АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/295/19Головуючий по 1 інстанції - Льон О.М.
Категорія: 312000000 Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

секретаря Анкудінова О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Гончарука Андрія Володимировича на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2018 року (ухвалене в приміщенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області 29 листопада 2018 року під головуванням судді Льон О.М., повний текст якого виготовлено 03 грудня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Канівського РЕМ про захист прав споживача, шляхом стягнення спричиненої шкоди та відшкодування моральної шкоди.

Вивчивши матеріали справи, Апеляційний суд, -

в с т а н о в и в :

20 грудня 2017 року ОСОБА_3 в особі свого представника - адвоката Гончарука А.В. звернулася до суду з позовом до ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Канівський РЕМ про захист прав споживачів шляхом відшкодування спричиненої шкоди та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29 серпня 2017 року внаслідок підвищення напруги в електричній мережі в належній позивачу квартирі АДРЕСА_1 вийшли із ладу прилади, а саме: телевізор марки «Samsung» модель UE39F5000 та холодильник марки «Samsung» модель RB31FERNDEF.

Після їх пошкодження, ОСОБА_3 надала дані прилади на ремонт СЦ «ШАНС» ФОП ОСОБА_5 Згідно довідки даного підприємства, яке має право на ремонт вказаної побутової техніки, було встановлено, що прилади вийшли з ладу внаслідок вини відповідача, а саме підвищеної напруги в мережі - 380 Вольт, а тому згоріли блоки живлення холодильника та плата живлення телевізора. Вартість ремонту пошкодженої техніки склала 1 543 грн.

В зв'язку з пошкодженням електроприладів, а також вибухом кабелю, що ледь не призвело до пожежі в квартирі та в зв'язку з пошкодженням холодильника, наслідком чого стала втрата великої кількості заморожених продуктів, ОСОБА_3 перенесла сильний нервовий стрес, перебувала під спостереженням у лікуючого лікаря та тривалий час приймає заспокійливі ліки.

Згідно договору, укладеного між Канівським РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго»та позивачем, починаючи з жовтня 2013 року на користування електричною енергією для населення, які знаходяться на балансі у відповідача, відповідач прийняв на себе ряд зобов'язань, зокрема забезпечувати сталу передачу електроенергії споживача по електромережам, та відповідно несе відповідальність за порушення зобов'язань, встановлених договором.

Відповідач в досудовому порядку добровільно відмовляється відшкодовувати завдану шкоду позивачу, тому ОСОБА_3 вимушена була звернутися до суду за захистом своїх прав та просила стягнути з відповідача на свою користь прямі матеріальні збитки в сумі 1 543 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судові витрати за надання правової допомоги в сумі 2 604 грн.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судові витрати віднесено за рахунок держави.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що позивач та її представник не довели суду належними та допустимими доказами факт порушення відповідачем умов Договору та постачання електроенергії неналежної якості, параметри якої не відповідають нормативно-технічним вимогам, наявності вини відповідача в заподіянні шкоди майну позивача, а також наявності причинного зв'язку між діями відповідача щодо постачання електроенергії неналежної якості та виходом з ладу побутової техніки позивача. Оскільки позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними вимогами про стягнення спричиненої матеріальної шкоди, тому, враховуючи, що в задоволенні основної вимоги було відмовлено, суд відмовив і в задоволенні похідної вимоги про відшкодування моральної шкоди. Питання розподілу судових витрат вирішено судом у відповідності до положення ст. 141 ЦПК України із врахуванням положень ЗУ «Про захист прав споживача».

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 в особі свого представника Гончарука А.В. оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що при вирішенні спору, районний суд неправильно прийшов до висновку про те, що позивач не довів належним, достовірними та допустимими доказами факт порушення відповідачем умов Договору та постачання електроенергії неналежної якості.

Згідно актів виконаних робіт, що видані представниками СЦ «ШАНС» ФОП ОСОБА_7 підтверджено факт нанесення позивачу майнової шкоди, внаслідок виходу з ладу електроприладів: телевізора марки «Samsung» модель UE39F5000 та холодильника марки «Samsung» модель RB31FERNDEF. Дані акти підтверджують, що шкода була нанесена саме підвищенням напруги в мережі (перенапруга), оскільки вийшли з ладу плати живлення телевізора та блок живлення холодильника.

Вважає, що відповідачем належним чином не доведено обставин непереборної сили, які звільняють електропостачальника від відповідальності за неякісне надання послуг.

Факт події та пошкодження побутової техніки підтверджено також показами свідків, тому є всі підстави для задоволення позову. Перенапруга є наслідком неналежного обслуговування енергопостачальником обладнання, яке перебуває на балансі відповідача. Відповідач приховав наслідки аварії на електростанції та відразу знищив всі докази, які могли встановити причини аварії.

За таких обставин, особа, що подає апеляційну скаргу вважає, що рішення районного суду не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та підлягає скасуванню, а вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

У відзиві, що надійшов від ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Канівського РЕМ на апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Гончарука А.В. зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду. Зазначено, що в аргументах апеляційної скарги зазначено, що вина відповідача підтверджується показами свідків. Це твердження є помилковим, оскільки допитані у справі свідки не є спеціалістами, не мають спеціальних знань та не можуть в своїх показах надавати підтвердження, яким чином здійснюється електропостачання будинку в якому проживає позивач. Крім того, під час судового засідання не було здобуто доказів причини виходу з ладу побутової техніки позивача, а результати проведеної судової електротехнічної експертизи № 438/1263/1264//18-23 від 02 листопада 2018 року не встановили факту явища перенапруги в квартирі позивача, також не встановлено чи пов'язано виникнення перенапруги в електромережі із виведенням із ладу побутової техніки позивача.

Особа, що надала відзив на апеляційну скаргу вважає, що позивачем не надано достатніх доказів в обґрунтування своїх вимог, тому суд дійшов правильного висновку про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 10878970 (а.с. 6 Т. 1).

Відповідно до вимог ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно договору про користування електричною енергією № 9-169 від 23 грудня 2014 року (а.с. 31, 32 Т. 1) вбачається, що позивач ОСОБА_3, яка мешкає за вищевказаною адресою, користується електроенергією і є її споживачем.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору про надання електроенергії (значне підвищення напруги в мережі 380 Вольт), їй заподіяно матеріальних збитків, які ОСОБА_3 просила відшкодувати на свою користь за рахунок відповідача.

Згідно Актів виконаних робіт № 0003579 від 29 вересня 2017 року, № 0003581 від 08 серпня 2017 року, виданих представником СЦ «Шанс» ФОП ОСОБА_5 (а.с. 4, 5 Т. 1) вбачається, що позивач ОСОБА_3 здала на ремонт телевізор марки «Samsung» модель UE39F5000 та холодильник марки «Samsung» модель RB31FERNDEF. Було здійснено ремонт вищевказаних побутових приладів із заміною пошкоджених деталей: плат живлення телевізора та блоку живлення основної плати холодильника.

Відповідно до висновків судової електротехнічної експертизи № 438/1263/1264/18-23 від 02 листопада 2018 року (а.с. 176-188 Т. 1) не виявилось можливим встановити факт явища перенапруги (підвищення напруги) в квартирі № 26 будинку № 51, що розташований по вул. Леніна м. Канів Черкаської області. Під час проведення експертизи, судовим експертом було констатовано, що для проведення досліджень не надано телевізор марки «Samsung» модель UE39F5000 та холодильник марки «Samsung» модель RB31FERNDEF, які вийшли з ладу, в стані, якими вони були на момент настання події 29 липня 2017 року.

Згідно з пунктом 12.1 Договору про користування електричною енергією № 9-169 від 23 грудня 2014 року споживач електричної енергії зобов'язується дотримуватись вимог нормативно-технічних документів, цього Договору, про користування електричною енергією та Правил охорони електричних мереж.

Відповідно до пунктів 43-47 Правил користування електричною енергією. Для населення, затведжених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. Енергопостачальник не несе відповідальності за тимчасове припинення постачання електричної енергії, постачання електричної енергії, параметри якості якої не відповідають показникам, зазначеним у договорі, або за шкоду, заподіяну споживачу, якщо доведе, вони виникли не з його вини, а внаслідок дії обставин непереборної сили або з вини споживача.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.

Пунктами 49-52 Правил та пунктами 32, 33 Договору передбачено, що у разі порушення енергопостачальником умов договору, побутовий споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії побутового споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника енергопостачальника у встановлений термін споживач має право скласти акт-претензію у довільній формі. У разі відмови представника енергопостачальника від підписання акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш ніж три споживачі або споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування. Акт-претензія споживача подається енергопостачальнику, який у десятиденний термін усуває недоліки або надає споживачеві обґрунтовану відмову щодо задоволення його претензій.

Судом першої інстанції було достовірно встановлено, що сторони не складали двостороннього акта про порушення відповідачем 29 липня 2017 року Правил користування електричної енергії та умов договору на постачання електричної енергії щодо перепаду напруги в електромережі позивача. Акт про пошкодження побутової техніки у встановленому порядку також не складався.

Посилання особи, що подає апеляційну скаргу на ту обставину, що СЦ «Шанс» ФОП ОСОБА_5 було надано Акт, який підтверджує обставину поломки побутових приладів із-за перенапруги не можуть бути визнані апеляційним судом обґрунтованими, оскільки із вищезазначених актів можна зробити висновок , що СК «Шанс» лише було виконано роботи по ремонту побутової техніки позивача, жодних висновків щодо причинно-наслідкового зв'язку виходу з ладу техніки та перепаду напруги саме 29 липня 2017 року матеріали справи не містять.

Також, суд першої інстанції правильно врахував, що згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців серії АД № 457355 (а.с. 75 Т. 1) та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 23025484 (а.с. 76-77 Т.1) вбачається, що основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_5 є: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; ремонт електронної апаратури побутового призначення для приймання, запису, відтворення звуку й зображення; ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання; ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку. Тому, складені ФОП ОСОБА_5 Акти за відсутності представника електропостачальника не можна вважати допустимими та належними доказами, оскільки в них відсутня інформація про терміни, види та відхилення показників електричної напруги.

Дані обставини є одним з доказів того, що позивачем та її представником не доведено належними доказами саме вини енергопостачальної організації у виникненні підвищеної напруги у мережі та пошкодження внаслідок цього побутової техніки.

Крім того, висновок районного суду про те, що матеріали справи не містять інших доказів встановлення підвищення напруги в електромережі 29 липня 2017 року в квартирі АДРЕСА_1 до 380 В. є також правильними, оскільки по справі призначалася судова електротехнічна експертиза і на її виконання позивачем не були надані на дослідження побутові прилади, у стані, в якому вони що зазнали пошкоджень 29 липня 2017 року.

Суд першої інстанції врахувавши висновок експерта у сукупності з іншими доказами по справі правомірно визнав його допустимим доказом, оскільки з метою належного проведення призначеної судом експертизи, експертом неодноразово направлялися до суду клопотання про надання додаткових матеріалів, які витребовувалися для складення вмотивованого висновку, який узгоджується із наявними матеріалами справи і крім того підтверджує покази працівників Канівського РЕМ.

Крім того, при перевірці законності доводів рішення суду та обгрунтованості вимог апеляційної скарги, апеляційний суд враховує пояснення представника позивача, що були взяті до уваги районним судом про те, що твердження про підвищення напруги є лише суб'єктивною думкою та припущенням позивача і саме дана обставина могла стати причиною виходу з ладу побутових приладів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції правильно врахував, що саме на позивача покладено обов'язок доведення обґрунтованості своїх позовних вимог та саме позивач повинен надати суду вмотивовані докази, які підтверджують вину відповідача та причинно-наслідковий зв'язок заподіяння такої вини та пошкодження побутової техніки.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевказані обставини справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції розглядаючи спір дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог через їх недоведеність позивачем.

Сам по собі факт виходу з ладу електроприладів (холодильника та телевізора) на який посилається сторона позивача, як на підставу своїх позовних вимог не може слугувати достатньою підставою для покладання відповідальності на відповідача. Не доведений також факт порушення відповідачем умов Договору та факт постачання електроенергії неналежної якості, параметри якої не відповідають нормативно-технічним вимогам а також не доведений факт наявності вини відповідача в заподіянні шкоди позивачу та причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача щодо постачання електроенергії неналежної якості та виходом з ладу побутової техніки позивача, тому правових підстав для задоволення позову у суду не було і він ухвалив рішення, яке відповідає встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Крім того, апеляційний суд враховує, що для правильного вирішення спору, районним судом були створені сторонам всі необхідні умови, в тому числі призначено судову електротехнічну експертизу, однак позивач для її проведення не надав для дослідження побутову техніку, яка вийшла з ладу, в тому стані якими вони були на момент настання події 29 липня 2017 року, чим позбавив судового експерта можливості встановлення факту явища перенапруги та причинний зв'язок між таким фактом та завданням шкоди, про що й констатовано у висновку експерта.

Що стосується позовних вимог про відшкодування шкоди, то колегія суддів також вважає його законним із слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Згідно вимог п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Факт заподіяння майнової шкоди відповідачем повинен бути доведений і лише в такому випадку, особа може заявляти вимоги до відповідача про компенсацію й моральних збитків.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, правильно вказав, що такі вимоги є похідними від вимог про стягнення майнової шкоди, і оскільки в задоволенні первісних вимог було відмовлено через недоведеність в її заподіянні з боку відповідача та не встановлення вини відповідача, тому відсутні правові підстави й стягнення моральної шкоди з ПАТ «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Канівський РЕМ.

Рішення суду частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат також є правильним та відповідає встановленим вимогам ст. 141 ЦПК України.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Гончарука Андрія Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Канівського РЕМ про захист прав споживача, шляхом стягнення спричиненої шкоди та відшкодування моральної шкоди залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 19 лютого 2019 року.