Дата документу 23.04.2019 Справа № 336/7577/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/7577/17 Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Провадження № 22-ц/807/1693/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі: Кулабуховій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення банківського вкладу за договором банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення банківського вкладу.

В обґрунтування позову зазначала, що 26.08.2014 року нею та ПАТ «КБ «ПриватБанк» було укладено договір банківського вкладу №SAMDNWFD600 строком на 3 місяці з автоматичною пролонгацією, на підставі якого ОСОБА_3 було відкрито рахунок, а ОСОБА_3 перераховано кошти.

Проте, договір банківського вкладу у ОСОБА_4 не зберігся, у зв'язку з чим нею на адресу банку було надано направлено лист про надання представнику ОСОБА_3 засвідченої копії договору, однак на момент подання позову зазначені документи відповідачем надіслані не були.

Станом на 28.07.2017 року на рахунку ОСОБА_3 знаходилось 444225,06 гривень. 10.11.2017 року представником ОСОБА_3 за довіреністю до ПАТ «КБ «ПриватБанк» направлено вимогу про повернення банківського вкладу, однак, відповіді не отримано, а кошти ОСОБА_3 повернуті не були.

З огляду на вищезазначене ОСОБА_3 просила стягнути з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на її користь банківський вклад в сумі 444225,06 гривень за договором банківського вкладу від 26.08.2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 банківський вклад в сумі 444225,06 гривень за договором банківського вкладу № AMDNWFD600 від 26.08.2014 року. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість, недоведеність обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

10 квітня 2019 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_3 в особі адвоката Саланської І.Л. надійшов відзив на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк». Зазначає, що АТ КБ «ПриватБанк» в апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права проте, в порушення п.5 ч.2 ст.356 ЦПК України не зазначає у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, які саме висновки суду не відповідають обставинам справи, які саме норми матеріального та процесуального права були порушені судом першої інстанції. Просить апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача,пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Так, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином не обґрунтувало правомірність відмови у поверненні ОСОБА_3 грошових коштів, представник банку не надав відомостей та доказів про те, що кошти, перераховані ОСОБА_3 на депозитний рахунок, здобуті неправомірним шляхом чи наявності обґрунтованих підозр про такі обставини. Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції, та положення закріплені в статті 41 Конституції України.

З зазначеним висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Судом вірно встановлено, що факт укладання договору банківського вкладу та внесення позивачем грошових коштів на депозитний банківський рахунок підтверджується довідкою відповідача від 28.07.2017 23:16 №R76VS46TRJ376H5F, яка є належним та допустимим доказом. Окрім цього, цей факт також не заперечується сторонами, що відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України є підставою для звільнення від доказування

Так, з матеріалів справи вбачається, що на ім'я ОСОБА_3 відкрито кілька банківських рахунків. З довідки ПАТ «КБ «ПриватБанк» вбачається, що на рахунку НОМЕР_1, відкритому на підставі угоди № AMDNWFD600 від 26.08.2014 року станом на 28.07.2017 року зберігається 444225,06 грн. (а.с. 7).

Також, вбачається, що ОСОБА_3 нотаріально-посвідченої довіреністю від 29 липня 2016 року уповноважила ОСОБА_7 бути її представником по захисту її прав та інтересів у всіх судах та представляти її інтереси в усіх підприємствах, установах та організаціях, незалежно від їх форм власності та підпорядкування, в ПАТ КБ «ПриватБанк» та в будь-яких інших банках та банківських установах, з питань розпорядження її грошовими коштами, відкривати та/або закривати поточні і вкладні (депозитні) рахунки у національній та іноземних валютах, а також розпорядження від її імені будь-якими поточними вкладними (депозитними) та картковими рахунками відкритими у будь-яких, без винятку, банківських установах, з правом проведення будь-яких банківських операцій та підписання розрахункових документів. Також цією довіреністю надано ОСОБА_7 право представляти її інтереси при вирішенні усіх без винятку питань, одержувати та подавати необхідні довідки та будь-які документи, включаючи заяви (позовні заяви), скарга, клопотання, витяги, рішення, ухвали, протоколи тощо, здійснювати належні розрахунки, розписуватися за неї, розпоряджатися її рахунками відкритими у будь-яких, без винятку, банківських та фінансових установах; підписувати розрахункові та / або фінансові документи; подавати та підтісувати від її імені заяви про відкриття та / або закриття поточних та / або вкладних (депозитних) рахунків; укладати та підписувати від її імені договори банківського рахунку та/або договори банківського вкладу; подавати, підписувати та отримувати необхідні довідки та документи (в тому числі чекову книжку); подавати та підписувати від її імені заяви та розрахункові документи; здійснювати переказ безготівкових коштів з поточних та/або вкладних (депозитних) рахунків на будь-які інші рахунки фізичних та/або юридичних осіб, отримувати інформацію щодо проведених операцій за поточними та/або вкладними (депозитними) рахунками, оформити на її ім'я та отримати банківську платіжну пластикову картку, пін код та пін конверт до неї, користуватися пластиковою карткою для отримання грошових коштів та виконувати всі передбачені чинним законодавством України для такого роду повноважень, отримувати грошові кошти, в тому числі належну їй пенсію, вносити зміни, доповнення, достроково припиняти дію договору банківського рахунку та/або договору банківського вкладу поновлювати дію цих договорів після закінчення терміну їх дії; закрити поточні та/або (депозитні) рахунки; вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду повноважень, та які на думку представника будуть доцільними для правильного і ефективного виконання договору доручення за цією довіреністю (а.с. 147-147).

З матеріалів справи вбачається, що листом від 09.11.2017 року, представник ОСОБА_3 за вищевказаною довіреністю ОСОБА_7 повідомив ПАТ «КБ «ПриватБанк» про те, що ОСОБА_3 не має наміру в подальшому продовжувати термін дії договору від 26.08.2014 року та вимагає повернути банківський вклад (а.с. 8). Відправка вказаного листа підтверджується описом вкладення до цінного листа та фіскальним чеком від 10.11.2017 року №0469. Згідно з інформацією, розміщеною на сайті Укрпошти, поштове відправлення №814 було вручено відповідачу 20.11.2017 року (а.с.9-11).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або у іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (частини 1, 2 статті 1058 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 633 Цивільного кодексу України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Фінансовою послугою є операція з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Виходячи з вищенаведеного, вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки. Відповідно захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ч. 1 ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Обов'язок відповідача повернути позивачу банківський вклад на першу вимогу позивача підтверджується змістом положень ч.2 ст. 1060 Цивільного кодексу України в редакції, що діяла на момент укладання договору банківського вкладу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що всупереч вищевказаним вимогам законодавства відповідач не виконав зобов'язання щодо повернення позивачу банківського вкладу.

Згідно з положеннями ст. 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Колегія суддів встановила, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та відновлення порушеного права позивача шляхом стягнення з відповідача суми банківського вкладу у заявленому розмірі.

Твердження апеляційної скарги про те, що адреса ОСОБА_3 не відповідає адресі в комплексах Банку, фінансовий телефон не є телефоном стільникового оператора України, не є суттєвими та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 06 травня 2019 року.

Головуючий:

Судді: