Справа № 2/756/691/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Бондаренко Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Васалатія К.А. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 особи - ОСОБА_3 , ТОВ «Творча майстерня «Вісак», ТОВ «Вісак» про визнання недійсним договорів дарування корпоративних прав -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського р/с м. Києва знаходиться дана цивільна справа.

Під час судового засідання призначеного на 23.05.2019 р. від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Васалатія К.А. з посиланням на те, що відносно головуючого судді на даний час проводиться розгляд скарги у ВРП та те, що відносно нього вже було заявлено відвід іншим учасником процесу - представником ТОВ «Творча майстерня «Вісак», а тому у нього виникають сумніви в неупередженості та об`єктивності даного судді при розгляді даної цивільної справи.

Підстави та обставини для відводу судді чітко визначені ст. 36 ЦПК України.

Як на підставу для відводу головуючого судді, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що дії головуючого судді викликають у нього сумніви в його неупередженості та об`єктивності, так як відносно головуючого розглядається скарга на його (головуючого) дії, і це рішення повинно прийняти ВРП та те, що він вже одного разу був підданий недовірі з боку учасника процесу, а тому він підлягає відводу.

З таким твердженням суд погодитися не може виходячи із наступного.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Також п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» визначав, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики ЄСПЛ, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012).

З огляду на вищевикладене суд вважає, що обставини, які озвучив позивач як підстави для відводу, не підтверджені жодним доказом, не можуть викликати сумнів у неупередженості судді, чи свідчити про його певну особисту заінтересованість, прихильності, уподобання стосовно однієї з сторін у справі.

Відтак, заява про відвід головуючому справі судді є необґрунтованою.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу.

З огляду на обставини справи та підстави заявленого відводу, суд не убачає підстав для зупинення провадження для вирішення питання про відвід головуючого.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. 33-40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим клопотання про відвід головуючого судді у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання недійсним договорів дарування корпоративних прав.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання недійсним договорів дарування корпоративних прав - передати до Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду м. Києва для визначення складу суду та розгляду заяви про відвід головуючого судді Васалатія К.А.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.А. Васалатій