Справа № 525/457/19
Провадження №2/525/181/2019

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2019 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., при секретарі Гавриш О.В., з участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши на підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Подільської сільської ради Великобагачанського району полтавської області 04 січня 2014 року. Спадщину після померлої ОСОБА_2 відповідно заповіту, посвідченого секретарем Подільської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 13 листопада 2007 року та зареєстрованого у реєстрі за №210 прийняв позивач, ОСОБА_1 При житті ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований АДРЕСА_1 свідоцтво про право власності на житло, в якому проживала не одержала.

Відповідно до довідки від 03.12.2018 року № 2600, виданої виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, померла громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована і постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки від 03.12.2018 року №2601 виданої виконаним комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, в с. Огирівка по вул. Ватутіна, 13 Великобагачанського району Полтавської області згідно погосподарської книги № 5 за 1991-1995 рр. особовий рахунок № НОМЕР_2 станом на 15.04.1991 року відносилося до колгоспного двору. Членами двору значаться: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , голова двору та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , член двору. Відповідно до довідки від 03.12.2018 року № 2602, що видана виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, після смерті (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ) громадянин ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 провела його похорони і вступила у володіння належними померлому предметами обстановки, вжитку та підсобного господарства.

Позивач зазначає, що 10.06.1998 року був складений заповіт, який посвідчений секретарем Подільської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та зареєстрований в реєстрі за № 409 в якому зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті заповідає ОСОБА_2 . З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області з заявою про прийняття спадщини, де нотаріусом було заведено спадкову справу після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

Позивачу ОСОБА_1 було повідомлено, що приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок на ім`я позивача на вищезазначене нерухоме майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. За життя ОСОБА_2 також належним чином не зареєструвала право власності на житловий будинок та не отримала на своє ім`я правовстановлюючого документу після смерті ОСОБА_4 Оскільки права позивача ОСОБА_1 як спадкоємця, порушено, тому він змушений звернутися до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою про встановлення права власності в порядку спадкування за заповітом так, як позбавлений можливості оформити на нього право власності в нотаріальному порядку (а.с.а.с.3-5).

Ухвалою суду від 01.04.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі і призначено підготовче засідання на 24.05.2019 року; цією ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , останнім місцем проживання якої було с. Огирівка Великобагачанського району Полтавської області та чи надходили претензії кредиторів (а.с.22).

До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідача у справі Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист про те, що даний відповідач пощов ОСОБА_1 визнає та просить розгляд справи провести у відсутність представника сільської ради (а.с.27).

В підготовчому засіданні позивач заявлений позов підтримав, надав суду для огляду наявні у нього оригінали документів, що стосуються даної справи та надав для приєднання документи, які свідчать про прийняття спадщини ОСОБА_2 за заповітом після смерті ОСОБА_4 (а.с.а.с.35-38) та про те, що він прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 (оформив спадкову земельну ділянку) а.а.а.с.39-40).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконавчим комітетом Подільської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2019 року та зроблено відповідний актовий запис за № 1 (а.с.6).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до заповіту від 10 червня 1998 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Подільської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що зареєстровано в реєстрі за № 409 вбачається, що ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_1 Полтавської області все належне майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла дочці ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.09.2007 року ВЕХ 302063, реєстровий номер 1485, за вищевказаним заповітом ОСОБА_4 спадкоємець ОСОБА_5 Лідія Яківна, що проживає та зареєстрована в с. Огирівка Великобагачанського району Полтавської області приймала спадкове майно, на яке видане дане свідоцтво, а саме право власності на майновий пай в сумі 3474 грн., або 0,112 відсотків, що знаходиться в АП імені «Ілліча», реорганізованому в ПП «Батьківщина» с. Поділ Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.35,36).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.09.2007 року ВЕХ 302062, реєстровий номер 1484, за вищевказаним заповітом ОСОБА_4 спадкоємець ОСОБА_6 Яківна, що проживає та зареєстрована в с. Огирівка Великобагачанського району Полтавської області приймала спадкове майно, на яке видане дане свідоцтво, а саме право власності на приватизовані земельні ділянки загальною площею 5,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Подільської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.37,38).

Отже, в порядку спадкування за заповітом, ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 прийняла спадщину в порядку, передбаченому ЦК України, отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до заповіту від 13 листопада 2007 року, посвідченого секретарем Подільської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що зареєстровано в реєстрі за № 210 (дублікат був виданий 18.12.20914 року, реєстровий номер 118) вбачається, що ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 області все належне майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить їй по закону та буде належати на день смерті заповіла ОСОБА_1 (а.с.а.с.8,34).

Згідно довідки №2600 від 03.12.2018 року, виданої виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що померла громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 ; на день смерті ОСОБА_2 за вказаною адресою інші особи крім померлої, не зареєстровані (а.с.9).

Згідно довідки №2601 від 03.12.2018 року, виданої виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що у селі Огирівка по вулиці АДРЕСА_1 району Полтавської області згідно погосподарської книги № 5 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 станом на 15.04.1991 року відносилося до колгоспного двору. Членами двору значаться: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 голова двору та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 член двору (а.с.10).

Згідно довідки №2602 від 03.12.2018 року, виданої виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що після смерті (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ) громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 провела його похорони і вступила у володіння належними померлому предметами обстановки, вжитку та підсобного господарства (а.с.11).

Домоволодіння по АДРЕСА_1 складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), сарай (літ. В), сарай (літ. Д), сарай (літ. Е), гараж (літ. Г), навіс (літ. д), погріб (літ. е), колодязь питний №1 (а.с.а.с.12-14).

Відповідно до витягу - результату оцінки і висновку про вартість майна відносно житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що визначена ринкова вартість станом на 06.12.2018 року становить 19700 грн., замовник оцінки ОСОБА_1 (а.с.15).

Постановою від 31.03.2015 року приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахаровою Л.І. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на даний житловий будинок (а.с.16).

З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Сахарової Л.І. № 548/01-16 від 06.05.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи та копії заповіту вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , останнім постійним місцем проживання якої було с. Огирівка Великобагачанського району Полтавської області, заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_1 . Інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило, та відсутні претензії кредиторів. Свідоцтво про право на спадщину видано 27.04.2015 року (а.с.а.с.30-34); в реєстрі заповіті заповіт ОСОБА_2 є чинним (а.с.32).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження.

Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є позивач у справі ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок), позивач ОСОБА_1 не може оформити своє право на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , тому змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.15,16,328,392,1216-1218,1220,1261,1296,1297 ЦК України, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,197,200,206,247,259,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати, що на момент смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , їй належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який нею був успадкований за заповітом від 10.06.1998 року, реєстровий номер 409 після смерті ОСОБА_4 .

В порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається в цілому з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. В), гаража (літ. Г), сараю (літ. Д), навіс (літ. д), сараю (літ. Е), погріба (літ. е) та колодязя питного №1, що на час смерті належали ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 області; відповідач Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, місце знаходження село Білоцерківка, вулиця Першотравнева, 9.

Повний текст рішення складений 27.05.2019 року.

Суддя В.В. Хоролець