ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» травня 2019 року

м. Харків

справа № 621/2506/18-ц

провадження № 22ц/818/2105/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Харківобленерго»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 29 січня 2019 року в складі судді Овдієнка В.В.

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року Акціонерне товариство «Харківобленерго» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми, нарахованої за актом про порушення правил користування електричною енергією.

Позовна заява мотивована тим, що 24 липня 2016 року працівниками Зміївського РВЕ при перевірці електроустановки за адресою: АДРЕСА_2, було встановлено розкрадання електричної енергії шляхом самовільного підключення до електричних мереж і споживання електроенергії.

Вказав, що вищезазначений гараж належить ОСОБА_1 на підставі ордеру №02441 про реєстрацію гаража НОМЕР_1, проте між Акціонерним товариством «Харківобленерго» та ОСОБА_1 за даною адресою договір про користування електричною енергією не укладено, особовий рахунок не відкрито.

Зазначив, що розкрадання електроенергії шляхом самовільного підключення до електричних мереж завдає шкоди інтересам Акціонерного товариства «Харківобленерго».

Вказав, що трьома представниками компанії складено та підписано акт про порушення №207560 від 24 липня 2016 року, де зафіксовано даний факт. З актом порушення споживач ознайомлений, від підпису відмовився.

Зазначив, що відповідачу здійснено нарахування за актом про порушення №207560 від 24 липня 2016 року за період з 24 липня 2015 року по 24 липня 2016 року за 366 днів у сумі 19 958,38 грн., про що складено протокол №42 засідання комісії з розгляду актів порушення Правил від 05 серпня 2016 року.

Вказав, що відповідач не сплатив суму шкоди, завданої внаслідок безоблікового користування електричною енергією, тому позивач змушений звернутись до суду.

Просив стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Харківобленерго» суму нарахувань за актом про порушення у розмірі 19 958,38 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 29 січня 2019 року позов Акціонерного товариства «Харківобленерго» - задоволено; стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Харківобленерго» 19 958, 38 грн., нарахованих згідно акту про порушення №207560 від 24 липня 2016 року, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що у його гаражі відсутнє електропостачання; що у травні 2016 року дійсно встановлено електролічильник та проводку, проте підключитися до мережі електропостачання він не встиг у зв`язку з частими відрядженнями; що позивач звернувся до суду після спливу 2 років 4 місяців після виявлення порушення; що акт про порушення складено за його відсутності та в ньому зазначено номер не його гаража; що у нього є бензогенератор електроенергії, який він підключав до своєї проводки і таким чином вироблялась електроенергія; що з приводу протиправних дій позивача він звертався до правоохоронних органів; що він подавав клопотання про перенесення засідання комісії з розгляду акту, проте його було проведено за його відсутності; що до апеляційної скарги додаються фотознімки електролічильника, на якому діодний покажчик подання напруги на лічильник не ввімкнено, отже, фотознімки, надані позивачем, є недостовірними.

15 квітня 2019 року від Акціонерного товариства «Харківобленерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство вважав рішення суду вмотивованим, а апеляційну скаргу - необгрунтованою. При цьому зазначив, що в акті про порушення накреслена графічна схема підключення засобу обліку електричної енергії на момент перевірки, здійснено фотофіксацію даного порушення. Під час здійснення перевірки споживач не міг пояснити, чому на лічильнику ввімкнено показчик подачі до нього напруги, якщо підключення до мережі не було. 05 серп6ня 2016 року відбулося засідання комісії, на якому був присутній споживач. В протоколі зазначено причетність споживача до порушення та затверджено розрахунок суми стягнення.

Частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що позивачем доведено факт порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, у зв`язку з чим у відповідача виникло зобов`язання з оплати вартості електричної енергії, спожитої з порушенням цих Правил, яке не виконано у добровільному порядку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 08 жовтня 2012 року ОСОБА_1 є власником гаражу НОМЕР_1 .

З акту про порушення від 24 липня 2016 року №207560, складеного представниками Акціонерної компанії «Харківобленерго» - працівниками Зміївського РВЕ: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вбачається, що в гаражі АДРЕСА_2 споживач вчинив порушення, яке виявилося у розкраданні електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж споживання електроенергії.

В акті зазначено, що договір про постачання електричною енергією не укладався, особовий рахунок не оформлено.

Споживача повідомлено про те, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 15 серпня 2016 року за адресою: м. Зміїв, вулиця Тарановське шосе, 7-Б, кабінет №3 та запрошено на засідання комісії, а також зазначено, що у разі неявки на засідання цей акт розглядатиметься за відсутності споживача.

ОСОБА_1 відмовився від підписання акту та від внесення своїх зауважень щодо його змісту. До акту додаються фотоматеріали (а. с. 13-16).

З копій фотознімків, що надані представником позивача до матеріалів справи, вбачається, що під час перевірки зафіксовано електрообладнання в гаражі відповідача, зокрема, на лічильнику ввімкнено діодний покажчик подання напруги на лічильник.

24 липня 2016 року монтером Зміївського РВЕ ОСОБА_2 у присутності споживача ОСОБА_1 складено акт перевірки усунення порушень «Правил користування електричною енергією для населення» про те, що порушення, зафіксовані в акті від 24 липня 2016 року №207560, усунені шляхом відключення гаража від електромережі. ОСОБА_1 від підпису цього акту відмовився.

Обставини перевірки та складання зазначеного акта від 24 липня 2016 року підтвердив допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_6 , який був у складі комісії, яка здійснила перевірку та склала акт про порушення.

Допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_7 заперечував встановлений факт порушення, однак підтвердив, що дійсно 24 липня 2016 року працівниками енергозбуту проводилася перевірка в гаражі, який належить його батькові ОСОБА_1

05 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Зміївського РВЕ Шаповалова К. Є. із заявою про перенесення засідання комісії за актом нарахування ПКЕЕН №207560 від 24 липня 2016 року з 15 серпня 2016 року на 05 серпня 2016 року в зв`язку з його виїздом до іншої області (а. с. 37).

З протоколу засідання комісії з розгляду актів порушення ПКЕЕН від 05 серпня 2016 року №42 вбачається, що комісія, розглянувши акт порушення від 24 липня 2016 року щодо ОСОБА_1 , дійшла висновку, що визначений об`єм не облікованої електричної енергії складає 17 392 кВт/год.; вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, а саме самовільного підключення до мереж компанії, згідно з розрахунком № б/н від 05 серпня 2016 року, яке здійснено за період з 24 липня 2015 року по 24 липня 2016 року, складає 19 958,38 грн.

ОСОБА_1 був присутній на засіданні комісії, з протоколом та розрахунком не згодний, оскільки на момент перевірки електроенергія не була підключена (а. с. 70-72).

12 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до прокурора Зміївського району Харківської області із заявою щодо визнання протоколу №42 від 05 серпня 2016 року та акту про порушення 3207560 від 24 липня 2016 року недійсними, вжиття заходів щодо працівників Зміївського РВЕ Акціонерної компанії «Харківобленерго».

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику»,Правилами користування електричною енергією для населення, чинними на час виявлення порушення, та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 27 вказаного Закону правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

У пункті 48 Правил користування електричною енергією для населення, чинних на час виникнення спірних правовідносин, зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.

Порядок складання актів про порушення споживачем Правил передбачений пунктом 53, відповідно до якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем Правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією.

У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики.

Згідно з пунктом 3.2. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої Правилами процедури та в разі виявлення зазначених у ній порушень.

Пунктом 3.1 Методики передбачено, що підставою для застосування її положень є виявлення, зокрема, таких порушень Правил: самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку; самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії згідно з пунктом 3.3 Методики здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; та за кількістю днів (розрахунковий період), зокрема, у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Пунктом 3.5 Методики передбачено, що в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи, якими здійснено самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою 2.7 Методики.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням положень статті 27 Закону України «Про електроенергетику», пунктів 48, 53 Правил користування електричною енергією, обґрунтовано виходив із того, що факт порушення ОСОБА_1 Правил користування електричною енергією підтверджений актом від 24 липня 2016 року, а тому відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдані цим порушенням збитки, а саме, вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 19 958,38 грн. із розрахунку за 12 місяців, що передували дню виявлення порушення у зв`язку із виявленням у споживача порушень пункту 48 Правил, тобто самовільного підключення до мереж споживання електричної енергії.

Розрахунок збитків проведено відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, та спростування розміру завданої шкоди відповідачем не надано.

Зазначений висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року (справа № 336/6359/16-ц, провадження № 61-17444св18); Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року (справа № 636/1983/14-ц, провадження № 61-10310св18); Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року (справа № 203/5053/15-ц, провадження № 61-24089св18).

Посилання ОСОБА_1 щодо того, що він придбав гараж декілька років тому у непридатному для експлуатації вигляді та не користувався ним, після чого у 2016 року йому встановлено електролічильник та проводку, проте він не здійснив підключення до електричної мережі постачальника, не приймаються до уваги, оскільки саме на власника або наймача об`єкта споживання покладено обов`язок звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією, у тому числі, і у випадку набуття ним права власності чи права користування об`єктом споживача, уже підключеним до електропостачання попереднім власником чи наймачем.

Таким чином, саме на відповідача як власника гаража покладено обов`язок звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією і саме власник є відповідальною особою за збитки, завдані енергопостачальнику в результаті безоблікового використання електроенергії, що подається у належні йому на праві власності чи користування об`єкти споживача.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2019 року (справа № 477/146/17, провадження № 61-32408св18).

З копій фотознімків, що надані представником позивача до матеріалів справи, вбачається, що під час перевірки зафіксовано електрообладнання в гаражі відповідача, зокрема, на лічильнику ввімкнено діодний покажчик подання напруги на лічильник. Отже, спірний гараж було підключено до мережі електропостачання.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на фотографії лічильника, з яких вбачається, що покажчик подання напруги на лічильник вимкнений, не можуть бути взяті до уваги, оскільки як вбачається з цих фотографій, вони зроблені 24 лютого 2019 року, тобто значно пізніше виявлення порушення та вже після ухвалення рішення у справі, отже, не можуть підтверджувати відсутність порушення Правил користування електричною енергією на момент здійснення перевірки.

Крім того, згідно частин 2, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За таких умов суд апеляційної інстанції позбавлений можливості досліджувати докази, які подані разом з апеляційною скаргою та не були надані до суду першої інстанції без поважних причин.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що акт про порушення складено за його відсутності та в ньому неправильно зазначений номер гаража, висновків суду не спростовують, оскільки факт проведення перевірки у його гаражі та виявлення порушення відповідачем не заперечується.

Крім того, як пояснив допитаний у суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 , під час перевірки на воротах гаража номера не було, тому він керувався номерами на найближчих гаражах і помилився у дійсному номері. При цьому, відповідач підтвердив у суді першої інстанції, що фотознімки електрообладнання, які надані представником позивача, були дійсно зроблені у належному йому гаражі в день перевірки, під час якої він був присутній.

Посилання ОСОБА_1 щодо того, що під час перевірки його гаража було викликано наряд поліції, які зможуть підтвердити відсутність електропостачання гаража, до уваги не приймаються, оскільки такі свідки судом першої інстанції не допитувались, а факт порушення належним чином зафіксовано письмовим доказом - актом про порушення.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що у нього є бензогенератор електроенергії, який він підключав до своєї проводки, і таким чином вироблялась електроенергія, є безпідставними та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Посилання ОСОБА_1 щодо того, що з приводу протиправних дій позивача він звертався до правоохоронних органів, також не є підставою для відмови у позові, оскільки жодних відповідей на такі заяви не надано, дії представників позивача протиправними не визнано.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що він подавав клопотання про перенесення засідання комісії з розгляду акту, проте, його було проведено за його відсутності, спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що за заявою відповідача засідання комісії було перенесено з 15 серпня 2016 року на 05 серпня 2016 року та згідно протоколу проведено у присутності ОСОБА_1 , який отримав екземпляр протоколу та зазначив, що не згоден з розрахунком, що підтверджується його особистим підписом (а. с. 37, 70-72).

Посилання ОСОБА_1 щодо того, що позивач звернувся до суду після спливу 2 років 4 місяців після виявлення порушення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач звернувся до суду з позовом в межах строків позовної давності.

З огляду на вищевикладене, доводи скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 29 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 10 травня 2019 року.