ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/567/17Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 22-ц/817/66/19 Доповідач - Міщій О.Я.
Категорія - 302000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

секретар с/з - Романюк Х.Ю.

з участю - представників відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, адвоката Жеребецької І.О., представника Мшанецької сільської ради - адвоката Жеребецької І.О., позивача ОСОБА_6, його представника адвоката Федірко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 599/567/17 за апеляційними скаргами ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник - адвокат Жеребецька І.О., Мшанецької сільської ради Зборівського району на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 15.09.2017 р., ухвалене в м. Зборові суддею Зборівського районного суду Снігурським В.В., за позовом ОСОБА_8, правонаступником якого є ОСОБА_6, до Мшанецької сільської ради Зборівського району, ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - фізична особа - підприємець ОСОБА_9, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про усунення перешкод в реалізації права на приватизацію земельних ділянок,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_8 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до рішенням Мшанецької сільської ради Зборівського району №314 від 04 грудня 2014 р. йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 0,7546 га, в тому числі 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 та 0,5046 га для ведення особистого селянського господарства в с. Мшанець. З метою приватизації вказаних земельних ділянок, він подав до Мшанецької сільської ради Зборівського району проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для подальшого його затвердження. Однак, відповідно до листа Мшанецької сільської ради № 574 від 2.12.2016 року йому відмовлено у погодженні проекту землеустрою, з посиланням на те, що проект не відповідає карті-схемі села 1974 року та замірам, які проводила земельна комісія. Також залишилась без відповіді його заява від 27.06.2017 року, адресована Мшанецькій сільській раді, про затвердження технічної документації, виготовленої ФОП ОСОБА_9 Вважає, що підстави для відмови у задоволенні його заяви про затвердження проекту землеустрою, наведені сільською радою, не передбачені законом.

Крім того, позивач вказав, що відповідачка ОСОБА_2 відмовилась погодити межі земельної ділянки, яка передається йому у власність згідно виготовленого проекту землеустрою.

У зв'язку з цим, враховуючи заяву про зміну предмету позову від 12.07.2017 року, позивач просив визнати за ним право на отримання кадастрового номеру та приватизацію земельної ділянки площею 0,2500 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (землі житлової забудови) в АДРЕСА_1 без погодження межі із суміжним користувачем ОСОБА_2; визнати за ним право на отримання кадастрового номеру та приватизацію земельної ділянки площею 0,5046 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) в с. Мшанець Зборівського району без погодження межі із суміжним користувачем ОСОБА_2; зобов'язати Мшанецьку сільську раду Зборівського району затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 і площею 0,5046 га для ведення особистого селянського господарства в с. Мшанець Зборівського району та передати земельні ділянки йому у приватну власність.

Представник відповідача Мшанецької сільської ради в суді першої інстанції позов не визнав, вказав, що сільська рада відмовляється затверджувати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі позивачу, так як документація не відповідає карті-схемі села Мшанець Зборівського району, а заміри земельних ділянок проводилися без участі сільської ради.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в районному суді позов не визнав, вважає вимоги позивача безпідставними і надуманими.

Ухвалою Зборівського районного суду від 12.07.2017 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, фізичну особу - підприємця ОСОБА_9, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 15.09.2017 р. позов задоволено частково, зобов'язано Мшанецьку сільську раду Зборівського району затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) позивачу площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 та площею 0,5046 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 та передати земельні ділянки у приватну власність ОСОБА_8 В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Мшанецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області в користь ОСОБА_8 640 грн. судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення районного суду мотивоване тим, що рішенням Мшанецької сільської ради Зборівського району №314 від 04 грудня 2014 р. позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою та зазначено конкретні площі земельних ділянок для передачі у власність, тому відмова у затвердженні проекту землеустрою не відповідає вимогам закону. Зокрема, суд першої інстанції вказав, що відмова у затвердженні проекту землеустрою порушує вимоги ч.1 ст. 121, ч.1 ст.81 ЗК України, згідно якої громадяни мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності та набувають право власності на землю на підставі приватизації земельних ділянок, які раніше їм були надані в користування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, в особі представника адвоката Жеребецької І.О., посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просила скасувати рішення Зборівського районного суду від 15.09.2017 року, відмовивши у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що технічна документація, яка виготовлена на замовлення позивача, не відповідає тим межам, які фактично мають бути на місцевості, що підтверджується збірним кадастровим планом земельних ділянок сторін та протоколом №5 засідання постійної комісії з питань земельних відносин Мшанецької сільської ради. Крім того, в технічній документації не зазначено про землі сільської ради, якими ОСОБА_2 має користуватись для заїзду до своєї земельної ділянки, тому рішення суду про зобов'язання затвердити проект землеустрою порушує її права.

В апеляційній скарзі Мшанецька сільська рада просить рішення Зборівського районного суду від 15 вересня 2017 року скасувати, відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Апеляційна скарга мотивована тим, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі, виготовлена на замовлення позивача ТОВ "Галицькі землі" у 2015 році та ФОП ОСОБА_9 у 2017 році, не відповідає карті-схемі села Мшанець Зборівського району за 1974 рік, а також протоколу №2 засідання постійної комісії з питань земельних відносин Мшанецької сільської ради від 28.10.2016 року. Вказаний протокол затверджений рішенням № 143 восьмої сесії сьомого скликання Мшанецької сільської ради від 28.10.2016 року, про що ОСОБА_8 був належно повідомлений. Також протоколом №3 земельної комісії, що затверджений рішенням № 172 дев'ятої сесії сьомого скликання Мшанецької сільської ради від 22.12.2016 року, встановлені межі земельної ділянки позивача на підставі карти-схеми села, однак подана технічна документація не відповідає тим замірам, які зробила комісія. Крім того, технічна документація, виготовлена на замовлення позивача в 2017 році, не відповідає зазначеним пропозиціям земельної комісії. Також до складу земельної ділянки, яка пропонується для передачі позивачу, незаконно включено частину земельної ділянки, належної Мшанецькій сільській раді, із земель загального користування. Тому сільська рада не затвердила кадастровий план земельних ділянок ОСОБА_8 та рекомендувала провести зйомку в присутності представника сільської ради, після чого технічна документація буде погоджена на черговій сесії сільської ради. Крім наведеного, в апеляційній скарзі Мшанецька сільська рада посилається також на те, що суд першої інстанції, зобов'язавши сільську раду затвердити технічну документацію із землеустрою та передати земельні ділянки у власність позивача, вийшов за межі своїх повноважень, оскільки вирішення цього питання належить до компетенції органу місцевого самоврядування.

21.12.2018 року ОСОБА_6 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, у якому просив відмовити у її задоволенні, а рішення районного суду залишити без змін, посилаючись на те, що межі його земельних ділянок встановлені 28.10.2016 року постійною комісією з питань земельних відносин Мшанецької сільської ради ( протокол №2), який затверджений рішенням сесії Мшанецької сільської ради № 143 від 28.10.2016 року. Виготовлена ФОП ОСОБА_9 у 2017 році технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж його земельних ділянок в натурі відповідає тим межам, які встановлені 28.10.2016 року згідно зазначеного протоколу №2 постійної комісії з питань земельних відносин Мшанецької сільської ради. Також подана ним документація відповідає рішенню Мшанецької сільської ради №314 від 04 грудня 2014 р., яким йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 0,7546 га, в тому числі 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 та 0,5046 га для ведення особистого селянського господарства в с. Мшанець. Крім того, вказав, що доводи ОСОБА_2 про наявність неврегульованого земельного спору згідно попередніх рішень судів є безпідставними, оскільки межі його земельної ділянки встановлені пізніше. Також вважає, що оскаржуване рішення суду не порушує право ОСОБА_2, яка з цього приводу не подала жодних доказів.

18 січня 2019 року ОСОБА_6 подав відзив на апеляційну скаргу Мшанецької сільської ради, у якому просив відмовити у її задоволенні. Позивач зазначив, що посилання Мшанецької сільської ради на карту с. Мшанець 1974 року не може бути підставою для відмови у затвердженні технічної документації, виготовленої ФОП ОСОБА_9, оскільки на вказаній карті відображено лише схематичне, тобто спрощене розташування об'єктів, карта виготовлена у великому масштабі і не містить поточних змін. Безпідставними також вважає доводи Мшанецької сільської ради про те, що в поданому ним кадастровому плані зазначено земельну ділянку, належну сільській раді, яка переходить йому у власність. При цьому позивач посилається на державні акти на право власності на земельні ділянки, видані іншим особам, з яких вбачається, що вони межують не з землями сільської ради, а з його земельною ділянкою. Тому вважає, що у поданій ним на затвердження технічній документації із землеустрою враховане фактичне користування земельними ділянками, а також права суміжних землекористувачів. Отже, сільська рада безпідставно відмовляється погоджувати документацію із землеустрою.

Під час розгляду справи в апеляційному суді з'ясовано, що позивач ОСОБА_8 помер.

Відповідно до ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

У зв'язку з тим, що спадкоємцем майна ОСОБА_8 є його син ОСОБА_6, ухвалою апеляційного суду залучено ОСОБА_6 до участі у справі, як правонаступника позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторону, представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення частково.

Судом установлено, що ОСОБА_8, правонаступником якого визнано ОСОБА_6, був власником житлового будинку по АДРЕСА_1. Рішенням Мшанецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області №314 від 04 грудня 2014 р. позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 0,7546 га, в тому числі 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 та 0,5046 га для ведення особистого селянського господарства в с. Мшанець Зборівського району.

28.10.2016 року постійною комісією з питань земельних відносин Мшанецької сільської ради (протокол №2) встановлено межі земельних ділянок позивача. Вказаний протокол затверджений рішенням сесії Мшанецької сільської ради № 143 від 28.10.2016 року.

У 2015 році ТОВ "Галицькі землі" виготовило технічну документацію із землеустрою щодо надання позивачу у власність земельних ділянок.

З метою приватизації земельних ділянок, позивач подав до Мшанецької сільської ради Зборівського району проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для його затвердження. Однак, відповідно до листа Мшанецької сільської ради № 574 від 2.12.2016 року йому відмовлено у погодженні проекту землеустрою, з посиланням на те, що проект не відповідає карті-схемі села 1974 року та замірам, які проводила земельна комісія.

У 2017 році ФОП ОСОБА_9 також виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 та площею 0,5046 га (0,1546 + 0,350) для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1.

7.06.2017 року, 13.07.2017року ОСОБА_8, ОСОБА_6 подали заяви до Мшанецької сільської ради про затвердження технічної документації, виготовленої ФОП ОСОБА_9

Відповідно до протоколу № 5 засідання постійної комісії з питань земельних відносин Мшанецької сільської ради від 24 липня 2017 року, заяви ОСОБА_8, ОСОБА_6 розглянуто, вирішено, що затвердити технічну документацію буде можливо після виконання рішень постійної комісії з питань земельних відносин Мшанецької сільської ради, відображених у протоколі №3 від 22.12.2016 року і затверджених рішенням сесії Мшанецької сільської ради від 22.12.2016 року. ( а.с. 65, 81).

Проте при розгляді справи суд не звернув уваги на таке.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється а порядку іншого судочинства.

Відповідно до законодавства про адміністративне судочинстве до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Положеннями статті 118 ЗК України встановлено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно з частиною шостою статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Тобто рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення чи бездіяльності незаконними може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Якщо ж особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою чи затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду яких ці органи приймають відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

З наведених норм можна зробити висновок, що набуття особами права власності на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність.

Рішення про затвердження проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності на земельну ділянку. Однак, отримання такого затвердження не означає набуття права власності, оскільки саме по собі затвердження проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом.

ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом на захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки у власність, який не було реалізовано внаслідок відмови сільської ради у задоволенні його заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Правовідносини, пов'язані з прийняттям та реалізацією такого рішення не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов'язань осіб.

При прийнятті такого рішення орган державної влади виконує дозвільну функцію, що притаманна органу державної влади у публічно-правових відносинах.

Тому спір про оскарження дій суб'єкта владних повноважень щодо затвердження чи не затвердження проекту землеустрою є публічно-правовим.

Такі висновки щодо застосування вказаних норм права відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справа № 753/380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18), постанові Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 599/ 178/14-ц.

Виходячи з положень зазначених норм права, суд першої інстанцій помилково прийняв до розгляду позов ОСОБА_8 до Мшанецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області про зобов'язання затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок та вирішив його в порядку цивільного судочинства. Оскільки спір у цій частині є публічно-правовим, він підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, що є підставою для скасування рішення із закриттям провадження у справі щодо вирішення вказаного питання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно частин першої, другої ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин рішення Зборівського районного суду від 15.09.2017 р. яким Мшанецьку сільську раду Зборівського району Тернопільської області зобов'язано затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) ОСОБА_8 меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 та площею 0,5046 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 слід скасувати. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_8, правонаступником якого є ОСОБА_6, до Мшанецької сільської ради Зборівського району про зобов'язання затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 та площею 0,5046 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1. Роз'яснити ОСОБА_6 право на звернення з даними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 15.09.2017 р., яким зобов'язано Мшанецьку сільську раду Зборівського району передати у власність ОСОБА_8 вказані земельні ділянки слід скасувати, постановивши нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині, оскільки компетентним органом не вирішено питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою для надання землі у власність.

В решті, тобто в частині відмови у задоволенні позову, рішення Зборівського районного суду від 15.09.2017 р. слід залишити без змін, оскільки воно не порушує прав осіб, які подали апеляційні скарги.

Відповідно до ч. ч. 1, 13 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду про зобов'язання затвердити технічну документацію із землеустрою та надання землі у власність скасоване, підлягає скасуванню також рішення про стягнення з Мшанецької сільської ради Зборівського району в користь ОСОБА_8 640 грн. судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що Мшанецька сільська рада Зборівського району та ОСОБА_2 понесли судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг в сумі по 960 грн. і апеляційні скарги задоволено частково, слід стягнути з ОСОБА_6 частину вказаних витрат (половину) в користь осіб, які подали апеляційні скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 377, 382,383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Мшанецької сільської ради Зборівського району, в інтересах яких діє адвокат Жеребецька І.О. - задовольнити частково.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 15.09.2017 р., яким Мшанецьку сільську раду Зборівського району Тернопільської області зобов'язано затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) ОСОБА_8 меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 та площею 0,5046 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 та передати земельні ділянки у власність, а також щодо стягнення судових витрат - скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_8, правонаступником якого є ОСОБА_6, до Мшанецької сільської ради Зборівського району про зобов'язання затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 та площею 0,5046 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1.

Роз'яснити ОСОБА_6 право на звернення з даними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 15.09.2017 р., яким зобов'язано Мшанецьку сільську раду Зборівського району передати у власність ОСОБА_8 земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 та площею 0,5046 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 скасувати, постановивши нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. ном. НОМЕР_1) в користь Мшанецької сільської ради Зборівського району () 480 грн. (чотириста вісімдесят гривень) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_6 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. ном. НОМЕР_1) в користь ОСОБА_2 480 грн. (чотириста вісімдесят гривень) судового збору.

В решті рішення Зборівського районного суду від 15.09.2017 р. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повністю постанова суду апеляційної інстанції складена 19 лютого 2019 р.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи