Провадження № 2/127/5487/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15.02.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивований тим, що у звязку з ДТП, що сталася 20.08.2018 року о 16 год. 15 хв. у м. Вінниці по вул. А.Первозванного, 14, водій ОСОБА_2, керуючи мопедом марки «Yamaha BWS, реєстраційний номер НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Carina, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2, порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно з постановою Вінницького міського суду Вінницької від 12.09.2018 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП, вказана постанова відповідачем не оскаржувалась та набрала законної сили 25.09.2018 року.

Таким чином дана постанова від 12.09.2018 року свідчить про правові наслідки винних дій відповідача.

Внаслідок вказаного ДТП та протиправних дій ОСОБА_2 було пошкоджено транспортний засіб Toyota Carina, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить позивачу на праві власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. З метою визначення розміру матеріальної шкоди 08.11.2018 року позивач звернувся до Вінницького НДЕКЦ. Згідно з висновком експертного дослідження №38 від 15.11.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Carina, реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 7165 грн.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована, в звязку з чим 27.08.2018 року він змушений був звернутися до МТСБУ із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.

Однак, листом від 18.09.2018 року №31-05/20410 МТСБУ позивача було повідомлено про те, що оскільки збиток внаслідок ДТП було завдано мопедом, що в розумінні Закону України «Про обовязкове страхування» не є транспортним засобом, а тому не підлягає страхуванню, внаслідок чого у МТСБУ відсутні законні підстави для виплати страхового відшкодування.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

У звязку з ДТП, що сталася 20.08.2018 року о 16 год. 15 хв. у м. Вінниці по вул. А.Первозванного, 14, водій ОСОБА_2, керуючи мопедом марки «Yamaha BWS, реєстраційний номер НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Carina, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2, порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно з постановою Вінницького міського суду Вінницької від 12.09.2018 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП, вказана постанова відповідачем не оскаржувалась та набрала законної сили 25.09.2018 року.

Таким чином дана постанова від 12.09.2018 року свідчить про правові наслідки винних дій відповідача.

Внаслідок вказаного ДТП та протиправних дій ОСОБА_2 було пошкоджено транспортний засіб Toyota Carina, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить позивачу на праві власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. З метою визначення розміру матеріальної шкоди 08.11.2018 року позивач звернувся до Вінницького НДЕКЦ. Згідно з висновком експертного дослідження №38 від 15.11.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Carina, реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 7165 грн.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована, в звязку з чим 27.08.2018 року він змушений був звернутися до МТСБУ із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.

Однак, листом від 18.09.2018 року №31-05/20410 МТСБУ позивача було повідомлено про те, що оскільки збиток внаслідок ДТП було завдано мопедом, що в розумінні Закону України «Про обовязкове страхування» не є транспортним засобом, а тому не підлягає страхуванню, внаслідок чого у МТСБУ відсутні законні підстави для виплати страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

В порядку ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» пункт 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, доказом, що підтверджує факт завдання шкоди за участю відповідача, а також те, що відповідач е завдавачем шкоди підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2018 року, яка набрала законної сили 25.09.2018року, згідно з якою відповідача визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

На підтвердження розміру завданої шкоди Toyota Carina, реєстраційний номер НОМЕР_2, позивачем надано висновок експертного дослідження №38 від 15.11.2018 р.

За вказаних обставин, розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню із відповідача становить 7165 грн.

Крім цього, в порядку ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). (ч2. ст.22 ЦК України).

Позивачем були понесені витрати на оплату послуг експерта в розмірі 1015 грн., на підтвердження чого надається квитанція №35 від 08.11.2018 року.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 4,76-81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, адреса місця проживання : ІНФОРМАЦІЯ_3, матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 7165 грн., витрати на оплату послуг автотоварознавчого дослідження в розмірі 1015 грн. та у відшкодування витрат зі сплати судового збору 704,80 грн.

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя