Справа № 466/175/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«19» квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Кавацюка В.І

при секретарі Климко С.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Комунальна 5-та стоматологічна

поліклініка

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки про стягнення невиплаченої заробітної плати,

у с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки, в якому просить стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату за період з 01 січня 2018 року по 31 січня 2018 року та з 01 квітня 2018 року по 30 листопада 2018 року в розмірі 52 000 грн.

В обгрунтування вимог позивач зазначила про те, що вона перебуває у трудових відносинах з комунальною 5-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова і працює на момент подання позову на посаді лікаря стоматолога. Згідно довідки про доходи №136 від 28 грудня 2018 року, яка видана комунальною 5-тою стоматологічною поліклінікою м. Львова вбачається, що її місячний оклад становить 5 200 грн.

Нарахування та виплата заробітної плати було здійснено відповідачем лише частково, а саме: в лютому відповідачем нарахована та виплачена їй заробітна плата в розмірі 7 346,46 грн., а в березні 2018 року 5446,68грн.

В січні 2018 року та в період з квітня 2018 року по 30 листопада 2018 року заробітна плата їй, як працівнику комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки м.Львова відповідачем не нараховується та не виплачується, хоча вона весь цей період виконувала свої функціональні обов`язки лікаря-стоматолога. Не нарахування відповідачем заробітної плати унеможливлює отримати довідку про нараховану, але не виплачену заробітку плату.

Період заборгованості по невиплаті заробітної плати складає дев`ять місяців з 01 по 31 січня 2018 року, та за період з 01 квітня 2018 року по 30 листопада 2018 року, а заборгованість по невиплаченій заробітній платі становить 46 800грн.

У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала заяву про згоду на розгляд справи у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки м.Львова в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 19 квітня 2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01 серпня 1987 року працює на посаді лікаря стоматолога в комунальній 5-тій стоматологічній поліклініці м.Львова.

З довідки про доходи від 28 грудня 2018 року вбачається, що за період 01 по 31 січня 2018 року та з 01 квітня 2018 року по 30 листопада 2018 року позивачу ОСОБА_1 не нараховано заробітну плату, та її місячний оклад становить 5 200грн.

Згідно із ст. 2 КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом.

Частинами 1, 7ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата.

Згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 95 КЗпП України мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Згідно п.8 ч.1 ст. 40 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається Законом про Державний бюджет України.

Так, відповідно довідки про доходи ОСОБА_1 від 28 грудня 2018 року №136, її місячний оклад становить 5200,00грн.

Враховуючи наведене, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за період з 01 по 31 січня 2018 року та з квітня по листопад 2018 року становить 46800 грн. ( 5200 грн. х 9 місяців).

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач дійсно перебуває у трудових відносинах із відповідачем і з 01 по 31 січня 2018 року та з квітня по листопад 2018 року їй не було нараховано та виплачено заробітну плату, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача 46 800 грн. заборгованості.

На підставі ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 7, 43 Конституції України, ст. ст. 2, 94, 115. 232, 233, 235 КЗпП України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки на користь ОСОБА_1 46 800 грн. (сорок шість тисяч вісімсот гривень) заборгованості по заробітній платі за період з 01 по 31 січня 2018 року та з квітня по 30 листопада 2018 року.

Стягнути з комунальної 5-тої стоматологічної поліклініки судовий збір в доход держави в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення через Шевченківський районний суду м Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: комунальна 5-та стоматологічна поліклініка, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 . Львів, вул. Замарстинівська,39, .

Суддя В. І. Кавацюк