Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 127/3482/18-ц

провадження № 61-44155св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2018 року у складі судді Сичука М. М. та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 09 серпня 2018 року у складі суддів: Зайцевої А. Ю., Панасюк О. С., Ковальчук О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - громадська організація «Садове товариство «Підлісне»,

третя особа - публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго»,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до громадської організації «Садове товариство «Підлісне» (далі - ГО «Садове товариство «Підлісне»), третя особа - публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» (далі - ПАТ «Вінницяобленерго») про здійснення перерахунку сплачених платежів та виплату різниці.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона є власником земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована в м. Вінниці, садівниче товариство «Підлісне», ділянка № 71 , та розташованого на ній дачного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

26червня 2014 року вона зареєструвала своє місце проживання в даному будинку. Крім того, вона як власник земельної ділянки стала членом ГО «Садового товариства «Підлісне». У 1986 році вона була евакуйована із зони відчуження і відноситься до другої категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також вона є споживачем електроенергії, яку одержує від ГО «Садове товариство «Підлісне», яке в свою чергу закуповує її у енергопостачальника ПАТ «Вінницяобленерго» для забезпечення потреб населення. На її ім`я оформлений особовий рахунок № 7-77 та ведеться абонентська книжка за розрахунками за одержану електроенергію.

16липня 2014 року вона подала на ім`я голови садового товариства «Підлісне» Кірянова А. В. заяву, в якій просила надати їй відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пільги з оплати за електропостачання. З моменту одержання даної заяви і до цього часу відповідач не задовольнив вимог її заяви з посиланням на лист Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 21 серпня 2014 року № 08-00-019-/К-08-49642. Вона також зверталася до ГО «Садове товариство «Підлісне» та ПАТ «Вінницяобленерго» з проханням укладення прямого договору про постачання електроенергії, однак останні, незважаючи на численні письмові звернення з даного питання, не бажають вирішити проблему.

У березні2017 року ГО «Садове товариство «Підлісне» на загальних зборах вирішило зобов`язати всіх членів садового товариства «Підлісне» під загрозою виключення із членів садового товариства поновити заяви на вступ до садового товариства та укласти договори про відшкодування витрат з оплати за електроенергію (протокол № 39 від 12 березня 2017 року). У зв`язку із тим, що вона відмовилася підписувати вказані документи, оскільки останні суперечать чинному законодавству, та подала відповідні зауваження на них, відповідач направив на її адресу листа про те, що вона виключена із членів садового товариства і її відключать від електропостачання.Зазначала, що ГО «Садове товариство «Підлісне» своєю бездіяльністю порушує її законні права на отримання 50 % знижки за користування електричною енергією.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просила: зобов`язати ГО «Садове товариство «Підлісне» здійснити перерахунок сплачених нею платежів з оплати за використану електроенергію за період з 16 липня 2014 року і до моменту звернення до суду із даним позовом з урахуванням встановленого статтею 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» права на 50-процентну знижку з оплати за електричну енергію в межах середніх норм споживання, передбачених законом; зобов`язати ГО «Садове товариство «Підлісне» здійснити виплату ОСОБА_1 різниці між сумою, яку остання повинна була б сплачувати з урахуванням права на 50-процентну знижку, та сумою коштів, яку вона фактично сплатила за період з 16 липня 2014 року до моменту звернення до суду із даним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що реалізувати своє право щодо оплати електричної енергії з урахуванням пільги ОСОБА_1 може після укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією з однією із схем, визначених у пункті 12.5 Правил користування електричною енергією, а саме: змінити у встановленому порядку схему електропостачання та приєднати належну їй електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації; укласти тристоронній договір про користування електричною енергією на території населеного пункту з постачальником електричної енергії та населеним пунктом на основі типового договору (додаток 5) та договір про користування електричною енергією відповідно до Правил користування електричною енергією для населення. Тристоронній договір про користування електричною енергією на території населеного пункту можливо лише укласти між ОСОБА_1 , ГО «Садове товариство «Підлісне» та ПАТ «Вінницяобленерго». При цьому ОСОБА_1 не було залучено всіх належних відповідачів, нею обрано неправильний спосіб захисту своїх прав.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 09 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2018 року залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 не доведено відповідними доказами, що нею надано ПАТ «Вінницяобленерго» всі необхідні документи, вчинені та оплачені всі передбачені нормативними актами дії, які передують укладенню тристороннього договору про користування електричною енергією, або передують приєднанню електроустановки до електричних мереж ПАТ «Вінницяобленерго». Крім того, вимоги позову не спрямовані на забезпечення реалізації її прав в один із способів, викладених в пункті 12.5 Правил користування електричною енергією, не заявлені вони і до організації, яка постачає електричну енергію товариству, і яка має бути відповідачем у спірних правовідносинах щодо реалізації права споживача на пільги з оплати за електроенергію, про що заявник акцентує увагу у власній апеляційній скарзі, вимагаючи покладення певних обов`язків щодо реалізації її права на пільгу не на енергопостачальника - ПАТ «Вінницяобленерго», а на садове товариство. ГО «Садове товариство « Підлісне » є громадською організацією, яка не уповноважена та не несе жодних обов`язків щодо надання за свій рахунок будь-яких пільг членам товариства щодо відшкодування понесених товариством витрат, оплаті за надані послуги (поставлені товари), в тому числі за придбану ним електроенергію, якщо інше не передбачено статутом товариства, або окремим договором. Садове товариство не є енергопостачальником у спірних правовідносинах, не має відповідної ліцензії на такі операції та не є уповноваженим законом суб`єктом, який несе обов`язок щодо реалізації державної соціальної політики. Такий статус має лише ПАТ «Вінницяобленерго», а тому є помилковим посилання позивача в обґрунтування вимог позову та вимог апеляційної скарги на пункт 31 Правил користування електричною енергією длянаселення, затверджених постановою Кабінетом міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (втратила чинність згідно постанови Кабінета міністрів України від 20 червня 2018 року), і повідомлення саме садового товариства про пільгу, при цьому ігнорування вимог Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28, які визначали певний порядок, що надає можливість реалізувати право на пільгу.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проситьскасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не вірно застосовують норми права, а саме: пункт 1 частини першої статті 21 та пункт одинадцятий статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пункт 12.5 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28. Тобто, суди мали встановити, чи порушуються вказані норми з боку відповідача - ГО «Садове товариство «Підлісне» та дати оцінку даному спору з огляду на зміст норм права, викладений в пункті 1 частини першої статті 21 та пункті 11 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає, що дані норми стосуються не тільки кола осіб із числа енергопостачальників (ті, що мають відповідну ліцензію), а й інших осіб, в яких пільговик закуповує електричну енергію.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3 , яка розташована в м. Вінниці, садове товариство «Підлісне», ділянка АДРЕСА_2

ОСОБА_1 відноситься до другої категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та має 50 % знижку при сплаті за електропостачання як особа, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 та пункту одинадцятого статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

28жовтня 2015 року між ГО «Садове товариство «Підлісне» та ПАТ «Вінницяобленерго» укладений договір про постачання електричної енергії № ЗА-243301. Згідно умов даного договору ГО «Садове товариство «Підлісне» здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально - побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується населений пункт відповідно до умов договору.

16липня 2014 року ОСОБА_1 подала на ім`я голови СТ «Підлісне» ОСОБА_5 заяву із проханням надати їй відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пільги з оплати послуг за електропостачання.

З моменту одержання даної заяви і до цього часу відповідач не задовольнив вимог її заяви з посиланням на лист Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 21 серпня 2014 року № 08-00-019-/К-08-49642.

Відповідно до листа Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 21 серпня 2014 року № 08-00-019/К-08-49642 при формуванні садівничого товариства та укладанні договору про постачання електричною енергією, садівниче товариство виступає як юридична особа із відповідними правами та обов`язками. Таким чином, електрична енергія подається енергопостачальною компанією садівничому товариству як юридичній особі, а не як населенню. Тому члени останнього не можуть вносити кошти за спожиту електричну енергію за індивідуальними розрахунковими книжкам та користуватися пільгами.

Відповідно до роз`яснень, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 23 червня 2017 року № 6944/20/7-17, реалізувати своє право щодо оплати електричної енергії з урахуванням пільги заявник може після укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією за однією із схем, визначених у пункті 12.5 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з регулювання енергетики від 31 липня 1996 року № 28, а саме: шляхом зміни у встановленому порядку схеми електропостачання та приєднання належної йому електроустановки до електричних мереж електропередавальної організації; укладення тристороннього договору про користування електричною енергією на території населеного пункту з постачальником електричної енергії та населеним пунктом на основі типового договору (додаток 5) та договору про користування електричною енергією відповідно до Правил користування електричною енергією.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом права на одержання 50-процентної знижки плати за користування житлом, комунальними послугами у межах норм споживання, передбачених законом, відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 та пункту одинадцятого статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте реалізація пільги можлива у спосіб, визначений нормативними актами, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17 жовтня 2005 року № 10), що були чинні на момент виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, доводи, наведені у касаційній скарзі ОСОБА_1 не спростовують висновку суду і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 09 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв