Ухвала

08 травня 2019 року

м. Київ

справа № 266/3040/15-ц

провадження № 61-40060св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та заяву про виправлення арифметичної помилки та описки в постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року, прийнятої за результатом розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 квітня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 989,07 дол. США, що утворилась станом на 26 червня 2015 року і складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 10 636,82 дол. США, заборгованості за процентами за користування кредитом - 298,76 дол. США, заборгованості з комісії за користування кредитом - 53,49 дол. США.

У решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2006 року станом на 26 червня 2015 року, яка складається із: заборгованості за кредитом - 10 636,82 дол. США, заборгованості за процентами за користуванням кредитом - 298,76 дол. США, заборгованості з комісії за користування кредитом - 53,49 дол. США.

У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2018 року в частині стягнення комісії скасовано.

У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з комісії у розмірі 53,49 дол. США відмовлено.

В іншій частині постанову Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2018 року залишено без змін.

До Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшли заяви про ухвалення додаткового рішення та про виправлення описки та арифметичної помилки, допущених у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року.

Заява ОСОБА_1 про виправлення описки та арифметичної помилки у судовому рішенні підлягає частковому задоволенню, а заява про ухвалення додаткового рішення - не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Щодо заяви про виправлення описки та арифметичної помилки

Мотивуючи заяву про виправлення описки та арифметичної помилки, ОСОБА_1 посилалась на те, що у вказаній постанові помилково зазначено, що «відповідач нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит, що є незаконним» замість правильного «позивач нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит, що є незаконним». Також у тексті постанови міститься арифметична помилка, а саме у розмірі комісії, оскільки, відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості з комісії у розмірі 53,49 дол. США, суд не врахував, що протягом дії кредитного договору банк незаконно щомісячно фактично утримував з платежів позичальника комісію на загальну суму 5 400,51 дол. США, а тому сума заборгованості за кредитом мала бути зменшена.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвали описки чи арифметичні помилки.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Так, під час технічного виготовлення постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в мотивувальній частині допущено описку, а саме помилково зазначено, «відповідач нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит, що є незаконним» замість правильного «позивач нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит, що є незаконним».

За таких обставин вказана описка, допущена у постанові Верховного Суду, підлягає виправленню.

Разом із тим, заява ОСОБА_1 у частині виправлення арифметичної помилки про те, що розмір незаконно нарахованої банком комісії становить 5 400,51 дол. США, а не 53,49 дол. США, не підлягає задоволенню, оскільки саме таку суму комісії банк зазначив у розрахунку заборгованості (а. с. 4-7) та просив стягнути з відповідача. Доводи заяви у цій частині фактично зводяться до незгоди із судовим рішенням та є вимогою про зміну його змісту, а не про виправлення арифметичної помилки, що є недопустимим.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне задовольнити частково заяву ОСОБА_1 про виправлення описки та арифметичної помилки в постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року.

Щодо заяви про ухвалення додаткового рішення

Заяву про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 мотивувала тим, що судом не здійснений перерахунок сум заборгованості за кредитним договором, враховуючи те, що безпідставне утримання банком комісії на погашення тіла кредиту призвело до збільшення суми заборгованості за кредитом.

Відповідно до положень частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З аналізу наведеної норми процесуального закону слід дійти висновку, що додаткове рішення може бути ухвалене судом лише за наявності перелічених у статті 270 ЦПК України підстав.

Судом касаційної інстанції при вирішенні питання про право точно зазначено грошові суми, отже відсутні передбачені статтею 270 ЦПК України підстави для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 269, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки та арифметичної помилки в постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року задовольнити частково.

Виправити в мотивувальній частині постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року описку та замість «відповідач нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит, що є незаконним» вважати написаним «позивач нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит, що є незаконним».

В іншій частині у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки та арифметичної помилки в постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников С. Ф. Хопта