Єдиний унікальний номер 2-970/11 Номер провадження 22-ц/804/669/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Соломахи Л.І., Космачевської Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Розпутько Я.О.,

відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судо-вих засідань № 3 цивільну справу № 2-970/11 за позовом Кредитної спілки «Схід» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості, з апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_4 Олексіїв-ни на заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 30 листопада 2011 року (суддя першої інстанції Ткачов О.М.), -

В С Т А Н О В И В :

24 жовтня 2011 року Кредитна спілка «Схід» (далі - КС «Схід») звернулася до Красноли-манського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 серпня 2010 року між КС «Схід» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 143-10, згідно з яким вона отримала в КС «Схід» кредит в сумі 10 000 грн. та зобовязалася щомісячно до 17 числа сплачувати проценти з розра-хунку 0,16% від основної суми за кожен день користування кредитом.

17 серпня 2010 року між КС «Схід» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були укладені договори поруки відповідно № 143-10/1, 143-10/2 та № 143-10/3, згідно з якими поручителі взяли на себе обовязок солідарно відповідати за борговими зобовязаннями ОСОБА_1

З січня 2011 року позичальником ОСОБА_1 порушуються зобовязання щодо повер-нення кредитних коштів.

Станом на 17 жовтня 2011 року заборгованість за Договором складала: 9 323 грн. 37 коп. - основна сума, 2 465 грн. 95 коп. - процентна заборгованість, 8 959 грн. 88 коп. - штрафні санкції, у загальній сумі 20 749 грн. 20 коп.

Враховуючи невиконання відповідачем ОСОБА_1 договірних зобовязань, передбаче-них договором кредитної лінії № 143-10 від 17 серпня 2010 року, позивач просив стягнути з від-повідачів на свою користь цю заборгованість у солідарному порядку (а.с. 3 т. 1).

30 листопада 2011 року заочним рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області позовні вимоги КС «Схід» задоволені.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ко-ристь КС «Схід» суму боргу за договором позики у розмірі 9 323 грн. 37 коп., плату за користу-вання кредитом у розмірі 2 465 грн. 95 коп. та штрафні санкції за невиконання умов договору у розмірі 8 959 грн. 88 коп. Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги КС «Схід», суд першої інстанції виходив з обґрунтованос-ті та доведеності вимог про стягнення заборгованості, оскільки ОСОБА_1 були порушені зобовязання за договором кредиту № 143-10 щодо повернення в передбачений договором строк сум кредиту. Крім того, суд дійшов висновку, що оскільки зобовязання ОСОБА_1 за дого-вором кредиту були забезпечені порукою, поручителі ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 повинні нести солідарну відповідальність за невиконання нею зобовязань за договором позики.

28 листопада 2018 року ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області за-лишені без задоволення заява ОСОБА_2, а також заява ОСОБА_3, який діяв в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_1, про перегляд заочного рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 30 листопада 2011 року (а.с. 122-124 т. 1).

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 подали апеляційну скаргу, в якій, посилалися на порушення норм процесуального прав та розгляд справи без зясування обставин, які мають суттєве значення для вирішення спору. В обґрунтування скарги зазначили, що суд не дослідив належним чином твердження позивача про те, що основна сума заборгованості за «договором позики» складала 9 323 грн. 37 коп. Тобто, за майже рік виконання зобовязань ОСОБА_1 та її поручителі сплатили всього 872 грн. 67 коп. основного боргу, що, на думку заявників, не відповідає дійсності. Позивач просив стягнути 9 323 грн. 37 коп. основного боргу не пояснюючи, яким чином утворилась така заборгованість, з чим помилково погодився суд першої інстанції. Справу судом розглянуто у відсутність належним чином повідомлених відповідачів. З огляду на матеріали справи, заявники наголошують, що у суду не було підстав для задоволення заявлених позовних вимог, тому заочне рішення від 30 листопада 2011 року не обґрунтоване та підлягає скасуванню. Просять скасувати заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 30 листопада 2011 року та відмовити у задоволенні позову КС «Схід» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 і ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості, стягнути з КС «Схід» на користь відповідачів судові витрати, повязані з апеляційним оскарженням судового рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького апеляційного суду від 21.01.2019 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи: суддя-доповідач ОСОБА_10, судді Соломаха Л.І., Космачевська Т.В. (а.с. 141 т. 1).

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної ін-станції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. У частині 3 цієї статті зазначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників спра-ви, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно із частинами 1, 3 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги зазначені в частині першій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Враховуючи характер спірних правовідносин у цій справі, для повного та всебічного зясування обставин справи, розгляд апеляційної скарги здійснюється з повідомленням учасників справи.

Позивачем КС «Схід» на апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_4 наданий письмовий відзив, в якому зазначено, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. В апеляційній скар-зі відповідачів не міститься доказів незаконності та необґрунтованості оскаржуваного рішення, неповноти чи неправильності встановлення обставин, які мають значення для справи, неправи-льного дослідження чи оцінки доказів, або неправильного визначення судом правовідносин, від-сутні обґрунтовані заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції. В апеляцій-ній скарзі відповідачі голослівно заявляють про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, проте не наводять жодних заперечень проти розрахунків і не надають жодних доказів, що ними були сплачені інші суми ніж ті, що зазначені у позові. Позивач посилається на те, що в по-зовній заяві від 24 жовтня 2011 року мається обґрунтування та розрахунок суми заборгованості. Зокрема, протягом перших 4-х місяців позичальником вносилися графікові щомісячні платежі, в результаті чого було сплачено 2 099 грн. 37 коп. процентів та 676 грн. 63 коп. основної суми кредиту. За наступні 10 місяців (до подання позову) було сплачено лише 1 875 грн. процентних платежів та жодної копійки по тілу кредиту замість визначених за графіком і узгоджених у кре-дитному договорі 6 750 грн., що відповідно до умов кредитного договору призвело до виникнення простроченої заборгованості. Просить залишити заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 30 листопада 2011 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справед-ливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та ін-тересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає спра-ву за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судове засідання апеляційного суду представник позивача СК «Схід» та відповідачі ОСОБА_12, ОСОБА_6 не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_6 судові повістки - повідомлення про розгляд справи 24 квітня 2019 року отримали 13 квітня 2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 49, 50 т. 2), представник позивача КС «Схід» отримав судову повістку-повідомлення 16 квітня 2019 року, що підтверджено інфор-мацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» (а.с. 51 т. 2).

Від керівника СК «Схід» надійшла заява про слухання справи у відсутність представника позивача (а.с. 36, т.2).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника по-зивача та не зявившихся відповідачів, явка яких у судове засідання обовязковою не визнава-лась, оскільки відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представ-ника відповідачів ОСОБА_3, які наполягали на доводах апеляційної скарги, просили ска-сувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заявлених вимог, досліди-вши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підля-гає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з Договором кредитної лінії № 143-10 від 17 серпня 2010 року (далі - Договір), який укладено між КС «Схід» та ОСОБА_1, спілка на-дала позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості кредитну лі-нію з лімітом 10 000 грн. (а.с. 6 т. 1).

Відповідно п. 2.2 Договору строк дії кредитної ліній становить 24 місяці, тобто з 17 серп-ня 2010 року по 17 серпня 2012 року.

Згідно п. 2.3 Договору позичальник зобовязався повернути кожен транш, отриманий в рамках цього Договору та сплачувати проценти за користування ним в строки та в розмірах, встановлених в Додатках, а всі розрахунки по цій кредитній лінії мають бути завершені не пізні-ше 17 серпня 2012 року.

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що при проведенні платежів по кредиту в першу чергу сплачуються проценти по кредиту, а решта суми платежу звертається на повернення основної суми кредиту.

Згідно п. 4.2 Договору у разі затримання позичальником графікових сплат кредиту, його частини та/або процентів на строк понад 30 днів Спілка має право розірвати договір та вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. За кожен прострочений день позичальник додатково сплачує пеню з розрахунку 1% від заборгованості по кредиту (а.с. 6 зворот т. 1).

Додатками № 1 та № 2 до договору кредитної лінії № 143-10 від 17 серпня 2010 року, які підписано головою правління СК «Схід» та позичальником ОСОБА_1, погоджено, що пози-чальник зобовязується вносити щомісячно плату за користування кредитом з розрахунку 0,16% від залишку заборгованості по основній сумі кредиту за кожен день користування кредитом, тоб-то 58,4% річних та дотримуватися графіку сплати по кредиту (а.с. 7, 8 т. 1).

Свої зобовязання за договором кредитної лінії позивач виконав, що підтверджується ви-датковими касовими ордерами від 17 серпня 2010 року (а.с. 12 т. 1).

Взяті на себе зобовязання відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала, вна-слідок чого її заборгованість перед КС «Схід» за кредитним договором станом на 17 жовтня 2011 року у складає 20 749 грн. 20 коп., з яких 9323 грн. 37 коп. - сума основного боргу, 2 465 грн. 95 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8 959 грн. 88 коп. - штраф-ні санкції. Розрахунок боргу за кредитним договором долучено до матеріалів справи (а.с. 5 т. 1).

17 серпня 2010 року між КС «Схід» та поручителями за договором кредитної лінії № 143-10 ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладені договори поруки відповідно № 143-10/1, № 143-10/2, № 143-10/3 за якими поручителі взяли кожний окремо на себе зо-бовязання відповідати за зобовязаннями ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 143-10 від 17 серпня 2010 року, та нести разом з нею солідарну відповідальність за невико-нання умов Договору (а.с. 9, 10, 11 т. 1).

Задовольняючи позовні вимоги КС «Схід» суд першої інстанції виходив з того, що, оскі-льки відповідачем ОСОБА_1 порушені умови договору кредиту щодо повернення в передба-чений договором строк грошових коштів, вона не виконувала умови договору по поверненню процентів за кредитом, з неї слід стягнути на користь позивача суму залишку наданого їй креди-ту, процентів за користування кредитом, а також пеню у розмірі 1% від загальної кредитної забо-ргованості, як передбачено умовами договору. Крім того, суд дійшов висновку, що, оскільки зо-бовязання ОСОБА_1 по договору кредиту № 143-10 були забезпечені порукою, поручителі ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 несуть солідарну з боржником відповідальність за невиконання нею обовязків за кредитним договором.

Апеляційний суд не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстан-ції.

В апеляційній скарзі відповідачі акцентують увагу, на тому, що суд розглянув справу без належного повідомлення позивачів, вони не отримували ані копій позовних заяв, ані судових повісток про проведення судових засідань. Про існування оскаржуваного рішення дізналися лише 02 серпня 2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення по-вністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зок-рема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 3 ч. 3 вказаної статті передбачено, що порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обовязковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеля-ційну скаргу такою підставою.

З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2011 року у даній справі Краснолимансь-ким міським судом Донецької області ухвалено заочне рішення.

Відповідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України (у редакції Закону України № 2147-УШ від 03.10.2017 року, яка діє з 15.12.2017 року) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Умови проведення заочного розгляду справи на час ухвалення оскаржуваного судового рішення були визначені статтею 224 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017 року).

Згідно ч. 1 вказаної статті суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, у разі неявки в судове засі-дання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розг-ляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ча-стина четверта стаття 169 ЦПК України у вказаній редакції).

Крім того, відповідно ч. 1, 2 ст. 74 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017 року) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, а судові повідомлення - судови-ми повістками-повідомленнями.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017 року, тобто на час ух-валення судом оскаржуваного судового рішення) судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Відповідно ч. 8 даної статті у разі відмови адресата одержати судову повістку, особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судо-вий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавле-не смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати мо-жливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що повістки у судове засідання, призначене на 30 лис-топада 2011 року на 11 год. 30 хв. були направлені відповідачам ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, проте повернулися із відмітками «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 27-28, 29-30, 31-32, 33-34 т. 1).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 47, 48 постанови ОСОБА_13 Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц (провадження № 14-507цс18) вказано, що приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи ОСОБА_13 Палатою Верхов-ного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказів-кою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформуван-ня відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного ци-вільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постано-ви від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).

Тобто, відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 судом пер-шої інстанції не були належним чином повідомлені про розгляд справи, що відбувся 30 листопа-да 2011 року, що є обовязковою підставою для скасування заочного рішення Краснолимансько-го міського суду Донецької області від 30 листопада 2011 року.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, позивач КС «Схід» зазначає, що останній платіж по кредиту здійснено 02.08.2011 року, а залишок непогашеної поточної процентної заборгованості на вказану дату складає 1332 грн. 23 коп.

Переглядаючи справу за наявними в ній і додатково поданими доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фі-нансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

З договору кредитної лінії № 143-10 від 17 серпня 2010 року, який підписано позивачем та відповідачем ОСОБА_1 вбачається, що позивач надав, а відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10 000 грн. Зазначеним договором визначено розмір відсотків за користування кредитом та графік погашення платежів за користування кредитом.

Згідно статуту КС «Схід» остання має право надавати кредити (а.с. 13-19).

Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповід-но до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсут-ності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичай-но ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Із матеріалів справи та встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що сто-рони при укладенні кредитного договору та визначення його умов діяли добровільно, їх зовніш-ній вираз волі відповідав внутрішньому, а тому кожна сторона повинна була реально оцінювати ті обставини, які можуть вплинути на виконання зобовязань.

До апеляційного суду позивачем КС «Схід» надано довідку про рух коштів та деталізова-ний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 143-10 від 17.08.2010 року між КС «Схід» та ОСОБА_1, згідно якого саном на 17 жовтня 2011 року залишок заборгованості по тілу кредиту становив 9 323 грн. 37 коп., а по відсоткам за користування кредитом - 2465 грн. 95 коп.

Проте, пунктом 2.3 кредитного договору від 17.08.2010 року № 143-10 передбачено, що позичальник зобовязався повернути кожен транш, отриманий в рамках цього договору та спла-тити проценти за користування ним в строки та в розмірах, встановлених в додатках, а всі розра-хунки по цій кредитній лінії мають бути завершені не пізніше 17 серпня 2012 року (а.с. 6, т. 1).

Згідно додатків боржник мала щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а кредит повністю погасити у строк до 17.08.2012 року без зазначення щомісячних платежів по тілу кредиту (а.с. 7. т.1). Пунктом 3.5 кредитного договору передбачено, що при проведені пла-тежів по кредиту в першу чергу сплачуються проценти по кредиту, а решта суми платежу зверта-ється на повернення основної суми кредиту.

З урахуванням зазначеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що станом на 17.10.2011 року заборгованість боржника ОСОБА_1 за договором кредитної лінії від 17 серпня 2010 року № 143-10 складає за кредитом 9323 грн. 37 коп., за процентами 2465 грн. 95 коп., що підтверджується довідкою позивача про рух коштів та деталізований розрахунок за-боргованості за кредитним договором, що були витребувані апеляційним судом за клопотанням відповідачів.

Відповідно до ст. 12, частини 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, вста-новлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звер-ненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом ви-падках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_1 не надала до суду доказів того, що вона належним чином вико-нувала умови договору, доказів того, що у неї відсутня заборгованість за вказаним кредитним договором. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем нею не спростований.

Будь-яких доказів про те, що ОСОБА_14 за період з 17.08.2010 року по 17.10.2011 ро-ку вносились інші суми, крім зазначених у цій довідці, відповідачем суду не надано.

Проте апеляційний суд не погоджується з розрахунком пені, який доданий позивачем до позовної.

Згідно п. 4.2 кредитного договору за кожен прострочений день позичальник додатково сплачує пеню з розрахунку 1% від заборгованості по кредиту.

Виходячи з графіку платежів, на момент звернення позивача з позовом до суду 24.10.2011 року та на час ухвалення судом заочного рішення 30.11.2011 року строк погашення отриманих боржником траншів, тобто заборгованості за кредитом у сумі 9323 грн. 37 коп. ще не настав.

Проте апеляційний суд вважає, що у звязку із порушення боржником зобовязань по сплаті процентів за кредитним договором, у позивача, відповідно до п. 4.2 договору, виникло право дострокового повернення кредиту, яким позивач скористався, звернувшись до суду з цим позовом 24.10.2011 року.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що обрахування розміру пені за прострочення виконання грошового зобовязання з урахуванням несплаченого тіла кредиту у сумі 9323 грн. 37 коп. є безпідставним. На цю обставину у судовому засіданні апеляційного суду також звернув увагу представник відповідачів.

Позивач просить стягнути пеню за період з 02.08.2011 року по 17.10.2011 року, що стано-вить 76 днів.

Станом на 02.08.2011 року простроченою за договором кредитної лінії, згідно розрахунку позивача, була лише заборгованість за процентами, яка складала 1332 грн. 23 коп.

За таких обставин, для визначення розміру пені за вказаний позивачем період з 02.08.2011 року по 17.10.2011 року апеляційний суд бере заборгованість по сплаті процентів, що існувала на 02.08.2011 року у сумі 1332 грн. 23 коп., та визначає розмір пені у сумі 1012 грн. 49 коп.(1332,23 х 1%) х 76 днів.

Таким чином, позивачем доведено наявність заборгованості у відповідача ОСОБА_1 станом на 17.10.2011 року по основному зобовязанню у розмірі 9 323 грн. 37 коп., по відсо-ткам за користування кредитом у розмірі 2465 грн. 95 коп., а також пені за прострочення грошо-вого зобовязання у розмірі 1012 грн. 49 коп., яку розраховано у відповідності до укладеного між сторонами договору кредитної ліні № 143-10 від 17 серпня 2010 року, тобто в загальній сумі 12 801 грн. 81 коп.

Апеляційним судом заборгованість визначена в межах заявлених вимог станом на 17.10.2011 року, а таму платежі, які були здійснено за договором в період з 18.10.2011 року по лютий 2019 року на підставі заочного рішення від 30.11.2011 року апеляційним судом до уваги не бралися. Вони мають бути враховані при виконанні рішення апеляційного суду.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні бор-жники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручи-тель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором пору-ки.

Згідно Договорів поруки № 143-10/1, № 143-10/2, № 143-10/3 ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6 взяли на себе обовязок відповідати за зобовязання ОСОБА_1 перед кредитною спілкою солідарно з боржником.

Норми права, що регулюють інститут поруки, не передбачають солідарної відповідальності поручителів між собою за різними договорами поруки, якщо цими договорами не передбачено іншого.

Суд апеляційної інстанцій встановив, що позивач уклав окремі договори поруки з фізич-ними особами-відповідачами. Ці договори не передбачають солідарної відповідальності поручи-телів між собою.

Відповідальність поручителів перед позивачем є солідарною разом з позичальником як з боржником за основним зобов'язанням. Вказане випливає з пунктів 3.2 досліджених судами до-говорів поруки.

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку борж-ників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, з огляду на солідарний обов'язок перед кредитором позичальника-боржника за основним зобов'язанням і поручителів кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

У цій справі заявлені однакові позовні вимоги до кожного з відповідачів щодо стягнення заборгованості за одним кредитним договором солідарно з позичальника та поручителів.

Право особи заявити однорідні позовні вимоги до кількох відповідачів передбачена у процесуальному законі незалежно від того, чи існує між цими відповідачами солідарне зобов'я-зання. Спільний розгляд позовних вимог кредитора до боржника за основним зобов'язанням і кількох поручителів не створює солідарного обов'язку для останніх.

Беручи до уваги наведене та з підстав, передбачених наведеними нормами матеріального права, заборгованість за договором кредитної лінії № 143-10 від 17 жовтня 2010 року підлягає стягненню на користь КС «Схід» з ОСОБА_1 як основного боржника с кожним поручителем окремо - ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Відповідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у звязку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та ви-трат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорцій-но розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про скасування судового рішення та ухвален-ня нового рішення, апеляційний суд зазначає новий розподіл судових витрат.

Майнові вимоги позивача задоволено частково у розмірі 12 801 грн. 81 коп., розмір судо-вого збору від яких становить 128 грн. 02 коп. (12 801,81 х 1%), який підлягає відшкодуванню позивачу.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредитної лі-нії, позивачем були понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.(а.с. 1,2 т.1)

З урахуванням частки задоволених вимог на користь позивача з відповідачів має бути стяг-нуті понесені судові витрати у розмірі по 62 грн. з кожного (128,02 + 120) : 4.

Ціна позову у цій справі складає 20 749 грн. 20 коп., що не перевищує ста розмірів прожи-ткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п/п 1 частини 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, вихо-дячи з чого апеляційний суд вважає, що постанова суду апеляційної інстанції оскарженню у ка-саційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, вста-новлених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 30 листопада 2011 року скасувати.

Позовні вимоги Кредитної спілки «Схід» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стяг-нення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_2) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, мешкає: АДРЕСА_2) на користь Кредитної спілки «Схід» () заборгованість за договором кредитної лінії від 17 серпня 2010 року № 143-10 станом на 17 жовтня 2011 року в загальній сумі 12 801 (дванадцять тисяч вісімсот одна) грн. 81 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9 323 (девять тисяч триста двадцять три) грн. 37 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят пять) грн. 95 коп., пені за порушення строків повернення сплати процентів за користування кредиту за період з 02 серпня 2011 року по 17 жовтня 2011 року у розмірі 1012 ( одна тисяча дванадцять) грн. 49 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, мешкає: АДРЕСА_2) на користь Кредитної спілки «Схід» () заборгованість за договором кредитної лінії від 17 серпня 2010 року № 143-10 станом на 17 жовтня 2011 року в загальній сумі 12 801 (дванадцять тисяч вісімсот одна) грн. 81 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9 323 (девять тисяч триста двадцять три) грн. 37 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят пять) грн. 95 коп., пені за порушення строків повернення сплати процентів за користування кредиту за період з 02 серпня 2011 року по 17 жовтня 2011 року у розмірі 1012 (одна тисяча дванадцять) грн. 49 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_2) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_4, мешкає: АДРЕСА_2) на користь Кредитної спілки «Схід» () заборгованість за договором кредитної лінії від 17 серпня 2010 року № 143-10 станом на 17 жовтня 2011 року в загальній сумі 12 801 (дванадцять тисяч вісімсот одна) грн. 81 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 9 323 (девять тисяч триста двадцять три) грн. 37 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят пять) грн. 95 коп., пені за порушення строків повернення сплати процентів за користування кредиту за період з 02 серпня 2011 року по 17 жовтня 2011 року у розмірі 1012 (одна тисяча дванадцять) грн. 49 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь Кредитної спілки «Схід» судові витрати по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 62 (шістдесят дві) гривні 00 коп. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскар-женню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випа-дків, встановлених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: Л.І. Соломаха

ОСОБА_15

Повне судове рішення складено 25 квітня 2019 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований