Справа № 130/2175/18
Провадження № 22-ц/801/668/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 рокуСправа № 130/2175/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т.О., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Майченка Анатолія Миколайовича про відшкодування моральної шкоди та визнання незаконною бездіяльність слідчого, визнання відсутності контролю за бездіяльністю слідчого, визнання порушення строків досудового слідства слідчим,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Заярний А. М., -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Майченка А.М. про відшкодування моральної шкоди, визнання незаконною бездіяльність слідчого, відсутності контролю за бездіяльністю слідчого, порушення строків досудового слідства слідчим.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 серпня 2016 року постановою Жмеринської прокуратури порушена кримінальна справа за частиною першою статті 165 КК України при несплаті аліментів боржником на його користь. Всі два роки провадження по цій справі слідчий «валяє дурня», двома ухвалами суду його постанови були скасовані, після чого він взагалі «опустив руки» при провадженні цієї справи. Моральна шкода полягає в тому, що йому немає на що жити.

Виходячи з наведеного, з урахування збільшених позовних вимог /а.с. 43/, ОСОБА_3 просив :

1)стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України 200 000 гривень шкоди на його користь;

2)визнати, що у всіх ухвалах суду про скасування постанов слідчого про закриття провадження - зазначено не виконання слідчим вказівок суду та прокуратури;

3)визнати на цій підставі незаконною бездіяльність слідчого;

4)визнати відсутність контролю за бездіяльністю слідчого зі сторони прокуратури та начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП та його заступників;

5)визнати порушення строків досудового слідства слідчим.

Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Судові витрати компенсовано за рахунок держави.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки преюдиційне рішення для встановлення порушення прав позивача на недотримання слідчим розумних строків, відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій ОСОБА_3, тощо не приймалося, тому відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення у зв'язку з цим моральної шкоди.

Суд також зазначив, що в задоволенні позовних вимог про визнання, що у всіх ухвалах суду про скасування постанов слідчого про закриття провадження - зазначено не виконання слідчим вказівок суду та прокуратури; визнання на цій підставі незаконною бездіяльність слідчого, визнати відсутність контролю за бездіяльністю слідчого зі сторони прокуратури та начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП та його заступників - є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Також суд зазначив, що позовна вимога щодо визнання порушення строків досудового слідства слідчим задоволенню не підлягають у зв'язку її безпідставністю та неправильно обраним способом захисту, адже таке питання вирішується в порядку статей 303, 308 КПК України.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове про повернення справи до суду першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції порушено положення частини третьої статті 185 ЦПК України, так як позивач відмовився виконувати ухвалу суду першої інстанції від 25 вересня 2018 року про залишення позову без руху, проте судом не було повернуто позовну заяву позивачу, а продовжено розгляд позову. Судом першої інстанції також порушено частину четверту статті 185 ЦПК України, оскільки заявлені ним клопотання суд не задовольнив на підставі статей КПК України, а не положень ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не заявились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заочне рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем не доведено позовні вимоги, не надано доказів порушення його прав слідчим СВ Жмеринського ВП ГУНП Майченко А.М. при провадженні кримінальної справи. Преюдиційне рішення для встановлення порушення прав позивача на недотримання слідчим розумних строків досудового розслідування, необґрунтовану відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій ОСОБА_3, тощо не приймалося, відповідно і відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення у зв'язку з цим моральної шкоди.

Обґрунтованим є також висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання, що у всіх ухвалах суду про скасування постанов слідчого про закриття провадження зазначено не виконання слідчим вказівок суду та прокуратури; визнання на цій підставі незаконною бездіяльність слідчого, визнання відсутності контролю за бездіяльністю слідчого зі сторони прокуратури та начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП та його заступників, визнання порушення строків досудового слідства слідчим, є безпідставним, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Аргументи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції положень частини третьої статті 185 ЦПК України, так як позивач відмовився виконувати ухвалу суду першої інстанції від 25 вересня 2018 року про залишення позову без руху, проте судом не було повернуто позовну заяву позивачу, а продовжено розгляд позову, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають підстави для скасування заочного рішення суду, оскільки нормами процесуального права не передбачена можливість суду повернути з цих підстав позивачу позовну заяву після відкриття провадження у справі.

Ухвалу про відкриття провадження у справі було постановлено 10.09.2018 року, а ухвалу про залишення позову без руху 25.09.2018 року.

Посилання апелянта, що судом першої інстанції не була належним чином розглянута його заява про збільшення позовних вимог від 28.11.2018 року спростовується змістом наявних в матеріалах справи ухвали про призначення справи до розгляду від 15.01.2019 року та заочного рішення від 04.02.2019 року.

Оскільки колегією суддів при перегляді справи не встановлено допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, які б стали підставою для скасування або зміни судового рішення, вимога апелянта про постановлення окремої ухвали щодо судді Заярного А.М. задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови складено 02 травня 2019 року.