ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/648/18 Номер провадження 22-ц/814/38/19Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А.Є Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Хіль Л.М.,

суддів: Абрамова П.С., Бутенко С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2018 року ухваленого під головуванням судді Гвоздик А.Є. (дані про складення повного тексту рішення відсутні)

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 728/228-Ф, яка станом на 25.05.2018 року становить 223305,94 грн. та складається з заборгованості: за кредитом 21712,10 грн., за відсотками 177550,48 грн., інфляційних витрат за кредитом 2329,96 грн., інфляційних витрат за відсотками 21713,40 грн.

В обґрунтування позову вказувало, що 21.08.2006 року між ВКБ «Укрсоцбанк», який в подальшому було прейменовано в ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 727/228-Ф.

У звязку з порушенням своїх зобов`язань станом на 25.05.2018 року виникла заборгованість за кредитним договором на суму 223 305,94 грн.

Також зазначало, що в забезпечення виконання зобов`язань між сторонами було укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_2 передав банку в іпотеку житловий будинок з господарським будівлями за адресою: Полтавська обл., Диканський р-н, с. Стасі, вул. Першотравнева,24.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2018 року позовну заяву ПАТ "Укрсоцбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки, задоволено повністю.

Звернуто стягнення на житловий будинок, який відповідно до технічної документації позначений літ. "А2", загальною площею 152,8 кв. м., житловою площею 84,6 кв. м., літню кухню літ. "Б", сараїв літ. "В", "Д", гаража літ. "Г", погреба літ. "г", вбиральні літ. "У", що розташоване в с. Стасі Диканського району, Полтавської області, вул. Першотравнева, 24, шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" судовий збір у сумі 3349 грн. 59 коп.

Додатковим рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 08 січня 2019 року доповнено рішення Диканського районного суду від 14 вересня 2018 року абзацом.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 728/228-Ф від 20.07.1969 року, яка становить 223 305 грн.94 коп. звернути стягнення н предмет іпотеки.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в супереч ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» при задоволенні позову про стягнення предмету іпотеки не зазначено загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки. Також не визначена початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Крім того, вказує, що банк, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за даним кредитом, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання.

Таким чином, на думку скаржника, строк позовної давності сплинув 21.03.2013 року, а тому дана позовна заява не підлягає задоволенню у звязку зі спливом строків позовної давності.

26 листопада 2018 року від АТ «Укрсоцбанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Представники сторін, відповідач по справі в судове засідання не з,явилися, їх належне повідомлення про слухання справи підтверджене матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевим судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21 серпня 2006 року сторони уклали кредитний договір № 728/228-Ф, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 150 000 грн. 00 коп. на споживчі цілі терміном повернення до 20.08.2021 року під 18% річних з можливістю перегляду відсотків через рік.

В подальшому, 21.08.2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язання сторони уклали іпотечний договір № 728/228-Ф/1 відповідно до якого ОСОБА_2 повинен передати ПАТ «Укрсоцбанк» в іпотеку житловий будинок разом з господарськими спорудами, що розташовані в с. Стасі Диканського району, Полтавської області, вул. Першотравнева, 24.

31.07.2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду, згідно якої встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 21%.

Згідно додаткової угоди від 26.06.2009 року сторони дійшли згоди щодо відстрочки сплати основного боргу та збільшення ліміту кредитування.

Додатковою угодою встановлено, що борг становить 124 980 грн,, а сума надана на поточні потреби 83 88,85 грн., зі сплатою 21% річних та з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 20.08.2012 року.

Задовольняючи позов частково, місцевий суд виходив з того, що боржник ОСОБА_2 належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання згідно умов кредитного договору, а саме в терміни, встановлені кредитним договором, кошти не повертав, а тому у іпотекодержателя виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки, виходячи зі змісту договору та Закону України «Про іпотеку».

В основу судового рішення покладено розрахунок, відповідно до якого, внаслідок неналежного виконання боржником умов кредитного договору станом на 25.05.2018 року утворилась заборгованість в загальній сумі 223 305 грн. 94 коп., з яких: 21712 грн. 10 коп. - заборгованість за кредитом, 177 550 грн. 48 коп. - заборгованість за відсотками, 2 329 грн. 96 коп. - розмір інфляційних витрат за кредитом, 21 713 грн. 40 коп. - розмір інфляційних витрат за відсотками.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Такий правовий висновок викладений у Постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 150 276,57 грн. Вказане рішення набрало законної сили.

Як свідчить розрахунок заборгованості від 21.08.2006 року ПАТ «Укрсоцбанк» стягнув з відповідача та поручителів всі нараховані у відповідності до кредитного договору грошові кошти.

Таким чином, банк предявляючи позов у вересні 2010 року прийняв рішення про дострокове повернення кредиту, тобто фактично змінив дату повернення всієї суми кредиту у звязку з чим його право нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитним договором після пред`явлення позову припинилося.

Такі висновки викладені у постанові ОСОБА_3 Палати ВС від 04 липня 2018р. у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), згідно з якими, звертаючись із першим позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки для дострокового стягнення у повному обсязі за кредитним договором тіла кредиту, заборгованості за процентами та пені, кредитор змінив умови кредитного договору щодо строку його дії, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Згідно інформаційної довідки про виконавче провадження (а.с. 70) з виконання рішення Диканського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2010 року, вказане рішення було виконано у повному обсязі. Виконавче провадження закрите з підстав повного виконання рішення суду.

Таким чином, заборгованість по тілу кредиту є погашеною, оскільки така заборгованість стягувалась рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2010 року. Нарахування процентів на тіло кредиту було здійснено банком безпідставно, оскільки строк стягнення повної суми кредиту минув у 2010 році. Отже, наявність у ОСОБА_2 заборгованості банком не доведена.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Отже, враховуючи, що позивачем не доведено невиконання боржником зобовязання забезпеченого іпотекою, відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п. 4.2. умов кредитного договору у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2-3.3.9 договору позичальник зобов'язний сплатити кредитору штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеного п.1.1. цього договору.

Проте, позивачем вимог щодо стягнення штрафу не предявлялося та у справі відсутній такий розрахунок.

За таких обставин рішення місцевого суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову у звязку з недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до п. 20 Постанови пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14 року у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Відтак, оскільки даною постановою скасовується основне рішення Диканського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2018 року, то наявні підстави і для скасування додаткового рішення Диканського районного суду Полтавської області від 08 січня 2019 року.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з АТ «Укрсоцбанк» підлягають стягненню понесені ОСОБА_2 судові витрати.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2018 року та додаткове рішення Диканського районного суду Полтавської області від 08 січня 2019 року скасувати.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 5 024,39 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді П.С. ОСОБА_6 Бутенко