Провадження № 2-з/761/283/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Кузик О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ПІЦА», заінтересована особа: ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позову,

в с т а н о в и в :

03 травня 2019р. заявник ТОВ «СІТІ-ПІЦА» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позову, шляхом:

-зупинення дії додаткової угоди №15/03 до договору оренди нежитлового приміщення №2 від 25 грудня 2016р.;

-заборони ОСОБА_1 вживати будь-які дії, спрямовані на виконання додаткової угоди №15/03 до договору оренди нежитлового приміщення №2 від 25 грудня 2016р.;

-заборони ОСОБА_1 вживати будь-які дії, спрямовані прямо чи опосередковано на повернення об'єкта оренди з оренди.

Заява обґрунтована тим, що 24 грудня 2016р. між ТОВ «СІТІ-ПІЦА» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежитлового приміщення АДРЕСА_1. 25 грудня 2016р. між вказаними сторонами було укладено договір оренди нежитлового приміщення №2 щодо того ж самого об'єкта оренди, останнім днем оренди є 29 травня 2021р. 15 березня 2019р. між ТОВ «СІТІ-ПІЦА» в особі директора Твердохліб Р.Л. та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №15/03 до договору оренди нежитлового приміщення №2 від 25 грудня 2016р., відповідно до якої, строк дії оренди було змінено до 20 травня 2019р. Заявник вважає, що додаткова угода №15/03 є недійсною, оскільки укладена всупереч вимогам законодавства та положенням Статуту ТОВ «СІТІ-ПІЦА», що порушує права та охоронювані законом інтереси заявника. Сторона заявника вважає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду та ефективний, своєчасний захист порушених прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ «СІТІ-ПІЦА», та завдасть значних майнових збитків заявнику у вигляді припинення користування об'єктом оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, дані принципи закріплені ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 41 Конституції України.

Зі змісту заяви вбачається, що спір між сторонами стосується визнання недійсною додаткової угоди №15/03 до договору оренди нежитлового приміщення №2 від 25 грудня 2016р., позовні вимоги будуть носити немайновий характер, а тому заявлений заявником вид забезпечення позову, є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки будуть порушені права особи щодо вільним розпорядженням її майном.

В матеріалах, доданих до заяви про забезпечення позову, відсутні актуальні відомості про те, кому на праві приватної власності належить вказаний об'єкт нерухомості.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що заявник просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на зміст позовних вимог (заявлено немайнові вимоги).

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разу невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ-ПІЦА», заінтересована особа: ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позову - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: