Справа № 485/330/19
Провадження № 2/485/455/19
24 травня 2019 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Заводського району Миколаївської міської ради про встановлення місця проживання дитини разом із матір"ю,
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення місця проживання дитини разом із матір"ю.
В обґрунтування позову вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва 17 лютого 2017 року. В період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. Вона має можливість забезпечити дитині належні умови проживання, повною мірою займатися її вихованням, чого відповідач забезпечити не взмозі.
Поилаючись на те, що проживання дитини з нею повністю відповідатиме інтересам дитини, просила визначити місце проживання дитини разом з матір`ю.
В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.
Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яку вручено. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов.
Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради не з"явився, причини неявки суду не повідомив.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі з 14.02.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 лютого 2017 року було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 (позивачці у справі) залишено дошлюбне прізвище " ОСОБА_5 ". (а.с.16).
За даними актового запису про зміну імені №21 від 19.10.2017 року складеного Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_6 (позивачка у справі) змінила прізвище на " ОСОБА_7 " (а.с.10).
Від зареєстрованого шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтві про народження, серії НОМЕР_1 виданого 08 грудня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, із зазначенням батька - ОСОБА_2 , та матері - ОСОБА_4 (а.с.13).
Дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір"ю за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ТОВ "Миколаївдомсервіс" №479 від 18.02.2019 року (а.с.20). Вказане також підтверджується актом про проживання за підписами сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.17).
Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 13 грудня 2016 року на користь позивача з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 28.10.2016 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-15).

Згідно довідки КЗ Миколаївської міської ради "Центру первинної медико-санітарної допомоги №1" №141, ОСОБА_8 , 2015 року народження, часто хворіє, має невеликий словниковий запас. Потребує оздоровлення фізичного і розумового розвитку (а.с.19).

Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 03 травня 2019 року, ОСОБА_1 проживає разом з дитиною в АДРЕСА_1 в належних матеріально-побутових умовах. Малолітня ОСОБА_11 забезпечена продуктами харчування, одягом за сезоном, має іграшки та розвиваючі ігри. Мати забезпечує потреби дитини у повній мірі, допомогає в її утриманні та вихованні баба дитини. Дівчинка відвідує ДНЗ №148. Дитина прив"язана до матері, батько в дошкільному закладі не з"являється. З метою з"ясування думки батька стосовно визначення місця проживання дитини, спеціалістом служби у справах дітей адміністрації Заводського району проведено телефонну розмову з ОСОБА_2 , в ході якої він повідомив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог матері, оскільки дитина і так проживає з нею. Питання щодо доцільності визначення місця проживання дитини разом з матір`ю було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Миколаївської міської ради. На засідання Комісії ОСОБА_2 не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 19, 161 Сімейного кодексу України, діючи в інтересах дитини, третя особа вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір"ю ОСОБА_1

За місцем проживання, позивачка характеризується позитивно, виховує двох доньок ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. Сім"я благополучна, мати приймає активну участь у вихованні дітей. ОСОБА_1 ввічлива, товариська, добра людина без шкідливих звичок. Скарг від сусідів на неї не надходило (а.с.18).

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи висновок орану опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання дитини з матір`ю, яка займається вихованням та утриманням дитини, справляється з цим, позитивно характеризується, у квартирі створені належні умови для проживання дитини, дитина оточена увагою та турботою, та враховуючи вік дитини, проживання з матір`ю з народження, суд вважає, що на даний час в інтересах дитини буде залишення її проживання з матір`ю у звичній для дитини обстановці.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому ухвалює про їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 268, 280 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення місця проживання дитини разом із матір"ю - задовольнити.

Визначити постійне місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із матір"ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 24.05.2019 року.

Суддя