Провадження № 2/521/819/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2019 року Малиновський районний суд міста О деси в складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання - Кіліян О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося АТ «Райффайзен Банк Аваль» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 133653,79 грн. та судових витрат у розмірі 2004,81 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 22 червня 2010 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль»)та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №010/0541/82/0017447, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит з поточним лімітом 21 200 грн. з можливим подальшим збільшенням ліміту, строком до 22.06.2012 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користу вання кредитними коштами у розмірі 36,9 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Кредит надано відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору шляхом відкриття на ім`я Позичальника карткового рахунку та видачі платіжної картки.
22 травня 2012 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Б ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору №010/0541/82/0017447 від 22.06.2010 року, відповідно до якої було змінено умови банківського обслуговування, а саме: розмір поточного ліміту кредиту склав 25 440 грн., строком до 22.05.2016 року, процентна ставка за користування кредитом склала 36 % річних.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором, проте відповідач свої зобовязання перед Банком не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22 червня 2010 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль»)та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №010/0541/82/0017447, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит з поточним лімітом 21 200 грн. з можливим подальшим збільшенням ліміту, строком до 22.06.2012 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користу вання кредитними коштами у розмірі 36,9 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Кредит надано відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору шляхом відкриття на ім`я Позичальника карткового рахунку та видачі платіжної картки.
22 травня 2012 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору №010/0541/82/0017447 від 22.06.2010 року. Відповідно до якої було змінено умови банківського обслуговування, а саме: розмір поточного ліміту кредиту склав 25 440 грн., строком до 22.05.2016 року, процентна ставка за користування кредитом склала 36 % річних.
Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано, із заявами, клопотаннями, відзивом чи запереченнями, які б суд міг урахувати при ухваленні рішення, відповідач не звертався.
Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України.
За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає стягненню заборгованість на суму 133653,79 грн., в межах заявлених позовних вимог.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2004,81 грн.
Керуючись ст.ст. 9-13, 76-83, 95, 133, 141, 223, 247, 263-265, 268, 274-279, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН