Справа № 302/1544/18
№ 2/302/50/19
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

18.02.2019 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю : секретар с/з - ОСОБА_1,

позивач - ОСОБА_2,

представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в приміщенні районного суду в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з визначенням суми до стягнення 2000 грн., щомісячно,-

В С Т А Н О В И В:

27.12.2018 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які обгрунтовано так. Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.02.2011 року (справа № 2-69/11) вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 03.02.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття. Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що сума аліментів, яка стягується з відповідача на утримання їх дочки, є занадто малою і меншою, ніж мінімальний розмір аліментів, який встановлено законом. Позивачка працює в Колочавському ДНЗ № 2 вихователем на 0,75 посадового окладу та отримує заробітну плату в середньому 3586 грн. За цих підстав позивачка не може в повній мірі забезпечити потреби дитини. Відповідач реальні свої доходи приховує та додаткових коштів на утримання дочки, окрім аліментів, позивачці не надає. Потреби дитини сторін, з часу присудження аліментів, зросли, оскільки вона стала школяркою, має бажання навчатися у танцювальній школі. Окрім цього, дочка сторін хворіє та потребує лікування, на що необхідно додаткові кошти. За цих підстав та відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 182, 192 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини, п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 р., позивачка просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Міжгірського районного суду від 17.02.2011 р., з твердої грошової суми 400 грн. на суму 2000 грн., починаючи з часу звернення нею до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлений позов підтримала, просять такий задовольнити.

Відповідач та його представник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, справу просять розглянути без участі сторони відповідача. Стороною відповідача 08.02.2019 року подано суду відзив на позовну заяву про збільшення розміру аліментів, який обґрунтовано так. Позовна заява та додані до неї матеріали не містять доказів зміни матеріального чи сімейного стану позивача та відповідача, погіршення або поліпшення її чи його стану здоровя. Відповідач на даний час є непрацюючий, перебивається випадковими заробітками, перебуває у пошуках постійної роботи, а тому не може сплачувати аліменти у більшому розмірі, через скрутне матеріальне становище в якому він опинився. Також просить взяти до уваги, що на його утриманні на даний час перебувають: новонароджений син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина ОСОБА_8 та батьки, які проживають у с.Колочава та потребують матеріальної допомоги. Просить позов ОСОБА_2 задовольнити частково та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1050 грн., в решті позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зміст позову та відзив, подані у справу сторонами докази на ствердження своїх обґрунтувань та позицій, суд вважає, що позов ОСОБА_2 слід задовольнити частково виходячи з такого.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.02.2011 року, у справі № 2-69/11, задоволено позовну заяву ОСОБА_9 і присуджено, стягувати з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 03.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки начальника Міжгірського РВ ДВС ОСОБА_10 від 18.02.2019 р. № 1033/14.6-42, відповідач на користь позивачки за рішенням суду щомісячно сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. Заборгованості по аліментних зобовязаннях станом на 01.01.2019 р. немає.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, з часу ухвалення рішення суду в справі № 2-69/11 про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки, змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, а саме починаючи з 08.07.2017 року, згідно вимог ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів становить 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач добровільно аліменти у більшому розмірі не сплачує.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини, та рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Позивачка, на підставі ст.192 СК України, звернулася до суду з позовом про зміну стягнення аліментів, а саме просить збільшити розмір аліментів з твердої грошової суми визначеної судом 400 грн. на грошову суму 2000 грн., з мотивів збільшення витрат на утримання дитини, які несе позивачка у звязку з навчанням дитини та її лікуванням, а також важким матеріальним становищем. Позивачка довела суду, що її місячний дохід є меншим за мінімальну заробітну плату і становить в середньому 3653,29 грн., це вбачається з довідки про доходи ОСОБА_2 від 13.01.2019 р.. Отже, сукупний місячний дохід позивачки, з врахуванням аліментів, які сплачує відповідач, становить 4053,29 грн. Згідно акту-обстеження матеріально побутових умов, складеного комісією депутатів Колочавської с/ради 12.02.2019 року, ОСОБА_2 проживає разом з дочкою ОСОБА_5 у батьківському будинку і займає одну житлову кімнату площею 16 кв.м.. Дитина охайна, доглянута. Сімя позивачки потребує покращення матеріально-побутових умов, облаштування власної кімнати для дитини. З довідки виданої 15.02.2019 року лікарем ОСОБА_11 АЗПСМ с.Колочава вбачається, що ОСОБА_5 ОСОБА_11., 2009 року, перебуває на обліку в амбулаторії з 2015 року - діагноз «дефектність шлункової перегородки», потребує регулярного обстеження та лікування. За наведеного, суд вважає, що позов ОСОБА_2 є обґрунтованим та підтверджений належними доказами, натомість сума аліментів які просить позивачка визначити у новому збільшеному розмірі 2000 грн. є завищеною і може погіршити матеріальне становище відповідача та його сімї виходячи з такого.

Відповідач позов заперечив частково, а саме вказав, що сума аліментів в розмірі 2000 грн. буде для нього непосильною через його важке матеріальне становище в якому він опинився та кількості осіб, які перебувають на його утриманні. Відзив відповідача та його обгрунтування заслуговує на увагу частково, з таких підстав.

08.09.2012 року відповідач ОСОБА_4 уклав шлюб з гр.ОСОБА_12. 15.01.2019 року у відповідача народилася друга дитина син ОСОБА_13. Сімя відповідача проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Отже, на даний час у відповідача перебуває на утриманні новонароджений син ОСОБА_13 та дружина, яка є непрацюючою, у звязку з народженням дитини. Ці обставини відповідачем суду підтверджені належними доказами, які стороною позивача не заперечені: свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 095478; свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 440912; довідкою міського голови м.Виноградів від 24.01.2019 року № 332 і заслуговують на увагу. Натомість інші обставини наведені стороною відповідача суду жодним доказом не підтверджені та не заслуговують на увагу. Зокрема, відповідачем не подану суду довідку із Закарпатського центру зайнятості, про те що він перебуває на обліку як безробітний у пошуках роботи; не подано копію трудової книжки, копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон; не додано Акт обстеження матеріально побутових умов, як за місцем реєстрації відповідача так і за місцем проживання; не підтверджено і ту обставину, що батьки відповідача за станом здоровя потребують догляду і догляд за ними здійснює саме ОСОБА_4 Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд при визначенні нового розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача бере до уваги тільки ті обставини, що у відповідача з часу присудження аліментів (2011 р.) змінився сімейний стан та кількість утриманців (ст.182 ч.1 п.3 СК України) .

Станом на час звернення позивачкою з цим позовом до суду дитина сторін досягла девятирічного віку. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" установлено такий прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривні, з 1 липня по 30 листопада - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Тобто, 50 % від прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, на даний час становить сума 1013,50 грн.. Відтак попередньо визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 400 грн. вимогам ст. 182 СК України не відповідає, добровільно відповідач аліменти у більшому розмірі починаючи з 08.07.2017 р. не сплачує, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню.

Суд визнає за необхідне та достатнє збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 1600 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що буде відповідати загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності та моральності, забезпечить належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини сторін з урахуванням її стану здоровя.

Заперечення відповідача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі 1050 грн., тобто визначення аліментів у розмірі приближеному до мінімального, суд до уваги не бере, оскільки відповідач не подав суду доказів про важкість свого майнового становища, довідку про його доходи та не вказав свій середньомісячний дохід з випадкових заробітків. Суд, вважає, що грошова сума аліментів 1600 грн. є посильною для відповідача і не погіршить матеріальне становище його сімї.

Позивачка просить суд, присудити стягнення аліментів в новому розмірі з дня звернення нею до суду з цим позовом, тобто починаючи з 27.12.2018 року. З цього приводу відповідачем заперечень не висловлено, а тому ця вимога підлягає до задоволення, з огляду на те, що починаючи з 08.07.2017 року розмір аліментів, який сплачує відповідач за рішенням суду, є значно меншим за мінімальний розмір аліментів, визначений ст. 182 СК України. За цих підстав суд не бере до уваги висновки викладені у п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, оскільки це в даному випадку суперечить вимогам ст.182 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини та ущемляє права дитини сторін.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір" відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 768,40 грн., згідно ст. 141 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.02.2011 р. (справа № 2-69/11).

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) в користь ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7, (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8), аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі твердої грошової суми 1600 (одна тисяча шістсот) грн. щомісячно, але не менше 50 % чинного до застосування прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати у виді судового збору в розмірі 768,40 грн. в користь держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 20.02.2019 р.

Суддя: ОСОБА_15