертати її додому, бо вона боїться

ОСОБА_3 особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які надавали покази в суді в якості свідків, деякі факти, викладені Алексією, визнали, та пояснили, що залишення дитини однієї дома було викликано необхідністю їх участі у церковних молебнях та інших церковних заходах, так як вони прихожани церкви «Нове покоління», і з метою недопущення пропусків навчання в школі вони залишали дитину вдома на добу та відправляли її одну на потязі додому, але заперечували факт відправки Алексії додому на потягу разом з трьохрічною сестрою, побиття лозиною та погрози щодо застосування насильства. Пояснили, що їх погляди на методи виховання дітей не співпадають з поглядами заявника, вони допускають, що до дитини можна застосувати ляпасів по голові та шмагання по сідницям, щоб покращити навчання та запобігти брехні,у вихованні вони особливу увагу приділяють навчанню Алексії, у тому чисоі вивченню англійської мови.

Із пояснень малолітньої ОСОБА_10 , показів заявника ОСОБА_2 , яка надала покази в якості свідка, свідка ОСОБА_11 та письмових доказів: заяв та пояснень поданих співробітникам Московського ВП ГУНП в Харківській області, акту комісії за участі голови селищної ради від 25.04.2019 р., медичних довідок, встановлено наступне.

Дитину неодноразово залишають дома батьки без опіки, догляду та достатньої їжі, що відноситься до виду економічного насильства, допускають психологічне насильство, застосовуючи погрози застосувати фізичне насильство та обмежити у споживанні їжі, застосовують фізичне насильство, застосовуючи ляпаси та шмагання. У квітні 2019 р. з понеділка 22.04.2019 р. ОСОБА_9 почала кашляти, в середу 24.04.2019 р. о 10 годині ранку мати поїхала з батьком та дітьми до церкви в м.Одесса на три дні, залишивши Алексію вдома саму. ОСОБА_9 24.04.2009 р. пішла до школи, після повернення із школи вона почала робити шкільні завдання, але відчувала недомагання, боліла голова, подзвонила батькам, які наказали випити ліки і продовжити навчання, після чого вона подзвонила бабушці, і намагалася з нею продовжити вивчення англійської мови, але через погане самопочуття бабушка запропонувала припинити навчання, поїсти, поміряти температуру, випити ліки та лягти спати, пообіцявши, що наступного дня вона до неї приїде. ОСОБА_9 поміряла температуру, яка становила 38 градусів ОСОБА_12 , та пояснила, що в домі їжа відсутня. 25.04.2019 р. ОСОБА_2 приїхала до онуки, відвела її до лікаря, викликала представників влади і проліції, які склали відповідний акт, і забрала Алексію із собою до м.Харкова за місцем свого проживання та реєстрацій, в подальшому звернувшись до органів поліції та компетентного органу у справах дітей в м.Харкові. При відібранні пояснень співробітниками поліції у Алексії по заяві щодо застосування насильства у сім`ї ОСОБА_9 також пояснила, що батько за погане вивчення англійської мови бив її лозою по животу, ногами від чого були садна, а також бив по сідницям, бив також сестру, а її ставив колінами на гречку, кричав та погрожував, за погане вивчення англійської мови батько обмежував її у їжі і давав на протязі тижня лише гречку, а мати потайки від батька давала їй іншу їжу.

З акту складеного комісією у складі: голови селищної ради Іванівського району Одеської області ОСОБА_13 І ОСОБА_14 ., членів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 25.04.2019 р. вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають без реєстрації ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та три доньки. На час перевірки комісією було виявлено, що батьки дітей дома відсутні, старша дочка залишилася дома хворою; житлово-побутові умови не задовільні, в будинку та кімнатах повна антисанітарія; відсутні продукти харчування; в кімнаті на підлозі на килимовому покритті працював електрообігрівач в порушення правил пожежної безпеки, ці факти засвідчені співробітниками поліції Іванівського району, які буливикликані ОСОБА_2

З довідки сімейного лікаря ОСОБА_17 . Петрівської амбулаторної загальної практики- сімейної медицини вбачається, що ОСОБА_8 була оглянута лікарем у квітні 2019 р., встановлений діагноз гострий трахеїт, рекомендовано медикаментозне лікування. За поясненнями свідка ОСОБА_2 в даній довідці міститься помилка у даті огляду дитини, оскільки огляд дитини проводився лікарем не 22.04.2019 р., а 25.04.2109 р.

Згідно акту обстеження умов проживання заявника ОСОБА_2 , складеного 03.05.2019 р. комісією Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей ХМР, умови проживання задовільні, із усіма зручностями, для розвитку та виховання дитини створені необхідні умови, в окремій кімнаті влаштовані ліжко, стіл для навчання, шафа для одягу з необхідними речами.

Заінтересованими особами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суду надані наступні письмові докази: медична карта Сотнікової Алексії с. Благодатне, з якої вбачається, що ОСОБА_9 оглядалася лікарем з приводу скарг на підвищення температури тіла у січні та квітні 2019 р.; характеристики з шкіл, ОСОБА_18 навчалася ОСОБА_9 , з яких вбачається, що дівчинка позитивно характеризується, батьки приділяють належну увагу вихованню та навчанню Алексії; характеристики мешканців смт Петрівка та с. Благодатне Одеської області, які позитивно характеризують батьків Алексії; колективне звернення 20-ти громадян, у тому числі прихожан церкви «Нове покоління», які заявили суду про позитивну характеристику батьків ОСОБА_10 ; лист голови Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області, в якому він зазначає, що ОСОБА_2 ввела його в оману щодо відсутності батьків більш ніж три доби і щодо дійсних намірів забрати дитину; акт обстеження житлово-побутових умов від 14.05.2019 р. у складі представників служби у справах дітей РДА, відповідно до якого обстеженням умов проживання мешканців будинку АДРЕСА_3 станом на 14.05.2019 р. встановлено, що в будинку було прибрано, умови проживання задовільні, продукти харчування були в недостатній кількості, з батьками була проведена профілактична бесіда щодо залишення дитини однієї дома.

Також за клопотанням заінтересованих осіб була допитана в суді свідок ОСОБА_19 , яка надала позитивну характеристику батькам Алексії, пояснила, що жодних фактів насилля із їх боку до своїх дітей вона не спостерігала.

Суд зазначає, що до таких письмових доказів, як характеристики мешканців і колективне звернення громадян суд відноситься критично, оскільки, данні цих осіб суд безпосередньо не встановлював і про кримінальну відповідальність не попереджував, компетентність даних осіб по складанню характеристик суду не доведена, тому суд вважає такі докази такими, що не містять достовірної інформації щодо фактів, які підлягають доведенню у даній справі.

Щодо інших доказів, наданих заінтересованими особами, то суд вважає, що висновків суду вони не спростовують.

Крім того, оцінюючи ризики продовження або повторного вчинення насильства суд враховує, що під час знаходження на розгляді заяви ОСОБА_2 в суді, між учасниками провадження по справі в приміщенні Московського районного суду м.Харкова виник конфлікт, в ході якого Алексії були спричинені тілесні пошкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи від 24.05.209 р., показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_11 та самої Алексії, з іх пояснень вбачається, що батьки дитини намагалися її силоміць забрати, в наслідок чого, дитину помістили в приміщення служби охорони Московського районного суду м.Харкова, був викликаний наряд поліції, і дівчинка доставлена до лікарні, на підтвердження чого суду крім показань свідків та судово-медичного висновку надані зави ОСОБА_2 до органів поліції про вчинений злочин та заяви ОСОБА_20 Алексії до служби у справах дітей, а також ухвала слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 27.05.2019 р., якою зобов`язано уповноважену особу Московського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_2 від 23.05.2019р., до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Також судом був в якості доказу відтворений запис на диску щодо подій, які відбувалися після доставлення Алексії до лікарні, наданий заінтересованими особами. Під час відтворення запису було видно, що ОСОБА_9 дуже схвильована, налякана, внаслідок чого вона кричала і плакала.

За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, але враховуючи, що ОСОБА_9 проживала і навчалася в іншому місці, де фактично не закінчила навчання через виниклий спір, суд вважає, що обмежувальний припис слід становити на строк три місяці, тобто на період шкільних канікул, з метою створення належних умов для продовження її навчання.

При цьому, суд зауважує, що вжиття таких заходів як обмежувальний припис не є мірою покарання, а є лише мірою забезпечення безпеки особи, постраждалої від насильства, та застереження батьків від вчинення в подальшому подібних дій, і наданий судом час ними може бити використаний для того, щоб зробити відповідні висновки для владнання в подальшому сімейних стосунків.

Суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справ доказів, оцінивши вірогідність продовження вчинення домашнього насильства та вірогідність повторного настання тяжких наслідків його вчинення, встановлює обмежувальний припис ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відносно їхньої малолітньої доньки ОСОБА_6 строком на 3 місяці, що відповідає інтересам постраждалої дитини та забезпечить безпеку останньої.

Відповідно до частин 1, 2 статті дев`ятої Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 350-1, 350-2, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Конвенцією про права дитини,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на строк 3 (три) місяці з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_6 , наближення на 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, інших місць частого відвідування; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_6 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, без згоди та присутності ОСОБА_2 .

Судовий збір відноситься на рахунок держави.

Встановити строк дії обмежувального припису три місяці.

Строк рахувати з дня ухвалення рішення.

Повідомити про прийняте рішення Московський ВП ГУНП в Харківській області для взяття ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на профілактичний облік та адміністрацію Московського району Харківської міської ради та Петрівську селищну Раду Іванівського району Одеської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії та номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Я.М. Горбунова