Справа № 386/71/19
Провадження № 2/386/139/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гарбуз О. С.

з участю: секретаря судового засідання Фенюшиної Ю.Ю.,

представника органу опіки і піклування ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

встановив:

Голованівська районна державна адміністрація Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, 24.01.2019 звернулась до суду в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» на органи опіки та піклування покладено функцію соціального захисту і захисту особистих, майнових, житлових прав та інтересів, представництва інтересів дітей в суді. Підставою представництва інтересів дітей є їх неспроможність через фізичний чи матеріальний стан або з інших поважних причин самостійно захищати свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Відповідач має на утриманні чотирьох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. Позивач зазначає, що вищезазначені діти перебувають на обліку в службі у справах дітей районної державної адміністрації, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах у зв'язку з неналежним виконанням матір'ю батьківських обов'язків. ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відвідують дошкільний заклад не систематично, відповідач приділяє мало уваги вихованню дітей. ОСОБА_9 не відповідають фізіологічним нормам даного віку, погано розмовляють, не активні, замкнені, не проявляють бажання до розвиваючих ігор, роботи в групі. Дочка ОСОБА_5 нерегулярно відвідує уроки, у матері немає єдиних вимог до дитини, часто вона не знає де ОСОБА_5 проводить свій вільний час, бувають випадки, що дитина має неохайний вигляд. Аналізуючи сімейні відносини між дорослими та обставини в яких розвивається ОСОБА_5, все це негативно відображається на поведінці дитини, в колективі та в спілкуванні з дорослими, вона схильна до обману та підлаштовування до ситуацій. Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї відповідача від 15 січня 2019 року на час обстеження діти були вдома самі без нагляду дорослих, сім'я продуктами харчування на час обстеження не забезпечена. Згідно характеристики, виданої Журавлинською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, відповідач не виконує батьківських обов'язків стосовно своїх дітей, діти недоглянуті, брудні та голодні. Рішенням виконавчого комітету Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області №1 від 15 січня 2019 року було відібрано малолітніх дітей у відповідача, оскільки мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей. На даний час діти перебувають в кімнаті тимчасового перебування дитячого відділення Голованівської центральної районної лікарні. Позивач зазначає, що Голованівською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, у 2017 році подавалась позовна заява про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до ОСОБА_2 відносно її дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2018 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено. У зв'язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4; стягнути з відповідача на користь опікуна або установи, де будуть перебувати діти, аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/2 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно до їх повноліття, починаючи з дня подачі позову; судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 06.02.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

18 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник органу опіки і піклування-представник служби у справах дітей Голованівської районної державної адміністрації позовні вимоги повністю підтримала з підстав зазначених в позові та просить позов задовольнити. Пояснила, що висновком органу опіки і піклування Голованівської райдержадміністрації Кіровоградської області від 21.01.2019 вирішено за доцільне позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оскільки відповідач неодноразово залишала своїх малолітніх дітей без нагляду, яким також не забезпечує належні умови для навчання, харчування та догляду за здоров'ям.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що проживає зі своїми малолітніми дітьми біля своєї матері в с. Журавлинка Голованівського району Кіровоградської області. 14 січня 2019 року вона залишила малолітніх дітей з матір'ю, а 15 січня 2019 року дітей вилучили. Після вилучення дітей вона в усній формі зверталась до Журавлинської сільської ради з питанням з'ясування місця знаходження дітей, на що відповідь не отримала. Зазначила, що вона дійсно мало уваги приділяє своїм дітям, що пов'язано з пошуком роботи, офіційно не працює, але періодично заробляє гроші у зв'язку зі збором плодів у саду в с. Журавлинка Голованівського району. Вдома створені належні умови для дітей, в будинку прибрано, частково пофарбовано та вибілено. Їх сім'я забезпечена потрібними меблями, зокрема: шафами, диванами, тощо та побутовою технікою. ОСОБА_9 повністю забезпечені одягом, в тому числі і зимовим, а також частково забезпечені продуктами харчування, які завжди наявні, хоч і в невеликому асортименті. Вказала, що ОСОБА_5 в певний період не відвідувала школу у зв'язку з проблемами зі здоров'ям, однак до школи ходить в чистому одязі, охайна, куди також іноді навідується і вона (відповідач), з ОСОБА_5 завжди робить домашні завдання. В даний час діти перебувають в Голованівській центральній районній лікарні та вона постійно до них навідується, а саме: щопонеділка, щосереди та щонеділі, іноді навіть залишалась з ночівлею. В лікарню дітям приносила ліки і харчування, а також підгузки для найменшої дитини. В даний час змінила своє ставлення до дітей, бажає їх забрати і проживати біля матері в с. Журавлинка Голованівського району, а в подальшому - знайти роботу і житло в смт. Голованівськ, куди й переїхати. Розуміє, що не повинна була залишати дітей без нагляду і такого більше не повторить. Лише одного разу (у грудня 2018 року) також залишала дітей без нагляду на один день, оскільки їздила до Голованівська. Просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що відповідач змінила своє відношення до дітей, яких бажає забрати та забезпечити усім необхідним. Вважає позов передчасним та таким, що не підлягає задоволенню за відсутності необхідних письмових доказів. Просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позові задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 24.11.2011 Журавлинською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 07.03.2013 Журавлинською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого 12.05.2016 Журавлинською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого 04.10.2017 Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, відповідач є матір'ю відповідно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 48-51).

Як вбачається з довідки про склад сім'ї за №21 та довідки-характеристики за №19, виданих 15.01.2019 Журавлинською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, відповідач проживає в будинку своєї матері в с. Журавлинка Голованівського району, має слідуючий склад сім'ї: мати - ОСОБА_11, брат - ОСОБА_12, брат - ОСОБА_13, брат - ОСОБА_14, дочка - ОСОБА_5, син - ОСОБА_6, син - ОСОБА_7, дочка - ОСОБА_8. Відповідач не працює, характеризується негативно, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, власного підсобного господарства не має, не виконує свої батьківські обов'язки стосовно своїх дітей, які не доглянуті, брудні, голодні, окрім того, дитина ОСОБА_5 часто не відвідує школу (а.с. 13-14).

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 01.02.2018 відмовлено в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що остання змінила відношення до дітей, покращила умови проживання для дітей; позивач не довів наявність умислу та свідомого ухилення відповідачем від виконання батьківських обов'язків, а тому суд прийшов до висновку, що є всі підстави для відмови у задоволенні позову про позбавлення її батьківських прав та попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов'язків.

Як встановлено актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї відповідача, складеного 15.01.2019 комісією в складі: сільського голови с. Журавлинка ОСОБА_15, фельдшера ФАП ОСОБА_16, депутата сільської ради ОСОБА_17, по результатам обстеження встановлено, що сім'я відповідача складається з дев'яти осіб, сім'я проживає у будинку, який належить матері відповідача - ОСОБА_11, будинок складається з двох житлових кімнат, в яких не прибрано, одяг розкиданий та не праний. На час обстеження діти були вдома без нагляду дорослих, голодні та замерзлі, продуктами харчування не забезпечені, наявні дрова на кілька днів (а.с. 15).

Рішенням Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 15.01.2019 за №1, дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, вилучено у відповідача та передано до кімнати тимчасового перебування дітей дитячого відділення Голованівської центральної районної лікарні (а.с. 18).

Згідно довідки Журавлинської філії Голованівського ліцею ім. Т.Г.Шевченка за №8 від 17.01.2019, ОСОБА_5 навчається у першому класі, не регулярно відвідує уроки через відсутність у матері ОСОБА_2 єдиного підходу до дитини. Матір дитини відвідує батьківські збори, шкільні заходи. Бувають випадки, коли дитина приходить до школи у неохайному вигляді (а.с. 16).

Згідно довідки Журавлинської філії Голованівського ліцею ім. Т.Г.Шевченка за №7 від 17.01.2019, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відвідують дошкільний заклад не систематично через те, що матір дітей ОСОБА_2 приділяє їм мало уваги по вихованню. Матір дитини відвідує батьківські збори, колективні заходи. Бувають випадки, коли діти приходили у неохайному вигляді, а також - без супроводу дорослих (а.с. 17).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Голованівської райдержадміністрації Кіровоградської області від 21.01.2019 №01-32/8/1, відповідача доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки мати дітей неналежно виконує батьківські обов'язки, мало уваги приділяє вихованню дітей, діти не відповідають фізіологічним нормам свого віку, погано розмовляють, не активні, замкнені. ОСОБА_9 перебувають на обліку в службі у справах дітей як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах та перебувають в кімнаті тимчасового перебування дітей дитячого відділення Голованівської центральної районної лікарні (а.с. 23-24).

Під час судового розгляду даного позову комісією в складі: сільського голови с. Журавлинка ОСОБА_15, фельдшера ФАП ОСОБА_16, депутата сільської ради ОСОБА_17, 10.04.2019 проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї відповідача, про що складено акт з фототаблицями, згідно якого встановлено, що сім'я відповідача проживає у будинку, який належить її матері ОСОБА_11, будинок складається з двох житлових кімнат. В одній кімнаті знаходяться два металеві ліжка, на яких є купи одягу, в кутку стоїть шафа, в якій також знаходиться одяг, підлога застелена рядниною. У іншій кімнаті є шафа з речами, є три дивани, металеве ліжко та дитяче ліжко, які застелені. В кухні є стіл. У веранді є шафа з одягом, холодильник, саморобний стіл, пральна машина, тумба, на якій стоїть електрична плитка. В одній з кімнат та в кухні підбілено. В будинку є в наявності пів мішка картоплі та відро цибулі. Присадибна ділянка біля будинку не оброблена (а.с. 81-86).

Згідно довідки Районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Голованівської районної державної адміністрації за №01-51/94 від 19.04.2019, центром надавались рекомендації відповідачу щодо задоволення потреб її дітей у відповідному віці, створення санітарно-гігієнічних умов проживання родини, невиконання своїх батьківських обов'язків, однак відповідач не співпрацювала з фахівцями центру та не докладала активних зусиль до якнайшвидшого вирішення власних проблем та задоволення потреб та інтересів дітей (а.с. 98-99).

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що він працює головою Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області є представником органу місцевого самоврядування, добре знає сім'ю відповідача, яка злісно не виконує батьківські обов'язки по відношенню до чотирьох малолітніх дітей, неодноразово залишала дітей без нагляду. Після попереднього розгляду питання щодо позбавлення батьківських прав, відповідач за допомогою своїх тіток купила меблі та побутову техніку. ОСОБА_9 забезпеченні одягом, однак одяг відповідач не пере, діти іноді ходять в неохайному вигляді, в сім'ї знаходяться продукти харчування, однак у малій кількості. 15 січня 2019 року під час огляду домоволодіння відповідача, було встановлено, що діти залишені одні без нагляду дорослих, в будинку холодно, після чого, дітей було вилучено та доставлено до лікарні. Після звернення органу опіки і піклування до суду, відповідач частково прибрала в житловому будинку, однак не в повній мірі.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що вона працює фельдшером в с. Журавлинка Голованівського району Кіровоградської області. Відповідач зарекомендувала себе як матір чотирьох дітей з негативної сторони, дітей може залишити без нагляду, в тому числі на свою матір, яка також залишає дітей самих. Вона неодноразово проводила огляди дітей, діти слабо розвинені, погано харчуються, за своїм віком не набирають відповідної ваги. Також перевіряла дітей у дитячому садочку, а старшу дівчинку - у школі. 15.01.2019 брала участь під час обстеження житлово-побутових умов сім'ї відповідача. Під час обстеження було встановлено, що діти вдома знаходились без нагляду дорослих, в будинку було холодно, виявлено пательню з-під гречаної каші, яка була пустою. Такі ж випадки були і раніше. Відповідач іноді зверталась по медичну допомогу з приводу хвороби дітей, після чого направлялась до лікарні. Наступного дня відповідач поїхала до Троянської амбулаторії з приводу грижі в найменшої дитини. ОСОБА_9 отримують відповідні щеплення. Перевірки сім'ї відповідача проводились часто, на які остання допускала та при проведенні перевірок оглядались діти. ОСОБА_9 іноді могли бути брудними, одягнутими не по сезону, в житловому будинку відповідача погані умови для проживання, оскільки брудно, одягу хоч і багато, але він розкиданий по всьому будинку, а також знаходився в господарських будівлях, наявні ліжка, які частково заправлені, присадибна ділянка не обробляється. Під час останньої перевірки встановлено, що в житловому будинку, де проживали діти, частково здійснений ремонт.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що він працює лікарем-педіатром в Голованівській ЦРЛ, куди 15 січня 2019 року було доставлено чотирьох малолітніх дітей відповідача, до стану здоров'я яких претензій не було, окрім до середньої дитини ОСОБА_9, в якого була легка простуда та до найменшої дитини ОСОБА_8, в якої було виявлено пупочну грижу. За його направленням, відповідач возила ОСОБА_8 до м. Первомайськ на консультацію до лікаря-хірурга. Протягом перебування дітей у лікарні відповідач відвідує дітей не регулярно (приблизно 15-20 разів), тривалість відвідувань складає від кількох хвилин до кількох годин. Під час відвідування дітей, відповідач розчісує волосся дітей, іноді прибирала в палаті. Підгузки та препарати для лікування дітям відповідач приносить, однак не в повній мірі, іноді приносить дітям солодощі та інші харчі, також приносила засоби для гігієни. По закінченню побачень відповідача з дітьми, останні плачуть за матір'ю, після чого їх важко заспокоїти.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні цього спору суд, керуючись принципом верховенства права, розглядає справу відповідно до Конституції України; норм сімейного законодавства; міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України та застосовує при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною.

Конституція України забороняє втручання в особисте і сімейне життя фізичних осіб, крім випадків, передбачених нею (ст. 32) та проголошує, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ст. 51).

Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частин 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст. 152 СК України).

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Згідно статей 9, 18 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої Україною 27.09.1991 року (набрала чинність для України 27.09.1991 року) держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом роз'яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

У "Прикінцевих висновках" Комітету ООН з прав дитини від 09 жовтня 2002 року стосовно Другої періодичної доповіді України зазначено занепокоєння з приводу високого зростання кількості дітей, залишених без батьківського піклування та невиконання державою його попередніх рекомендацій щодо розроблення комплексної стратегії допомоги уразливим сім'ям.

Рада Європи у додатку до Рекомендації Rec(2005)5 Комітету Міністрів, прийнятої 16 березня 2005 року, зазначила основні принципи забезпечення прав дітей, які передбачають, що сім'я є природним середовищем для розвитку і забезпечення добробуту дитини, і, наскільки це можливо, мають вживатися профілактичні заходи з підтримки дітей і сімей з урахуванням їхніх особливих потреб; що встановлення опіки над дитиною має залишатися винятком, і головною метою такого заходу є захист інтересів дитини; що рішення про встановлення опіки над дитиною і сам такий захід не повинні бути предметом дискримінації за ознакою інвалідності або іншого статусу батьків дитини.

Згідно з Рекомендацією Rec (2006)19 "Про політику на підтримку позитивного виховання дітей батьками", прийнятою 13 грудня 2006 року, у програмах і заходах з підтримки виховання дітей батьками має враховуватися важливість забезпечення певних стандартів матеріально-побутових умов, достатніх для реалізації завдань позитивного виховання дітей. Урядам належить подбати і про те, щоб діти та батьки мали доступ до належного обсягу різноманітних ресурсів (матеріальних, психологічних, соціальних і культурних). Виходячи з інтересів дитини, необхідно також приділяти першорядну увагу забезпеченню таких прав батьків, як право на відповідну підтримку з боку державних органів у виконанні своїх батьківських обов'язків. Особливу увагу слід приділяти сім'ям, які опинилися в складних соціально-економічних умовах і потребують більш конкретної підтримки. Необхідно також, щоб загальні програми доповнювалися адресними цільовими заходами.

Європейський Суд з прав людини при розгляді конкретних справ неодноразово наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції, якщо воно не відповідає законним цілям і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві".

Фактичне розірвання сімейних зв'язків, що означає позбавлення дитини її коріння, може бути виправдане лише за виняткових обставин, має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа «Савіни проти України», рішення від 18 грудня 2008 року, п. 39, 47-50 та інші справи, зазначені в цьому рішенні).

В цьому ж рішенні зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Згідно положення п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

В світлі зазначених норм міжнародного та національного законодавства, суду необхідно визначити наступне: чи є доведеним факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків; чи є залишення у неї дітей насправді небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання; чи є ці обставини винятковими, а розірвання сімейних стосунків - єдиним способом їх розв'язання; чи надавалась сім'ї відповідача, яка дійсно опинилась в складних соціально-економічних умовах з урахуванням її особливих потреб, конкретна цільова підтримка.

Заперечуючи проти позову, відповідач пояснила, що дійсно недостатньо забезпечувала необхідні умови для комфортного проживання дітей та не забезпечувала всіх їх потреб, однак умислу на такі дії не мала, вона не ухиляється від виконання своїх обов'язків матері по відношенню до дітей, і навпаки, усіляко намагається виконувати рекомендації соціальних служб, прибирає в житловому будинку, в якому проживає з дітьми, частково здійснила ремонт, після того, як орган опіки та піклування звернувся до суду з відповідним позовом та після вилучення дітей, навідує їх у лікарні та наскільки може матеріально допомагає В їх утриманні.

Доводи відповідача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням показів свідків, які хоч і вказують на виконання своїх батьківських обов'язків відповідачем не в повній мірі, але не приводять до висновку про наявність винної поведінки матері в ухиленні від виховання дітей та свідомого нехтування своїми обов'язками.

Суд погоджуючись з доводами позивача про те, що матеріально-побутові умови сім'ї відповідача є дуже примітивними, однак не знаходить підстав вважати їх настільки поганими, щоб вони становили небезпеку для життя і здоров'я дітей та вимагали відібрання дітей з батьківського дому.

Судом встановлено, що рішенням суду від 01.02.2018 позивачу відмовлено в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відповідача. Цим рішенням на орган опіки та піклування покладено контроль за виконанням батьківських обов'язків відповідачем щодо малолітніх дітей.

Матеріали справи свідчать про небайдуже ставлення відповідача до забезпечення своїх дітей та до факту їх відібрання, зокрема, заперечення проти позову, проведення часткового ремонту в житловому будинку, забезпечення дітей меблями, побутовою технікою та одягом, про що показали свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_15, які також вказували, що після проведення ними перевірок умов проживання сім'ї відповідача, остання кожного разу частково усувала недоліки, на які вказувалось, однак в подальшому умови знову погіршувались.

Отже встановлені обставини свідчать про намагання та бажання відповідача виправити ситуацію, яка склалась в її родині та продовжувати виховувати своїх дітей, після відібрання дітей вона намагається забезпечити дітей увагою, ліками, продуктами харчування, засобами гігієни, про що вказав в судовому засіданні свідок ОСОБА_18

Поряд з цим, надані суду докази свідчать про те, що сім'я відповідача опинилась у складних соціально-економічних умовах, батько дітей відсутній, мати утримує дітей одна, намагається працевлаштуватись та отримувати будь-який дохід, а також отримує матеріальну допомогу для дітей у вигляді одягу, меблів та побутової техніки.

Проте відомості про намагання державних органів реально поліпшити умови проживання дітей шляхом надання конкретної фінансової підтримки, адресної цільової допомоги (можливо й з залученням благодійних фондів, соціальних програм, тощо) в матеріалах справи відсутні.

Відсутні відомості і про дослідження органом опіки та піклування ефективності інших менш суворих альтернативних заходів впливу, ніж позбавлення батьківських прав відповідача, як того вимагають європейські стандарти для вирішенні питання пропорційності втручання у сімейне життя.

Позивачем не надано жодного письмового доказу на підтвердження того, що ним, як органом опіки і піклування здійснювався контроль за виконанням батьківських обов'язків відповідачем щодо малолітніх дітей, що встановлено рішенням суду, не надано жодного акту обстеження умов проживання сім'ї відповідача за період з 01.02.2018 до 15.01.2019 (до дня відібрання дітей у відповідача).

Крім того, посилаючись на наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідача, орган опіки та піклування посилався на висновок від 21.01.2019, в якому вказується на те, що відповідач приділяє мало уваги вихованню дітям, діти погано розвинуті, 15.01.2019 були виявлені без нагляду дорослих, однак при складанні висновку не були з'ясовані належним чином усі суттєві обставини. Висновок органу опіки та піклування носить рекомендаційний характер, а тому суд не погоджується з цим висновком на підставі всіх встановлених судом фактичних обставин та зібраних доказів, зазначених вище.

Враховуючи встановлені обставини, викладені в поясненнях сторін, показах свідків та матеріалах справи і досліджені в судовому засіданні, враховуючи те, що відповідач бажає утримувати дітей та спілкуватись з ними, за місцем знаходження дітей навідує їх та всіляко намагається доглядати за ними, заперечує проти позбавлення її батьківських прав, і ці дії свідчать про виявлення батьківського піклування до дітей та відсутність свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками, в судовому засіданні змінила своє ставлення до виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, а тому суд приходить до висновку, що є всі підстави для відмови у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відповідача та попередження її про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов'язків.

Встановивши відсутність умисних дій відповідача щодо невиконання батьківських обов'язків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для позбавлення її батьківських прав, що могло б бути виправданим для захисту інтересів дітей. Мотиви для позбавлення батьківських прав не є доречними і достатніми, рішення суду про позбавлення батьківських прав не забезпечить належний захист дітей.

З наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

У відповідності до п. 14 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв'язку з відмовою в задоволенні двох позовних вимог, судові витрати в сумі 1536 грн. 80 коп. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні позову Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, як органу опіки та піклування, в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Судові витрати в сумі 1536 (одна тисяча п'ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Місцезнаходження позивача Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області: смт. Голованівськ Кіровоградської області, вул. Соборна, 48, поштовий індекс 26500; ідентифікаційний код юридичної особи в .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 06 травня 2019 року.

Суддя Гарбуз О. С.