Справа № 515/1044/18
Провадження № 2/515/172/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
07 травня 2019 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Семенюк Л.А.,
за участю секретаря Унгурян Т.В.
позивача ОСОБА_1 , який діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2
представника позивача - адвоката Давиденка К. В .
третьої особа на стороні позивача, представника Жовтоярської сільської ради
яка не заявляє самостійних вимог Татарбунарського району Одеської області
щодо предмета спору ОСОБА_4
відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Жовтоярська сільська рада Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,
09 липня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат - Давиденко К.В., звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за донькою позивача, неповнолітньою ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,42 га, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 10 березня 2006 року на ім`я ОСОБА_7 .
В обгрунтування позову, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Одеса померла дружина позивача - ОСОБА_7 . Після смерті останньої, залишилася земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,42 га, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 10 березня 2006 року на ім`я спадкодавця ОСОБА_7
Зазначену земельну ділянку неповнолітня донька позивача ОСОБА_2 має право успадкувати після смерті спадкодавця, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України.
Після смерті спадкодавця, ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. із заявою про прийняття спадщини на все майно спадкодавця, але їй було відмовлено з причин того, що на день смерті спадкодавця, з останньою разом були зареєстровані та проживали ще троє спадкоємців першої черги за законом (її чоловік та двоє синів), а тому частка у спадщині кожному із спадкоємців складає 1/4 частину земельної ділянки.
Разом з тим, хоча відповідачі по справі фактично були зареєстровані разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вони фактично не проживали за вказаною адресою. Кожен завів свою сім`ю та проживав за межами села, а отже, вони не можуть вважатись такими, що прийняли спадщину, в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України. Позивач ОСОБА_1 , який звернувся до суду в інтересах неповнолітньої доньки, також, через розлад стосунків з дружиною, більше року фактично з нею не проживав, а отже, він також фактично не прийняв спадщину, а тому його неповнолітня донька ОСОБА_2 , яка проживала разом з матір`ю на час відкриття спадщини, має право прийняти у спадщину всю земельну ділянку.
За таких обставин, представник позивача - адвокат Давиденко К.В., вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за неповнолітньою ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 7,42 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 10 березня 2006 року на ім`я ОСОБА_7 .
Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.
Ухвалою суду від 16.07.2018 року було прийнято позов до розгляду та відкрито провадження по справі (а.с.21).
14 листопада 2018 року ухвалою суду було витребувано від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастриліу О.П. інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.30).
03.12.2018 року на адресу суду через канцелярію надійшла копія спадкової справи до майна померлої ОСОБА_7 ..
Ухвалою суду від 06.03.2019 року (а.с.50) закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, але надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги з проханням винести заочне рішення в разі повторної неявки в судове засідання відповідачів (а.с.60).
Відповідачі в судове засідання неодноразово не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Судові повістки, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися відповідачам за адресою їх місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку та вручені їм завчасно, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.46-47, 51, 57), будь-яких заяв від них не надходило.
Представник третьої особи Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Міховський С.О. в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував (а.с.26,27,59).
Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачів, на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивач та його представник згоден, про що постановлено ухвалу суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом з достовірністю встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, вступити у спадок в установленому законом порядку вона не має можливості, через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно, так як за відкритою, по її заяві, спадковою справою, є ще троє спадкоємців першої черги за законом, оскільки, фактично вони були зареєстровані з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Вказані обставини підтверджуються наступними доказами.
Згідно копії свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , виданого 01.11.2003 року виконкомом Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, вказаної дати було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що було зроблено актовий запис за № 5. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.8).
Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області 13 серпня 2014 року (а.с.9) підтверджується, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Одеса.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 01.11.2003 року (а.с.4), батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .
Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого 10.03.2006 року (а.с.10), ОСОБА_7 є власником земельної ділянки загальною площею 7,42 га, розташованої на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Звітом про незалежну експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 7,42 га, проведеного ФОП-оцінювачем ОСОБА_10 , визначено вартість вказаної земельної ділянки, яка складає 166 478 грн. (а.с.14-50).
З листа приватного нотаріуса Монастирліу О.П. за № 501/02-14 від 15.06.2018 року (а.с.14) видно, що ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно за законом після померлої ОСОБА_7 , у зв`язку з тим, що на день смерті спадкодавця, з нею разом також проживали її чоловік та двоє синів, які вважаються такими, що прийняли спадщину, але не оформили свої спадкові права.
Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №54277876 від 29.11.2018 року (а.с.33) підтверджується, що після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Монастирліу О.П. заведена спадкова справа № 147/2018 за номером у спадковому реєстрі 62573929. До вказаної довідки долучена копія нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 від 15.06.2018 року за № 394 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 (а.с.34) та копія довідки, виданої виконавчим комітетом Жовтоярською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 01.09.2017 року (а.с.35). Також міститься лист - повідомлення № 500/02-14 від 15.06.2018 року, адресований нотаріусом спадкоємцям ОСОБА_1 , ОСОБА_11. та ОСОБА_5. про відкриття спадкової справи №147/2018 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 (а.с.36).
Довідкою №510 від 01.09.2017 року, наданою виконавчим комітетом Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, підтверджується, що ОСОБА_7 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з донькою - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім них у будинку зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_1 - чоловік померлої, ОСОБА_6 син померлої та ОСОБА_5 - син померлої (а.с.13,35).
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є також спадкоємцями першої черги по закону, наряду з неповнолітньою ОСОБА_2 , та її батьком ОСОБА_1 , що звернувся до суду в інтересах останньої, на час відкриття спадщини, були зареєстровані разом із спадкодавцем ОСОБА_7 за вищезазначеною адресою, але постійно не проживали разом із спадкодавцем. Тому, вони не можуть вважатись такими, що прийняли спадщину, як передбачено ч.3 ст.1268 ЦК України, на відміну від неповнолітньої доньки спадкодавця ОСОБА_2
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Як передбачено ст.1261 ЦК України право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, ввжається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, він не заявив відмову від неї.
Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що у інший спосіб, ніж судовий, позивачу ОСОБА_1 , який звернувся до суду в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , неможливо реалізувати її право на спадкування. Беручи до уваги те, що неповнолітня ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_7 , інші спадкоємці першої черги за законом не претендують на спадкове майно, оскільки заперечень проти позову суду не надали, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися, суд приходить до висновку, що вимога позову про визнання за неповнолітньою донькою спадкодавця ОСОБА_2 права власності на спадкову земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,42 га, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.16, 203, 328, 1216, 1217, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 19, 77-81, 247, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Жовтоярська сільська рада Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) право власності на земельну ділянку, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,42 га, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого Татарбунарською РДА Одеської області 10 березня 2006 року на ім`я ОСОБА_7 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.А.Семенюк