ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2473/18 Номер провадження 22-ц/814/1522/19Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Панченка О.О.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільнусправу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кривуци Віри Олексіївни

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2019 року, ухвалене суддею Андрущенко-Луценко С.В., повний текст рішення складено - дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який зареєстрований 10.11.2015 року Московським ДРАЦС Харківського МУЮ, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 жовтня 2018 року, серія НОМЕР_1 . Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 30 грудня 2015 року, серія НОМЕР_2 . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дочкою повноліття.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2018 року (з врахуванням наступних сум: 4 000 грн.- сплачених ним аліментів за жовтень 2018 року; 4000 грн. - сплачених ним аліментів за листопад 2018 року, 4 000 грн. - сплачених ним аліментів за грудень 2018 року, 4 000 грн. - сплачених ним аліментів за січень 2019 року, 4 000 грн. - сплачених ним аліментів за лютий 2019 року, 4 000 грн. - сплачених ним аліментів за березень 2019 року) і до повноліття дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 704, 80 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні частки від заробітку відповідача, яка повинна стягуватися на утримання дитини, судом враховується вік дитини, її стан здоров`я, відсутність доказів стосовно стану здоров`я відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, наявність постійної роботи. Також, зважаючи на самостійну сплату відповідачем аліментів в період з жовтня 2018 року (час звернення з позовом до суду) по березень 2019 року, суд першої інстанції зарахував сплачені ним суми коштів при виконанні рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кривуца В.О. просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставини, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовна заява містить неправдиві факти про те, що відповідач відмовляється утримувати дитину до досягнення нею повноліття, судом першої інстанції проігноровано той факт, що відповідач добровільно утримує свою дитину та її матір, незважаючи на фактичний розрив сімейних відносин у серпні 2018 року, він щомісячно, починаючи з цього часу надсилає аліменти у розмірі по 4 000 грн. на утримання дочки, що підтверджується платіжними переказами, загальна сума сплачених коштів станом на 12.04.2019 р. становить 40 000 грн. Відповідно до вимог ст. 182 СК України судом при визначенні розміру аліментів повинні враховуватися обставини, а саме наявність у платника аліментів непрацездатних дружини, батьків. Судом не надана належна оцінка доказам, що він має маму інваліда - ОСОБА_6 Згідно довідки про доходи з 01.09.2018 р. по 28.02.2019 р. ним отримано дохід у розмірі 102 212,86 грн., ј від цієї суми становить 25 553,21 грн., зазначає, що вважає своїм обов`язком утримувати та виховувати свою дитину, про свої обов`язки ним складена нотаріально посвідчена заява про добровільну сплату аліментів, яка проігнорована судом.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який зареєстрований 10.11.2015 року Московським ДРАЦС Харківського МУЮ, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 жовтня 2018 року серія НОМЕР_1 (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 30 грудня 2015 року, серія НОМЕР_2 (а.с. 9).

Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Відповідачем надано суду квитанції, з яких вбачається, що ним перераховувалися самостійно аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у жовтні, листопаді, грудні 2018 року у розмірі 4 000 грн. та у січні, лютому, березні 2019 року у розмірі 4 000 грн., що не заперечується позивачем (а.с. 73-79;120-121).

У даний час суду невідомий розмір заробітку відповідача, а тому суд не може з`ясувати, чи відповідає сплачувана ним на утримання дитини щомісячна сума ј частині від його заробітку.

Також у суду відсутні офіційні відомості, які б свідчили про те, що відповідач надає матеріальну допомогу громадянам ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та про ступінь їх родинних зв`язків.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що, незважаючи на самостійне виконання відповідачем обов`язку по утриманню дитини, позов підлягає до задоволення з метою уникнення непорозумінь між сторонами з приводу суми отримуваних, як аліменти, коштів.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов"язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 181 СК України за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров"я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Одночасно, стаття 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

По справі вбачається, що відповідач у добровільному порядку сплачує кошти у розмірі по 4 000 грн. щомісячно на утримання дитини на адресу позивача.

Рішенням суду від 25.10.2018 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с. 148-149).

Суду першої інстанції відповідач не надав докази про щомісячний розмір свого доходу.

Згідно довідки про доходи з місця роботи АТ «ОТП Банк» від 28.02.2019 р., наданої відповідачем до апеляційної скарги, вбачається, що загальна сума доходу за період з 01.09.2018 р. по 28.02.2019 р. складає 102 212,86 грн., тобто середній щомісячний дохід відповідача складає 17 035, 47 грн., отже, розмір коштів 4 000 грн., що сплачуються щомісячно відповідачем на утримання дочки відповідає ј частині його доходу.

Беручи до увагу ту обставину, що на даний час відповідач дійсно належним чином виконує свій обов`язок по утримання неповнолітньої дитини, що ним подана нотаріально посвідчена заява про визнання батьківського обов`язку по утриманню дитини (а.с. 94), апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, прийшов до обгрунтованого висновку, що позов є доведеним та підлягає задоволенню, також при цьому враховуючи ті обставини, що аліменти стягуються судом на строк до досягнення дитиною повноліття, що є гарантією забезпечення належного, у максимально можливій мірі, здорового розвитку дитини до досягнення нею повноліття, забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального її розвитку дитини, своєчасне забезпечення в межах здібностей дитини та фінансових можливостей батька умов життя, необхідних для розвитку дитини у даний час та на майбутнє до її повноліття, а також з метою здійснення ефективного судочинства, уникнення непередбачуваних фінансових та інших ризиків зі сторони батька щодо можливості надавати матеріальне утримання дитини добровільно к майбутньому тощо.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду містить необ`єктивні дані, що суду невідомо розмір заробітку відповідача і чи відповідає розмір коштів, що сплачуються щомісячно на утримання дочки, розміру ј частини заробітку, не заслуговують на уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, стороною відповідача дійсно не було надано суду першої інстанції доказів відносно розміру доходу відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кривуци Віри Олексіївни - залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 травня 2019 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов О. О. Панченко