Справа №442/1518/19
Провадження №2/442/722/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

23 квітня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

11.03.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати останню такою, що втратила право користування будинком №186, по вул. І. Франка в с. Ясениця-Сільна Дрогобицького району Львівської області.

У обґрунтування позову, вказує на те, що він є власником вказаного будинку, де є зареєстрованою його дочка ОСОБА_2. Однак, така фактично в квартирі ніколи не проживала, лише формально була зареєстрована, оскільки таке їй було необхідно для оформлення необхідних документів для подальшого виїзду за кордон. Вона проживала лише декілька тижнів і вже наприкінці 2014 добровільно та остаточно залишила місце своєї реєстрації.

Формальна реєстрація відповідача створює для нього багато незручностей.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, причин своєї неявки не повідомляла, однак належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи за останньою відомою судові адресою. Суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Суд, зясувавши обставини, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить будинок №186 по вул. І. Франка, с. Ясениця-Сільна Дрогобицького району Львівської області ( витяг з про Державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно №9322212 від 17.12.2005, виданий Дрогобицьким державним комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки).

Відповідно до даних будинкової книги на вказаний будинок, зокрема, в такому є зареєстрованою відповідач ОСОБА_2 ( дівоче Розумна) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, відповідач не проживає у вказаній квартирі з 2014 року (акти про відсутність особи за місцем реєстрації від 12.09.2017 №222, від 19.09.2018 №287, від 25.02.2019 №57, видані Ясенице-Сільнянською сільською радою Дрогобицького району).

Відповідно до довідки Ясенице-Сільнянської сільської ради Дрогобицького району від 04.12.2018 №751 ОСОБА_1 по вул. І. Франка, 186, Дрогобицького району Львівської області проживає один.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою за змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. 4 ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї ( в тому числі колишній член сім'ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Згідно ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні місце проживання адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

З розяснень, які містяться у п.11 Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Разом з тим, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 (справа №6-57цс11).

Беручи до уваги наведене те, що відповідач фактично добровільно залишила спірне житло і у ньому не проживає понад встановлені законом терміни - понад один рік, її особисте майно у квартирі відсутнє, не бере участі в утриманні житла, має інше постійне місце проживання, суд дійшов висновку про те, що такі її дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування будинком між позивачем та відповідачем не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що вона самостійно залишила жиле приміщення і протягом тривалого часу не намагалася вселитись у таке, тому її слід визнати такою, що втратила право користування спірним будинком.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування будинком №186 по вул. І. Франка в с. Ясениця-Сільна Дрогобицького району Львівської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду через суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони :

Позивач : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, адреса : ОСОБА_4, 186, с. Ясениця Сільна Дрогобицького району Львівська область.

Відповідач : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса : ОСОБА_4, 186, с. Ясениця Сільна Дрогобицького району Львівська область.

Суддя А.П. Хомик