Провадження № 2/643/1244/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2019 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Московський відділ РАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про визнання факту відсутності кровного споріднення та скасування актового запису,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Московський відділ РАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про визнання факту відсутності кровного споріднення та скасування актового запису про народження.

20.03.2019 року до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява від ОСОБА_1 в якій останній просить суд визнати факт відсутності кровного споріднення між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису № 1343 від 07.08.2014 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_4.

Під час попереднього засідання представником позивача ОСОБА_5 подано клопотання про призначення по справі судово-молекулярну-генетичну експертизу, виконання якої доручити Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при ГУМВС в Харківській області, який знаходиться за адресою: 61036, м. Харків, вул. Ковтуна 34. На вирішення експертам поставити питання: Чи є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, матірю якої є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи та клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1-3 ст. 102 ЦПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до приписів ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, зокрема, висновку експертизи, у тому числі судово-генетичної.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров'я України; експертні служби Міністерства внутрішніх прав України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов'язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання та призначити у справі судово-біологічну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК, так як висновок експерта може бути використаний як доказ для з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у разі призначення судом експертизи.

Керуючись ст. ст. 76, 102-104, 189, 197, 252, 260, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_5 задовольнити.

Призначити по справі судово-біологічну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК, проведення якої доручити Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при ГУМВС в Харківській області, який знаходиться за адресою: 61036, м. Харків, вул. Ковтуна 34.

Копію ухвали направити експертній установі для виконання.

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1

Зобов'язати ОСОБА_3 забезпечити явку неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до експертного закладу для проведення експертизи. Про собі мати паспорт та свідоцтво про народження дитини.

Роз'яснити сторонам, що відповідно ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Попередити відповідача ОСОБА_3, що у разі її ухилення від участі в експертизі, суд може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, а саме відсутність батьківства позивача.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Я.М.Горбунова