Справа № 462/81/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року Залізничний районний суд міста

в складі :

головуючого судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, покликаючись на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, відповідач не бере участь у додаткових витратах на утримання дитини, зокрема щодо: розвитку сина та його лікування. Нею понесено 60416,14 грн. витрат на заняття сина для його розитку та на його лікування, проте у зв`язку із майновим становищем відповідача, яке є суттєво кращим ніж її, просить покласти на відповідача 2/3 частини таких витрат, що становить 40277,40 грн. Також, просить стягнути з відповідача 53418,00 грн. за лікування у санаторії, яке рекомендовано лікарем з метою оздоровлення сина. Просить стягувати з відповідача на її користь 93695,43 грн. додаткових витрат на дитину.

Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 28 лютого 2019 року.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною сторін, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16 грудня 2005 року.

Позивачем ОСОБА_1 оплачено на заняття ОСОБА_4 з метою розвитку його здібностей та лікування 60416,14 грн., що стверджується квитанціями, наявними у матеріалах справи. /а.с. 20-22, 24, 25а, 33-37/

Крім того, внаслідок стану здоров`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 йому рекомендовано санаторно-курортне лікування, що стверджується випискою з медичної картки ОСОБА_4 /а.с. 17-19/

Як вбачається із довідки готелю «Лісова пісня» вартість лікування у санаторії терміном 21 день становитиме 53418,00 грн. /а.с. 39-41/

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.

Згідно з ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові №6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, відповідно до якої, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Враховуючи матеріальне становище позивача, дохід якої за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2018 року склав 50272,18 грн., що стверджується довідкою про доходи ПАТ «Укртелеком» та платника аліментів, дохід якого за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року склав 1960678,90 грн., що стверджується листом ГУ ДФС у Львівській області №1196/13-07-13-00 від 07 листопада 2018 року, та який є працездатною особою і спроможний платити додаткові вирати, з метою забезпечення сину ОСОБА_4 рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку та його оздоровлення, що є обов`язком ОСОБА_2 , як батька, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 2/3 додаткових витрат на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки дохід відповідача суттєво перевищує дохід позивача.

Однак, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача усієї вартості санаторно-курортного лікування у розмірі 53418,00 грн. є безпідставними, оскільки відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє чааткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 / на користь ОСОБА_1 /місто Львів, вулиця АДРЕСА_2 /28/ 75889 /сімдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять/ гривень 40 копійок додаткових витрат на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 / 768 /сімсот шістдесят вісім/ гривень 40 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш