ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2018 року за результатом розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" про визнання неправомірними дій щодо розгляду скарги, недостовірною інформації викладеної у відповіді на скаргу та заборони її розповсюдження в подальшому, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року, обґрунтовуючи її тим, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року (мотивувальною його частиною) встановлено при допиті свідка, що 18 січня 2016 року запаху газу не було, а отже витоку газу, аварії, тощо також не було, оскільки вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області позивач вважає, що ці обставини свідчать про протиправні дії з боку ПАТ "Дніпрогаз".

Так, на думку ОСОБА_2 вищезазначена обставина є нововиявленою, оскільки на момент прийняття рішення судом, а саме станом на 18 січня 2017 року, позивачу про неї відомо не було. Вказує на те, що заявлена ним нововиявлена обставина є істотною, тобто впливає на результат розгляду справи судом.

У зв'язку з чим, заявник просив суд скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року по справі № 201/13271/16-ц та задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року було відмовлено.

Не погодившись із такою ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, розглянути заяву про перегляд по суті, задовольнити заяву і скасувати рішення, постановивши нове про задоволення позовних вимог до ПАТ "Дніпрогаз" про визнання неправомірними дій щодо розгляду скарги, недостовірною інформації викладеної у відповіді на скаргу та заборони її розповсюдження в подальшому, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Окрім цього, апелянт просить постановити окрему ухвалу щодо притягнення судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 до дисциплінарної та кримінальної відповідальності.

В своїй апеляційній скарзі, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ПАТ "Дніпрогаз" своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року було відмовлено в задоволені позову ОСОБА_2 до ПАТ "Дніпрогаз" про визнання неправомірними дій щодо розгляду скарги, недостовірною інформації викладеної у відповіді на скаргу та заборони її розповсюдження у подальшому, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

05 квітня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2017 року - залишено без змін.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України підстави перегляду рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

- істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

- встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

- переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

- докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно роз'яснень, викладених у пунктах 3, 4, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" від 30 березня 2012 року №4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Європейській Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення у справі "Устименко проти України", п.п. 51, 52 рішення у справі "Рябих проти Росії", п.31 рішення у справі "Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

У справах щодо України Європейський Суд неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справи: "Салов проти України", п. 93, "Проценко проти України", п. 26, "Кравченко проти Росії", п. 45). Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення "помилки, що має фундаментальне значення для судової системи" (рішення у справі "Сутяжник" проти Росії", п. 38).

Зі змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що нововиявленими обставинами є факт, який встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року при допиті свідка, що 18 січня 2016 року запаху газу не було, а отже витоку газу, аварії, тощо також не було.

Судом встановлено, що 14 березня 2017 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/13744/16-ц в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено у повному обсязі.

З мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що є мешканцем однієї із квартир у буд. АДРЕСА_1. Взимку 2016 року він вийшов на вулицю і побачив трьох осіб, однією з яких був колишній начальник ЖЕО, яке ліквідовано. Працівник ПАТ "Дніпрогаз" по драбині піднявся до газової труби. На його питання, чи не збирається цей працівник відключити у будинку газ, той відповів, що не збирається, а здійснює профілактичний плановий ремонт. Коли приблизно через дві години він повернувся до будинку, то побачив, що газ уже було відключено. Ні раніше, ні на момент відключення газу у дворі ніякого запаху газу, що б свідчило про його виток, чути не було. Це відключення було здійснено без будь-якого попередження мешканців будинку. На його дзвінок до ПАТ "Дніпрогаз" про причини відключення газопостачання йому пояснень не надали. Працівник ПАТ "Дніпрогаз", який мешкав у них у під'їзді на 5 поверсі пояснив, що газ відключили у зв'язку з несплатою ОСОБА_2 боргу. Через декілька днів після відключення ходили по квартирах і перевіряли газові колонки. Після оплати ОСОБА_2 коштів газ йому не підключили. Вважає причини відключення газу у будинку надуманими, оскільки відключення відбувається лише у двох випадках - неполадки у газовій системі та виток газу. Ні того, ні другого не було.

29 серпня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2017 року - залишено без змін.

Заявник стверджував в своїй заяві, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ґрунтується на обставинах, що в будинку, в якому мешкає ОСОБА_2, був виток газу, але такі посилання не відповідають дійсності, оскільки винесене судом рішення, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, ґрунтується на відсутності підстав для задоволення вимог позивача про визнання неправомірними дій щодо розгляду скарги, недостовірною інформації викладеної у відповіді на скаргу та заборони її розповсюдження у подальшому, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що обставини, на які посилається у своїй заяві ОСОБА_2, є новими, а не нововиявленими, тобто такими, які виникли чи змінилися після ухвалення судового рішення та не пов'язані з вимогами позивача до ПАТ "Дніпрогаз" у цій справі про визнання неправомірними дій щодо розгляду скарги, недостовірною інформації викладеної у відповіді на скаргу та заборони її розповсюдження у подальшому, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Фактично, позивачем в обґрунтування нововиявлених обставин надано суду новий доказ по справі, якому надано оцінку Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська.

Отже, обставини, на які посилається заявник для перегляду рішення, не можуть потягти іншого за змістом рішення, з урахуванням заявлених вимог та не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену у судовому рішенні.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав встановлених положеннями ст. 376 ЦПК України для скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2018 року.

Щодо змісту та доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, то відповідно до ст. 356 ЦПК України належних обґрунтувань щодо того, в чому саме полягає незаконність оскаржуваної ухвали вона не містить. Зміст скарги зводиться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Щодо клопотання апеляційної скарги в частині постановлення окремої ухвали про притягнення судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 до дисциплінарної та кримінальної відповідальності, то колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 262 ЦПК України, окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Згідно з ч. 10 ст. 262 ЦПК України, суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для постановлення окремої ухвали.

А тому, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова