Справа № 515/1390/18
Провадження № 6/515/1122/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

заявниці ОСОБА_1

представника АТ КБ «Приватбанк» за довіреністю) Гаренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області матеріали цивільної справи за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та заяву ОСОБА_1 - ївни про розстрочення виконання рішення,

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2019 року до суду звернулася ОСОБА_1 із заявою про розстрочення вико- нання рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.02.2019 р. на 10 місяців зі сплатою боргу щомісячними платежами по 1663,83 грн. В обґрунтування своєї заяви посилалася на те, що 11.02.2019 р. Татарбунарським районним судом Одеської області ухвалено рішення про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у роз- мірі 14876 грн.31 коп. та судового збору у розмірі 1762 грн. Вказувала, що наразі вона перебуває у скрутному фінансовому становищі, ІНФОРМАЦІЯ_1 . у неї народилася дочка ОСОБА_2 , яка пе- ребуває на повному її утриманні, батько у вихованні та утриманні дитини ніякої участі не прий- має. Вона офіційно не працевлаштована, ніде не працює, її дохід є мінливим. У зв`язку з наведе- ними обставинами вона не має фінансової можливості виконати рішення суду від 11.02.2019 р. од- разу та у повному обсязі, що може істотно ускладнити виконання рішення або взагалі зробити не- можливим його виконання.

Заявниця в судове засідання не з`явились, надала заяву в якій просила розглянути заяву про розстрочення виконання рішення суду у її відсутність у зв`язку з сімейними обставинами, доводи заяви підтримала у повному обсязі.

Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, 16 травня 2019 р до суду надійшов відзив на заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду, в якому представник банку просив відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення су- ду, посилався на те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Обставини, на які посилається боржник не можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення, оскільки саме по собі сімейний стан та розірвання шлюбу не є винятковими обставинами, які ускладнюють виконання рішення суду, більше того до- говір про надання кредиту оформлений на ім`я клієнтки і зобов`язання по виконанню покладаю- ться безпосередньо на неї, а не на третіх осіб. Крім того, боржник є працездатною.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у від- повідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши представлені матеріали, суд приходить до висновку про відсутність правових пі- дстав для задоволення заяви ОСОБА_1 з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.02.2019 р., яке вступило в законну силу, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват- банк» заборгованість за кредитним договором без номеру від 28.03.2013 р. в розмірі 14876,31 грн. та судовий збір у розмірі 1762 грн.

Станом на час розгляду цієї заяви, стягувач не звертався до суду із заявою про видачу вико- навчих листів з примусового виконання зазначеного вище рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1,3,4,7 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягу- вача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або поря- док його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, від- строчення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи роз- строчення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виник- ненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріаль- ний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Про відстрочення або розстрочення вико- нання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

За змістом ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, держав- ний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку ви- конання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 своєї постанови від 26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, вста- новлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.351 ЦПК (1503-06) і ст.121 ГПК (1798-12) їх задоволення можливе лише у виняткових випад- ках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключа- ють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, Законом встановлено критерій визначення підстав для розстрочення виконання ріше- ння суду - це наявність обставин, які ускладнюють його виконання. Обставинами, які ускладню- ють виконання можуть бути лише ті обставини, які існують насправді, і які безпосередньо не доз- воляють виконати судове рішення в обсязі, в строки та в порядку, визначених в ньому.

Згідно з нормами Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали за- конної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, під- приємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, вста- новленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Як передбачено ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Ко- дексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунту- ватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що рішення суду від 11.02.2019 р. у справі № 515/1390/18 відповідачем ОСОБА_1 не виконувалось, посилання останньої на те, що вона перебуває у важкому фінансовому становищі не можуть бути підставою для розстрочки виконання судового рішення. Доказів, які підтверджують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим нею до суду не надано, з матеріалів справи не вбачається того, що від- сутність розстрочки виконання судового рішення унеможливить виконання такого рішення або ус- кладнить його виконання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.18, 76-81, 260, 354, 445 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 11.02.2019 р. у справі № 515/1390/18 про стягнення з неї на користь акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк заборгованості за кредитним договором без номеру від 28.03.2013 р. в розмірі 14876 грн.31 коп. та судового збору у розмірі 1762 грн. - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали.

Суддя Тимошенко С.В.