Справа № 184/421/19
Номер провадження 2/184/248/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до відповідача 1: ОСОБА_2 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2; фактичне місце проживання не відоме), відповідача 2: ОСОБА_3 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2; фактичне місце проживання не відоме) про усунення перешкод в користуванні житловою квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування нею, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду з вищевказаним позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловою квартирою.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу належить квартира АДРЕСА_2 Відповідачі є колишніми співвласниками вказаної квартири. Відповідно до п.11 договору купівлі-продажу даної квартири представник продавців прийняла на себе зобов'язання та гарантувала зняття з реєстраційного обліку з відчужуваної квартири всіх зареєстрованих в ній осіб до 11.02.2019р., однак своїх зобов'язань не виконала, тому позивач змушена звернутись з даним позовом до суду.

Позивач до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі до суду повторно не з'явилися, хоча про час, дату та місце розгляду повідомлялися належним чином, причину своєї неявки та її поважність суду не повідомили, відзив не надали.

Разом з тим, на адресу суду органом зв'язку повернуте рекомендоване повідомлення з відміткою «нет дома», з огляду на що відповідач, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України , суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_2

Наведене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.9).

Відповідно до п.11 договору купівлі-продажу квартири представник продавців гарантувала зняття з реєстраційного обліку (виписку) з відчужуваної квартири всіх зареєстрованих в ній осіб до 11.02.2019р. (а.с.10).

Разом з тим, згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою по АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.10).

Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою ст.156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина наймача, їх діти і батьки; членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про користування цим приміщенням.

Приписами ст.317 ЦК України унормовано, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Разом з цим, згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловою квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування нею є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 141, 265, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача 1: ОСОБА_2, відповідача 2: ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловою квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування нею - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 06.05.2019 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова