Справа № 535/503/19
Провадження № 2/535/249/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Якименко Т.О., при секретарі Балала Л.В., розглянувши у підготовчому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є спадкоємецею першої черги за законом на спадкове майно, що належало її матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка загальною площею 0,56 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території селища Котельва Котелевського району Полтавської області, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого Котелевською селищною Радою народних депутатів на підставі рішення № 48 від 28 лютого 1997 року. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулася до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака В.І., однак їй було повідомлено, що нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, оскільки не надано витяг з Державного земельного кадастру.

Особи, які беруть участь у справі у підготовче засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, але надала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить справу розглянути без її участі.

Відповідач - Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Положеннямист. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим Котелевським райбюро ЗАГСу Полтавської області від 25 листопада 1967 року матір`ю позивачки була ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , видане Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 03 вересня 2018 року .

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області від 03 жовтня 2018 року № 5222, на час відкриття спадщини спадкодавець була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса АДРЕСА_2 ), АДРЕСА_3 одна.

Спадщина, яка відкрилася на час смерті ОСОБА_2 складається із спадкового майна: земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства площею 0,56 га, яка розташована на території смт Котельва Котелевської селищної ради, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого Котелевською селищною Радою народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету від 28 лютого 1997 року № 48, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 425 від 24 червня 1997 року.

На майно померлої нотаріусом було заведено спадкову справу за № 99/2018. У спадковій справі знаходяться заяви про відмову від прийняття спадщини за законом від ОСОБА_3 від 10 жовтня 2018 року та від ОСОБА_4 від 10 жовтня 2018 року, а також позивачки заяви про прийняття спадщини за законом від 10 жовтня 2018 року та про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом від 14 березня 2019 року, 02 квітня 2019 року.

Приватним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину яка складається із спірної земельної ділянки в зв`язку з тим, що не наданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Відповідно до повідомлення відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 12 березня 2019 року № 111/109-19 земельна ділянка ОСОБА_2 не внесена до Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначався, тому відділ не має можливості надати Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно пункту г. ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно ч.9 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Постановою Верховної Ради Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів:- на право колективної власності на землю;- на право приватної власності на землю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N 2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлювальними документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_2 за свого життя отримала у приватну власність земельну ділянку з додержанням відповідно до діючого на той час законодавства документу, що посвідчує право власності на нерухоме майно, а тому відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей щодо земельної ділянки не може слугувати підставою для позбавлення позивачки права щодо оформлення своїх спадкових прав на цю землю в судовому порядку.

Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України відповідачам відомі та зрозумілі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 264-268, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст. 81 Земельного кодексу України, Законом України «Про державну реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку загальною площею 0,56 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території селища Котельва Котелевського району Полтавської області, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого Котелевською селищною Радою народних депутатів на підставі рішення № 48 від 28 лютого 1997 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 425 від 24 червня 1997 року, і до дня смерті належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя