Справа № 405/2208/18
Провадження №2/405/420/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І., Тюпі Ю.В.,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький цивільну справу №405/2208/18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 25006) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, 25000), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 (м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 1-б, 25015) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 15.12.2011 року, вона (позивач) у визначений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та дізналася про те, що за життя ОСОБА_3 склав заповіт від 20.02.2009 року, за яким все своє майно заповів відповідачу ОСОБА_2 сину його двоюрідної сестри. Зазначила, що на момент складання заповіту ОСОБА_3 за своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними, у звязку з чим вона (позивач) звернулася до суду із позовом про визнання заповіту недійсним та лише 06 березня 2018 року Постановою Верховного суду заповіт ОСОБА_3, складений 20 лютого 2009 року на користь ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4 кіровоградської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1-241,- визнано недійсним. При цьому, на час розгляду судами зазначеного позову про визнання заповіту недійсним, вона (позивач) зверталася 05.11.2016 року до ОСОБА_4 Кіровоградської державної нотаріальної контори із заявою про те, щоб не видавали свідоцтво про право на спадщину за заповітом, разом з тим, після отримання нею (позивачем) зазначеної постанови Верховного Суду вона 03.04.2018 року звернулася до ОСОБА_4 кіровоградської державної нотаріальної контори та їй було повідомлено, що 26.12.2016 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, незважаючи на те, що вона (позивач) просила зупинити вчинення нотаріальної дії до вирішення справи судом.

З огляду на зазначене, позивач просилавизнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26 грудня 2016 року, видане на імя ОСОБА_2, посвідчене державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №1-945, а також скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_3.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 квітня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 16 квітня 2018 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову по даній цивільній справі, шляхом заборони ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП за даними Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, вчиняти дії по відчуженню обєкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_4, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 26.12.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-945.

Крім того, ухвалами Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03 липня 2018 року та від 10 липня 2018 року залишено без задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_6 про зупинення провадження по даній цивільній справі № 405/2208/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 404/1620/14-ц, провадження № 8/404/3/18 за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 Кіровоградська державна нотаріальна контора № 1, про визнання шлюбу недійсним.

Ухвалою суду від 06 серпня 2018 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та в його інтересах представник адвокат ОСОБА_7 (діє на підставі ордеру серії КР № 66961) в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду справи, при цьому, представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_8 в судове засідання подано заяву про відкладення судового розгляду справи з тих підстав, що з 12.02.2019 року вона (представник відповідача) перебуває на стаціонарному лікуванні, при цьому, враховуючи, що останньою не подано до заяви будь-яких підтверджуючих документів щодо поважності причин неявки в судове засідання, суд визнав неповажною причину неявки сторони відповідача в судове засідання, крім того, судом враховано, що в попередніх судових засіданнях представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_7 висловила позицію щодо предявленого позивачем позову та просила відмовити в його задоволенні, також подано відзив на позовну заяву, на підставі чого суд продовжив розгляд справи по суті.

Крім того, судом враховано, що представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_7, будучи присутньою в судовому засіданні 10.07.2018 року та 06.08.2018 року позовні вимоги позивача не визнала в повному обсязі, заперечувала щодо їх задоволення з підстав, зазначених у відзиві на позов, який зареєстрований судом 09липня 2018 року за вх. № 17442, на обґрунтування якого зазначено, щопередумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, разом з тим, позивачем не надано до суду обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Окрім того, позивачем ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив, зареєстрований судом 17 липня 2018 року за вх. № 18338, в якій позивач зазначила, що в позовній заяві вона (позивач) обґрунтовувала відсутність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Також позивач зазначила, що сторона відповідача недобросовісно користується наданими їм процесуальними правами, намагаючись затягнути розгляд справи, надаючи до суду ідентичні клопотання та заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами. При цьому, на сьогодні є судові рішення, які набрали законної сили, зокрема, про відмову в позові ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та рішення суду касаційної інстанції про визнання заповіту недійсним.

Представник третьої особи Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 ГТУЮ в Кіровоградській області подав заяву про розгляд справи за їх відсутості.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи надані в судових засіданнях 10.07.2018 року, 06.08.2018 року заперечення щодо позову представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_6, а також відзив на позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, грунтуються на вимогах закону, який регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 квітня 2011 року позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_3, який був зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 160, та після реєстрації шлюбу чоловіку присвоєно прізвище «Калінка», дружині «Пента».

15грудня 2011 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ № 144520, виданим міським відділом по державній реєстрації смертей ОСОБА_9 управління юстиції у Кіровоградській області 16грудня 2011 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 3108.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, зокрема, з квартири АДРЕСА_5.

При цьому, за інформацією державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 ОСОБА_5 від 06 серпня 2018 року за вих. № 1768/01-16, наданої на запит суду, за даними Спадкового реєстру (Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №52850041 від 03 серпня 2018 року) після смерті ОСОБА_3, померлого 15 грудня 2011 року, заведена спадкова справа за № 498/2011 від 22.12.2011 року. Також повідомлено, що після смерті ОСОБА_3 до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 звернулись із заявою про прийняття спадщини: ОСОБА_2 (вх.№177 від 12.03.2012 року); ОСОБА_1 (вх.№1123 від 22.12.2011 року).

Як вбачається з фотокопії спадкової справи № 498/2011 до майна померлого 15 грудня 2011 року ОСОБА_3, заведеної 22 грудня 2011 року ОСОБА_4 Кіровоградською державною нотаріальною конторою, з заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована за № 1123, 22 грудня 2011 року звернулася його (ОСОБА_3В.) дружина (позивач) ОСОБА_1, а також 12 березня 2012 року за № 177 надійшла заява про прийняття спадщини від відповідача ОСОБА_2

Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною (ч.1 ст.1270, ч.ч.1, 5 ст.1273 ЦК України).

Судом також встановлено, що 20.02.2009 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4 кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 1-241, за яким ОСОБА_3, на випадок смерті зробив таке розпорядження усі права та обовязки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати йому у майбутньому, та усе інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно зіст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті та відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Крім того, встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання зазначеного заповіту недійсним та рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.07.2016 року (справа №1111/4895/12), яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.09.2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус ОСОБА_10 про визнання заповіту недійсним було відмовлено.

05 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася з заявою до ОСОБА_4 Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1, в якій просила не видавати ОСОБА_2 свідоцтво проправо на спадщину за заповітом з тих підстав, що тривають судові спори по визнання заповіту недійсним та судом касаційної інстанції відкрито касаційне провадження з перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Повідомленням від 12.12.2016 рок за вих.№2126/02-14 Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1 повідомила ОСОБА_1 на її звернення від 05.12.2016 року про відсутність передбачених законом підстав для зупинення нотаріальної дії по спадковій справі №498/2012 щодо майна померлого 15 грудня 2011 року ОСОБА_3

26 грудня 2016 року державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровано в реєстрі за №1-945, за яким спадщина, на яку видано свідоцтво складається з квартири під номером 4, що знаходиться у місті Кропивницький, вулиця Архангельська, будинок 71, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3, який помер 15 грудня 2011 року, на підставі договору дарування, посвідченого ОСОБА_4 кіровоградською державною нотаріальною конторою 03.03.2005 року, за реєстром №1-492.

Крім того, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 119756282 від 05.04.2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є наявною актуальна інформація про право власності: Номер запису про право власності: 18309019, Дата, час державної реєстрації: 26.12.2016 16:55:34, Державний реєстратор: ОСОБА_5, Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, Кіровоградський міський нотаріальний округ, Кіровоградська обл. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-945, виданий 26.12.2016, видавник: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 33184355 від 26.12.2016 17:00:25, ОСОБА_5, Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, Кіровоградський міський нотаріальний округ, Кіровоградська обл. Форма власності: приватна. Розмір частки: 1/1. Власники: ОСОБА_2.

Судом також встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2016 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання заповіту недійсним задоволено.

Визнано заповіт ОСОБА_3, складений 20 лютого 2009 року на користь ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4 кіровоградської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1-241, -недійсним.

При цьому, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судові рішення попередніх інстанцій підлягають скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позову, оскільки ОСОБА_3 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, а тому заповіт від 20 лютого 2009 року складений ним на користь ОСОБА_2 є недійсним на підставі ч.1 ст.225 ЦК України.

Також в рішенні суду касаційної інстанції зазначено та не спростовано стороною відповідача під час судового розгляду даної справи, що рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11 листопада 2016 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним шлюбу, укладеного 29 квітня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

04 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Кропивницької міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого 15 грудня 2011 року ОСОБА_3, на квартири № 3 та № 4, що розташовані за адресою: місто Кропивницький (Кіровоград), вул. Архангельська (Червоногвардійська), будинок 71.

Постановою № 848/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03травня 2018 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за закономна квартири № 3 та № 4, що розташовані за адресою: місто Кропивницький, вул. Архангельська, будинок 71, при цьому, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мотивована тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру № 4, розташовану за адресою: місто Кропивницький, вулиця Архангельська, будинок 71, не може бути видане у звязку з тим, що Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1, 26 грудня 2016 року за реєстровим № 1-945 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену квартиру видано ОСОБА_2 та до винесення рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 відповідно до ст. 1301 ЦКУкраїни свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч.ч.1, 2 ст.1223 ЦК України).

З огляду на зазначене, судом відзначається, що позивач ОСОБА_1, яка є дружиною спадкодавця ОСОБА_3, який помер 15 грудня 2011 року, - є спадкоємцем першої черги за законом (ч.1 ст.1261 ЦК України), та прийняла спадщину у встановлені Законом строки, звернувшись з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, враховуючи при цьому, також, що заповіт ОСОБА_3, складений 20 лютого 2009 року на користь ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4 кіровоградської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1-241, визнано недійсним за постановою Верховного Суду від 06 березня 2018 року, разом з тим, 26 грудня 2016 року державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 ОСОБА_5 на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровано в реєстрі за №1-945, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за яким спадщина, на яку видано свідоцтво складається з квартири під номером 4, що знаходиться у місті Кропивницький, вулиця Архангельська, будинок 71, тим самим, в даному випадку порушуються спадкові права позивача ОСОБА_1, при цьому, відповідач ОСОБА_2 та в його інтересах представник адвокат ОСОБА_7, зі своєї сторони, доводи позивача хоч і заперечили, однак належних та допустимих доказів протилежного суду не надали та не спростували обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог, на підставі чого суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 грудня 2016 року, видане на імя ОСОБА_2, посвідчене державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №1-945, за яким спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири під номером 4, що знаходиться у місті Кропивницький, вулиця Архангельська, будинок 71, підлягають задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частинами 1 та ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов'язковою. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч.ч. 2, 5ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги, що державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру під номером 4, що знаходиться у місті Кропивницький, вулиця Архангельська, будинок 71 було проведено державним реєстратором ОСОБА_5 на підставі вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.12.2016 року, яке визнано судом недійсним, запис про державну реєстрацію права власностіза №18309019 за ОСОБА_2 у Державному реєстрі прав, - підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при предявленні позову до суду судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., що документально підтверджується квитанцією від 05.04.2018 року.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26 грудня 2016 року, видане на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, посвідчене державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 ОСОБА_5, зареєстровано в реєстррі за №1-945, за яким спадщина, на яку видано свідоцтво складається з квартири під номером 4, що знаходиться у місті Кропивницький, вулиця Архангельська, будинок 71.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на об'єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_6, зареєстроване 26 грудня 2016 року, номер запису про право власності: 18309019, державний реєстратор ОСОБА_5, Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1, Кіровоградський міський нотаріальний округ.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд, через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Повне судове рішення складено 10.04.2019 року.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_12