Справа № 426/2009/19
РІШЕННЯ

іменем України

28 травня 2019 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Бабічевої Л.П.

за участю секретаря судового засідання - Діброви А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання, заінтересована особа - Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні.

В обґрунтування вимог заявник послалась на те, що вона з 20 липня 1990 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , про що складений актовий запис № 527 від 20 липня 1990 року. Вони разом вели спільне господарство. У зв`язку з бойовими діями за місцем їхнього постійного проживання, вони з чоловіком зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи, за різними адресами (за однією адресою не було можливості), хоча продовжували мешкати однією сім`ю та вести спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік ОСОБА_1 помер у м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, після його смерті заявник звернулася до Сватівського відділення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з питання оформлення пенсії по втраті годувальника. Однак, Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відмовило заявнику у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки нею не надані документи про постійне проживання з чоловіком.

Без встановлення факту того, що заявник постійно проживала з чоловіком, заявник не може реалізувати своє право на призначення пенсії, а тому просить встановити факт постійного проживання з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 28 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 в частині вимог про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 залишено без розгляду.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи - Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає повному задоволенню.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 20 липня 1990 року (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кадіївка Луганської області помер чоловік заявника - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21 червня 2018 року (а.с.13).

Після смерті чоловіка заявник ОСОБА_1 звернулася з питання переходу на пенсію по втраті годувальника до відповідного територіального відділення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області.

Однак, Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відмовило заявнику у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У листі Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 21/к-7/с від 19 лютого 2019 року зазначено, що надана заявником довідка про склад сім`ї від 20.05.2018 року, яка складена у м. Стаханов Луганської області, не може бути прийнята до уваги, оскільки відповідно до ст. 2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" від 18 січня 2018 року № 2268-VІІІ передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним та не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях ( а.с. 21).

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

З абз. 4 ч.3 ст.36 цього Закону вбачається, що члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

На підставі ч.4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Суд вважає встановленим, що заявник ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 перебували у шлюбі, на час смерті останнього спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, тобто проживали однією сім`єю.

Згідно копії паспорта громадянина України, виданого на ім"я заявника ОСОБА_1 , та копії паспорта громадянина України, виданого на ім"я чоловіка заявника - ОСОБА_2 , останні були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 5 зворот, а.с. 8-9).

З довідок № 377 від 30 травня 2018 року та №1020 від 20 вересня 2018 року, виданих органами, що знаходяться на території м. Кадіївка ( до перейменування - м.Стаханов) Луганської області, вбачається, що заявник ОСОБА_1 постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 , вели спільне господарство до дня його смерті - по ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20, 36).

З акту № 6 від 14 вересня 2018 року про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті, виданого органом, що знаходиться на території м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, вбачається, що заявник ОСОБА_1 , яка на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 , перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 та проживала з ним до моменту смерті - по ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 37).

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Таким чином, довідки № 377 від 30 травня 2018 року та №1020 від 20 вересня 2018 року, видані органом, що знаходиться на території м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, та акт № 6 від 14 вересня 2018 року про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті, який виданий органом, що знаходиться на території м.Кадіївка (Стаханов) Луганської області не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тому, з огляду на викладене, суд вважає, що встановлення факту постійного проживання з померлим чоловіком однією сім`єю має для заявника юридичне значення, оскільки від даного факту залежить реалізація права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, дослідивши в судовому засіданні зібрані у справі докази, проаналізувавши встановлені обставини, суд доходить висновку, що дійсно заявник ОСОБА_1 є членом сім`ї померлого чоловіка ОСОБА_2 , та вони постійно проживали по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 4, 76, 89, 259, 263, 265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті останнього - по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Л.П. Бабічева